Справа № 826/2997/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
15 квітня 2014 року 08:20
№ 826/2997/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Саніна Б.В., при
секретарі судового засідання
Славковій О. О.. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомПриватного підприємства
«Русь-95»доРеєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києвіпровизнання протиправними та
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Приватного підприємства «Русь-95»
(надалі - Позивач/ПП «Русь-95») до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (надалі -
Відповідач), в якому просить суд:
1. Визнати протиправними дії
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві в особі
державного реєстратора Рябого Дмитра
Сергійовича при винесенні 03.03.2014 р.
рішення про відмову в проведенні
реєстрації ухвали №6/381/5/14 381/5783/13-ц від
30.01.2014 р. Фастівського міськрайонного
суду Київської області про внесення до
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомостей про право
власності приватного підприємства
«Русь-95» на об'єкт нерухомого майна -
нежилі приміщення №№4,5 (в літері А),
загальною площею 504 кв.м., що
знаходяться за адресою: м. Київ, просп.
Героїв Сталінграду, буд. 39-В (надалі -
Майно) та скасувати це рішення;

2. Зобов'язати Відповідача
невідкладно внести до державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
відповідні відомості та зміни про
об'єкт Майна на цей об'єкт нерухомого
майна;

3. Витребувати від Відповідача
копії оскаржуваного рішення та всіх
документів, на підставі яких воно
прийняте.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.03.2014 р. провадження
по справі було відкрито та призначено
справу до судового розгляду.

В судове засідання з'явився
представник Позивача, який позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить їх задовольнити із підстав
викладених в адміністративному позові,
зокрема зазначає про порушення
Відповідачем положень Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (в
редакції чинні на момент виникнення
правовідносин) (надалі - Закон №1952),
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №868 від 17.10.2013 р. (в
редакції чинні на момент виникнення
правовідносин) (надалі - Порядок №868)
під час проведення реєстраційних дій,
щодо реєстрації права власності на
Майно.

В судове засідання представник
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві не
з'явився, причини неявки не повідомив,
про час та місце був повідомлений
належним чином. Через відділ
документального бігу та контролю
надійшли письмові заперечення від
Відповідача, в яких просить відмовити
Позивачу в повному обсязі, та зазначає
про невідповідність даних вказаних
договорів та судовому рішенні.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
провадження.

Зважаючи відсутність в судовому
засіданні представника Відповідача та
приймаючи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, на
підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), суд дійшов
висновку про можливість перейти до
розгляду справи у порядку письмового
провадження за наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представників Позивача та
Відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, що
підтверджується Позивачем, 26.02.2014 р.
Позивач звернувся із заявою №11199334 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві для
проведення держаної реєстрації права
власності на Майно.

03.03.2014 р. рішенням про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №11344288 Відповідачем було
відмовлено у державній реєстрації
права власності на нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою
м. Київ, проспект Героїв Сталінграда,
39-в, за ПП «Русь-95» ().

Позивач, не погоджуючись з вчиненою
державним реєстратором дією, звернувся
до суду за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
є Закон №1952.

Цей Закон регулює відносини, пов'язані
з державною реєстрацією прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (ч.1 ст.1
Закону №1952). Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав (ч.1 ст.3 Закону №1952).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1952,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

В ч.1 ст.6 Закону №1952 визначено, що
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Указом Президента України №401/2011 від
06.04.2011 р. «Про затвердження Положення
про Державну реєстраційну службу
України» затверджено Положення про
Державну реєстраційну службу України
(надалі - Положення №401).

Так, в п.1 Положення №401 Державна
реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.
Укрдержреєстр є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади м.
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності

Відповідно до ч.1 п.3 Положення №401
основними завданнями Укрдержреєстру є
реалізація державної політики у сферах
державної реєстрації актів цивільного
стану, державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, реєстрації
(легалізації) об'єднань громадян, інших
громадських формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади м.
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.
При цьому, відповідно до ч.8 та ч.10 п.4
Положення №401 Укрдержреєстр
відповідно до покладених на нього
завдань організовує роботу, пов'язану
із забезпеченням діяльності у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно; здійснює державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно відповідно до закону.

Наказом Міністерства юстиції України
№198/5 від 02.02.2012 р. «Про затвердження
переліку реєстраційних служб
територіальних органів юстиції» було
затверджено серед переліку
реєстраційних служб - Реєстраційну
службу Головного управління юстиції у
м. Києві.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону №1952
орган державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Таким чином, Відповідач реалізує
повноваження у сфері державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, визначені
вимогами Закону №1952.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
визначено в Порядку №868.

В п.8 Порядку №868 визначено, що для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву,
форму та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 Закону №1952
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.
При цьому, в ч.7 ст.16 Закону №1952
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.

Крім того, в п.35 Порядку №868 визначено,
що для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

В п.38 Порядку №868 для проведення
державної реєстрації речових прав
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає
копію документа, що посвідчує його
особу (крім документа, що посвідчує
посадову особу органу державної влади
або органу місцевого самоврядування)

В ст.19 Закону №1952 та п.37 Порядку №868
підставою для проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
визначено серед інших є укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно чи його дублікат.

Таким чином, суд приймає до уваги, що не
заперечується сторонами по справі, що
для проведення державної реєстрації
права власності на нерухоме майно,
мають бути подані документи, які
передбачені чинним законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, що
не спростовано Відповідачем, до заяви
про реєстрацію права власності №5592566
від 26.02.2014 р. Позивачем було подано
наступні документи: копія договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 27.05.2005 р. (серія ВВО №43675),
укладеного між Позивачем та Приватним
підприємством «ПоЧАЙна» про продаж та
передачу у власність Покупця (Позивача)
нежитлового приміщення №№4,5 (літ.А), що
знаходиться у будинку №39-в (тридцять
дев'ять «а») по проспекту Героїв
Сталінграду у м. Києві; копію ували
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 19.11.2010 р. по
справі №8-23/10; копію ухвали
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 30.01.2014 р. по
справі №6/381/14 381/5783/13-ц; копію довідки
про показники об'єкта нерухомого майна
КП «Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого
майна»НЖ-201 №13846 від 02.11.2010 р., в якій
зазначено що площа нежитлового
приміщення за адресою пр.-кт Героїв
Сталінграду, 39-В становить 504,0 кв.м.;
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо ПП «Русь-95» від
25.11.2013 р.; копію статуту ПП «Русь-95»,
затвердженого рішенням власника №23/Є05
від 23.05.2013 р.; копію рішення №31/07
Власника ПП «Русь-95» ()
від 31.07.2013 р. про призначення
ліквідатора; копію наказу №1 по ПП
«Русь-95» від 31.07.2013 р. «Про виконання
обов'язків ліквідатора»; довіреність
ПП «Русь-95» від 12.02.2014 р.; копію паспорту
та ідентифікаційного коду особи, яка
подавала заяву та документи; квитанцію
про оплату збору на видачу витягу.

В ч.1 п.15 Порядку №868 передбачено, що під
час розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах.

Водночас, як вбачається із змісту Заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №5592566 від 26.02.2014 р., поданої
уповноваженим представником Позивача,
Позивач просив зареєструвати нерухоме
майно, що знаходиться в м. Києві,
Оболонський район, Героїв Сталінграда,
39-В.

В той же час, відповідно до умов
договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 27.05.2005 р. (серія ВВО №43675),
укладеного між Позивачем та Приватним
підприємством «ПоЧАЙна» Позивачу було
реалізовано нежитлове приміщення №№4,5
(літ.А), що знаходиться у будинку №39-в
(тридцять дев'ять «а») по проспекту
Героїв Сталінграду у м. Києві.

Таким чином, суд приймає до уваги
посилання Відповідача в письмових
запереченнях, що Позивач подав Заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №5592566 від 26.02.2014 р. із
проханням зареєструвати за ним право
власності на весь будинок 39-В, хоча,
відповідно до наданих документів, за
придбав лише нежитлове приміщення
№№4,5 (літ.А), що знаходиться у будинку
№39-в (тридцять дев'ять «а») по проспекту
Героїв Сталінграду у м. Києві.

Пунктом 20 Порядку №868 передбачено, що
за результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.
Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом №1952 (п.28 Порядку №868).

В п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952 визначено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
Відповідач правомірно виніс рішення
про відмову в проведенні реєстрації.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення.
Ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову. Відповідно до
положень ст.94 КАС України, судовий збір
не відшкодовується Позивачу.

Керуючись положеннями керуючись
положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ПП
«Русь-95» до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б. В. Санін