Справа № 2-а-2315/11
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соколов О.М.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при
секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Печерського районного суду міста Києва
у справі за позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату недоотриманих сум пенсії
особі, яка постраждала внаслідок
катастрофи на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
Печерського районного суду міста Києва
із позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва (далі УПФ або відповідач), у якому
просив:

- визнати противоправними дії УПФ у
зв'язку з перерахунком пенсії
відповідно статей 49, 51, 55, 56, 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі Закон
№ 796-XII);

- зобов'язати УПФ провести перерахунок
та виплачувати щомісячно йому пенсію
відповідно до статей 57, 27 Закону № 796-XII
з 1 листопада 2011 року, з урахуванням
довідки, виданої Управлінням державної
служби охорони від 7 жовтня 2011 року за №
24/3 1163;

- зобов'язати УПФ провести перерахунок
та виплачувати щомісячно доплату,
відповідно до статті 56 Закону № 796-XII з 01
листопада 2011 року у розмірі 15% від
заробітку;

- зобов'язати УПФ провести перерахунок
та виплатити щомісячно додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 56 Закону № 796-XII з 01
листопада 2011 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 21 березня 2012 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивачем подано апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач при нарахуванні та виплаті
позивачу основної та додаткової пенсії
діяв відповідно до норм діючого
законодавства, в межах своєї
компетенції та не порушував прав
позивача.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію як
учасник ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, 2 категорія.

Позивач звернувся до УПФ із заявою від
24 жовтня 2011 року про проведення
перерахунку пенсії з посиланням на
статті 49, 51, 53, 56, 57 Закону № 796-XII, з
врахуванням його загального стажу
роботи 35 років, а також просив
врахувати при проведенні перерахунку
його пенсії довідку Управління
державної служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві від 07
жовтня 2011 року за № 24/3 1163.

Листом № 19147/06 від 7 листопада 2011 року
УПФ надало відповідь, в якій зазначило,
що 30 березня 2008 року позивачу було
призначено пенсію як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, відповідно до статті 49
Закону № 796-XII, а також роз'яснило
позивачу, що його не визнано інвалідом
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
тому для перерахунку пенсії за
фактично відпрацьований час у зоні
відчуження немає підстав.

Крім того, позивачу роз'яснено, що
згідно із частиною 2 статті 57 Закону №
796-XII у разі обчислення пенсії
відповідно до частини 2 статті 27 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-IV
від 9 липня 2003 року за бажанням того, хто
звернувся за пенсією, середньомісячний
фактичний заробіток для обчислення
пенсії може братись за будь-які 12
місяців підряд роботи на територіях
радіоактивного забруднення. У випадку
коли особа пропрацювала на вказаних
територіях менше місяця (у випадку
позивача 7 днів) пенсія може
обчислюватись із заробітку за цей
календарний місяць з додаванням до
заробітку на основній роботі.

Позивача також повідомлено, що для
проведення вищевказаного перерахунку
за його бажанням потрібно надати
відповідну довідку про заробіток,
оформлену належним чином згідно
Порядку надання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України № 22-1 від 25 листопада 2005 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846.

Отже, УПФ не відмовляло позивачу у
проведенні перерахунку пенсії, а лише
роз'яснило порядок звернення, а також
вказало які документи необхідно подати
позивачу для проведення йому
перерахунку пенсії з врахуванням
терміну роботи на територіях
радіоактивного забруднення.

В той же час, доказів звернення
позивача до відповідача з урахуванням
роз'яснень, викладених у листі
відповідача №19147/06 від 7 листопада 2011
року для проведення такого перерахунку
суду не надано, як і не надано доказів
відмови відповідача у проведенні
такого перерахунку, в зв'язку з чим
відсутній факт порушення з боку
відповідача прав позивача, а тому, суд
першої інстанції дійшов до вірного
висновку про те, що позов в цій частині
пред'явлено передчасно.

Вимога позивача щодо зобов'язання УПФ
зробити перерахунок та виплачувати
щомісячно доплату, відповідно до
статті 56 Закону № 796-XII з 01 листопада 2011
року, у розмірі 15% від заробітку не
підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 56 Закону №
796-XII право на пенсію в повному розмірі
мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75 процентів заробітку.

Відповідно до статті 49 Закону № 796-XII
пенсії учасникам ліквідації аварії на
ЧАЕС встановлюються у вигляді
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Пільги щодо обчислення стажу роботи
для призначення пенсії визначені
статтею 56 Закону № 796-XII, зокрема, за
змістом частини 2 цієї статті, право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Це означає, що встановлені статтею 56
Закону № 796-XII пільги щодо обчислення
стажу роботи реалізовуються лише для
призначення пенсії.

Зазначеною нормою не передбачена
можливість подальшого збільшення
розміру пенсії у зв'язку із зміною
стажу роботи.

Таке збільшення передбачено Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
із абзацом другим частини 1 статті 28
якого за кожний повний рік страхового
стажу понад 25 років чоловікам і 20 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більше ніж на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини (в редакції Закону «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» та
деяких інших законодавчих актів
України» № 2505-IV від 25 березня 2005 року ).

Оскільки позивач використав право на
пільгу щодо обчислення стажу роботи
при призначенні пенсії за правилами
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» то у відповідача не було
правових підстав для задоволення його
заяви.

У листі УПФ № 19147/06 від 7 листопада 2011
року також повідомлено позивача, що
йому нарахована та виплачується
додаткова пенсія як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії згідно Постанови КМУ №530 в
розмірі 15% прожиткового мінімуму.

Розділом 8 Закону № 796-XII передбачено
право на призначення та виплату пенсій
і компенсацій, особам віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Статтею 49 цього розділу визначено, що
пенсії особам, віднесеним до вказаних
категорій встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону № 796-XIІ
особам, віднесеним до категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю призначається у
розмірі 30 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Статтею 53 Закону № 796-XII передбачено, що
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та щомісячна компенсація
сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачуються повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно частини 1 статті 67 Закону № 796-XII
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів
України прийняв Постанову № 530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», якою встановлено,
що особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: тим, що належать до
категорії 2: - 15 відсотків.

Згідно внесених Законом України від 14
червня 2011 року № 3491-IV «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» змін, які
набрали чинності 19 червня 2011 року,
Прикінцеві положення доповнено п. 4,
яким встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини 3 статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовується у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання пункту 7 Закону України №
3491-VI від 14 червня 2011 року «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову №
745 від 06 липня 2011 року «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», згідно пункту 1
якої особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: тим, що належать до
категорії 2 - 15 відсотків.

Вказана Постанова Кабінету Міністрів
набрала чинності 23 липня 2011 року і
діяла до 1 січня 2012 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 «У справі
за конституційними поданнями 49
народних депутатів України, 53 народних
депутатів України і 56 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»»,
вказані зміни визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційним).

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, що УПФ при нарахуванні та
виплаті щомісячної додаткової пенсії
діяв в межах наданої компетенції,
відповідно до норм діючого
законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду міста Києва від 21
березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 28.04.2014

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.