Справа № 2а-17116/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомДержавної податкової
інспекції у Дніпровському районі м.
Києвадо фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1простягнення заборгованості в
розмірі 5 526,30грн.,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Державна податкова інспекція у
Дніпровському районі м. Києва
звернулась з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в розмірі 5 526,30грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем в порушення норм Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ своєчасно
не сплачено податкове зобов'язання.
В судовому засіданні 19 січня 2011 року
судом постало на обговорення питання
щодо можливості розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Представник позивача не заперечував.
Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, у судове засідання не з'явився,
про час та місце судового розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований Дніпровською районною
у м. Києві державною адміністрацією
18.06.2007р. Взятий на податковий облік ДПІ
у Дніпровському районі м. Києва 19.06.2007р.
Позивачем проведено невиїзну
документальну перевірку відповідача
за результатами якої складено Акт від
29.01.2009р. №143/19-НОМЕР_1 про результати
невиїзної документальної перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства в частині своєчасності
подання до ДПІ у Дніпровському районі
м. Києва податкової декларації по
податку на додану вартість за вересень,
жовтень, листопад та грудень 2008 року.
Перевіркою встановлено порушення
вимог п.п. 7.2.8 п. 7.2 статті 7, статті 10
Закону України «Про податок на додану
вартість», п.п.4.1.4 п. 4.1 статті 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами», а саме: несвоєчасне подання
податкових декларацій по податку на
додану вартість за вересень, жовтень,
листопад та грудень 2008 року.
Відповідачем подано декларацію з
доходів фізичних осіб з самостійно
визначеним зобов'язанням за 4 квартал
2008 року на загальну суму 5 880,30грн.
На підставі Акту перевірки від
29.01.2009р. №143/19-НОМЕР_1 позивачем винесено
податкове повідомлення-рішення
визначено суму податкового
зобов'язання в розмірі 680грн.
16 лютого 2009 року позивачем
зроблено перерахунок податку за 2008 рік
на підставі чого винесено податкове
повідомлення-рішення №003991710/0, за яким
сума податкового зобов'язання
відповідача становить 5 880,30грн.
Крім того, відповідачем подані
податкові декларації з податку на
додану вартість №217022 та №217034 з
самостійно визначеними зобов'язаннями
на суму 219,00грн. та 207,00грн.
Відповідачем дані нарахування не
оскаржені у встановленому Законом
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами»терміну, а тому вважаються
Відповідно до п.п.4.1.1 п. 4.1 статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами», платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
Згідно з п.5.1 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами», податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.
Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 статті 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами», у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.
На вимогу абзацу першого п.п. 6.2.3. та
абзацу другого п.п. 6.2.4. п. 6.2. статті 6
Закону України № 2181-ІІІ, з моменту
виникнення податкового боргу
відповідачу була направлена перша
податкова вимога №1/3805 від 22.06.2009р. на
суму 5 526,30грн., яка направлена
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, та вручена 11.12.2009р.
відповідачу особисто, що
підтверджується копією поштового
повідомлення наявного в матеріалах
даної справи.
Відповідно до п.п.6.3.2 п.6.3 статті 6 Закону
України № 2181-ІІІ, якщо у платника
податків, якому надіслано першу
податкову вимогу, виникає новий
податковий борг, друга податкова
вимога має містити суму
консолідованого боргу.
Згідно абзацу б) п.п. 6.2.3. п.6.2 статті
Закону України №2181-ІІІ, друга
податкова вимога надсилається не
раніше тридцятого календарного дня від
дня вручення першої податкової вимоги.
Таким чином, друга податкова вимога
№2/16 від 12.01.2010р. на суму 5 526,30грн. була
направлена рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, проте
конверт повернувся з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».
Підпунктом 3.1.1. п. 3.1. статті 3 Закону
України № 2181-III передбачено, що активи
платника податків можуть бути
примусово стягнуті в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду. Відповідно, узгоджена
сума податкового зобов'язання, яка не
була сплачена платником податків у
визначені строки, вважається сумою
податкового боргу (з урахуванням
штрафних санкцій) платника податків і
може бути примусово стягнута за
рахунок активів платника в судовому
порядку.

Підпунктом 2.3.1 п.2.3 статті 2 Закону
України № 2181-ІІІ передбачено, що
органами, уповноваженими здійснювати
заходи з погашення податкового боргу, є
виключно податкові органи та державні
виконавці у межах їх компетенції.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі м. Києва. Докази,
подані позивачем підтверджують
обставини, на які позивач посилається
на їх обґрунтування.

Станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача перед
Державною податковою інспекцією у
Дніпровському районі м. Києва
становить 5 526,30грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також відсутності витрат позивача -
суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі м. Києва
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1, 02100) на користь Держави
(рахунок: УДК у Дніпровському районі м.
Києва, ідентифікаційний код 26088819, Банк
одержувач ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, р/р
0005) податкову заборгованість в
розмірі 5 526 (п'ять тисяч п'ятсот
двадцять шість) гривень 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
20.01.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін