Справа № 812/95/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тихонов І.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року справа №812/95/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Гімона М.М., Шишова О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року в адміністративній
справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
скасування вимоги № Ф-579/4 від 05.11.2013 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з даним позовом, в
якому, просив визнати недійсною та
скасувати вимогу Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області № Ф-579/4 від 05.11.2013 р.
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску в розмірі 8358,54 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що пільги щодо звільнення від
сплати єдиного внеску, які передбачені
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не розповсюджуються на
позивача, оскільки останній не досяг
пенсійного віку, визначеного ст. 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і є пенсіонером «за
вислугою років»..

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом установлено і
підтверджується матеріалами справи, що
позивач є фізичною особою -
підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
серії НОМЕР_1, перебуває на спрощеній
системі оподаткування, при цьому, є
пенсіонером за вислугою років та
знаходиться на обліку УПФУ в м.
Алчевську Луганської області.

Відповідачем 05.11.2013 відносно позивача
сформовано вимогу № 579/4 про сплату
недоїмки з єдиного внеску в розмірі
8358,54 грн., яка є предметом даного позову,
оскільки позивач вважає її
неправомірною.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон№
2464), єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 цього Закону,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" статтю 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" було
доповнено частиною четвертою такого
змісту: "Особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788, визначені
ст.2 цього Закону.

Положення п. "а" ч.1 ст.2 Закону № 1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку, що для
визначення осіб, які звільнені від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, вирішальною
ознакою є отримання пенсії, а не
підстави її призначення та вік
пенсіонера.

Проте, колегія суддів з таким висновком
суду першої інстанції не погоджується
з огляду на наступне.

Як наголошувалось вище, відповідно до
частини 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

На час призначення позивачу пенсії за
вислугу років умови призначення пенсій
за віком визначались статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до якої право на пенсію за
віком мали: чоловіки - після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років; жінки - після досягнення 55 років
і при стажі роботи не менше 20 років.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що фізичні особи - підприємці,
які отримують пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», і які не досягли віку, з якого
призначається пенсія за віком
відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не звільняються
від сплати єдиного внеску.

Оскільки позивач ОСОБА_2 не є
пенсіонером за віком, а отримує пенсію
згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» за вислугу років, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_2, судова колегія
приходить до висновку про
правомірність дій Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області щодо
нарахування заборгованості зі сплати
єдиного внеску та винесення
оскаржуваної вимоги, а відтак і про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
помилковим застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, і,
відповідно до п.4 ст.202 КАС України, є
підставою для скасування постанови з
ухваленням нової.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,211,212,254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області -
задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року в адміністративній справі № 812/95/14
- скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
до Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування вимоги № Ф-579/4
від 05.11.2013 р. - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
М.М. Гімон

О.О. Шишов