Справа № 823/2269/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/2269/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Гаращенко В.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.Золотоноша
Черкаської області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 у
справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Золотоноша Черкаської
області про стягнення коштів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

УПФУ в Золотоніському районі
Черкаської області звернулось до
Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м.Золотоноша Черкаської
області про стягнення коштів в сумі 116163
грн 73 коп.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково. Стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша на
користь управління Пенсійного фонду
України в Золотоніському районі
Черкаської області борг в сумі 4679
(чотири тисячі шістсот сімдесят
дев'ять) грн. 81 коп. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних, з чим
погоджується колегія суддів з огляду
на наступне.

Судом першої інстанції встановлено,
що Управління Пенсійного фонду України
в Золотоніському районі Черкаської
області подало до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша
акти щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за червень - серпень 2009
року. В даних актах позивач зазначив, що
відшкодуванню підлягають також
витрати пов'язані з виплатою та
доставкою щомісячної державної
адресної допомоги, передбаченої
постановою КМУ «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» № 265
від 26.03.2008, виплат пенсій громадянам,
які отримали каліцтво в державах СНД, а
також витрати на виплату пенсії гр.
ОСОБА_2 відповідно до акту Н-1, оскільки
не відповідає вимогам законодавства
щодо його складання.

Не погоджуючись з відшкодуванням
витрат відповідачем складено таблицю
розбіжностей у яких зазначено, що ним
не враховані суми за червень - серпень
2009 року в розмірі 116163 грн 73 коп.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплат здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Ця норма
стосується і призначення та виплат
пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Починаючи з 01.04.2011 з набранням чинності
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV від 22.09.1999 (далі
- «Закон № 1105»). Цим Законом на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань покладено обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсії
по інвалідності в зв'язку з втратою
годувальника.

Дія Закону № 1105 поширюється на осіб,
які працюють на умовах трудового
договору (контракту) на підприємствах,
в установах, організаціях, незалежно
від їх форм власності та
господарювання на фізичних осіб, на
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Статтею 21 Закону № 1105 визначено, що у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого; щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Кабінет Міністрів України прийняв
26.03.2008 постанову «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» №
265.

В свою чергу, механізм відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою прийнятою правлінням
Пенсійного фонду України та правлінням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 5-4/4
від 04.03.2003.

Відповідно до п. 4 Порядку,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Даний перелік є вичерпним і до нього не
внесено "адресну допомогу до пенсії",
яка призначена і виплачена позивачем
згідно постанови КМУ від 26.03.2008 року №
265 "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян".

Доказом цього є також і той факт, що
Закон України "Про пенсійне
забезпечення" передбачає лише поняття
"цільової грошової допомоги (преамбула
Закону та ст. 85 Закону).

В додатку № 1 до Порядку, яким
затверджено форму списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності також
передбачено лише графу для вказівки
розміру виплаченої щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття.

Також, п. 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним,
разом з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України складають акт
щомісячної звірки за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - «Акт»), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягають відшкодуванню. На підставі
Акту узгоджується довідка про
відшкодування між Головним
управлінням Пенсійного фонду та
Управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування, згідно якої
на централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним, Фонд
соціального страхування перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України (це передбачено пунктами 6 та 7
Порядку).

Зазначеним Порядком передбачено
складання акту із зазначенням лише тих
сум, що підлягають відшкодуванню, тим
же Порядком визначено перерахування
відповідних коштів на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, тобто даний спір повинен
вирішуватися за позовом центральних
органів сторін у справі.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову в частині стягнення щомісячної
адресної допомоги на загальну суму 111483
грн 92 коп., з врахуванням витрати з
виплати та доставки адресної допомоги.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 195
КАС України колегія суддів переглядає
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 у
межах апеляційної скарги Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Золотоноша Черкаської
області.

Щодо виплат пенсій громадянам, які
отримали каліцтво в державах СНД, то за
змістом частини другої статті 2 Закону
№ 1105-ХІУ особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом «а» статті 27 Закону України
від 5 листопада 1991 року № XII «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
громадянам України переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім цього пункту (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) встановлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання-чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
цьому Фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та на
яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного
вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14 жовтня 1992 року №
2694-ХІІ «Про охорону праці», які
ліквідуються.

За наведених обставин, судом першої
інстанції вірно зазначено,
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

У випадку відсутності згоди Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на включення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, до актів звірки
розрахунків, вимоги про відшкодування
таких сум вирішуються в судовому
порядку в судах адміністративної
юрисдикції, шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум.

Якщо ж нещасний випадок мав місце після
розпаду СРСР, на території колишніх
його республік, а зараз - незалежних
країн, що входять до складу
Співдружності Незалежних держав, то ці
правовідносини повинні регулюватися
особливостями, визначеними Угодою про
взаємне визнання праці на
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику професійним захворюванням
або іншим ушкодженням здоров'я, які
пов'язані з виконанням ними трудових
обов'язків, підписана 9 вересня 1994 року
державами колишнього СРСР
(Азербайджан, Вірменія, Білорусія,
Грузія, Казахстан, Киргизія, Молдова,
Росія, Таджикистан, Туркменія,
Узбекистан, Україна).

Враховуючи те, що нещасні випадки у
спірних правовідносинах мали місце до
розпаду СРСР, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог в частині стягнення 3047 грн 81 коп.
виплат пенсій громадянам, які отримали
каліцтво в державах СНД.

Судом першої інстанції встановлено, що
Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області розглянув справу за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша до
Золотоніської районної
санітарно-епідеміологічної станції,
треті особи - Золотоніська районна
лікарня, ОСОБА_2, і в ході розгляду
справи суд відмовив з задоволенні
позову щодо скасування акту Н-1
розслідування хронічного професійного
захворювання від 25.07.2007, складеного
відносно ОСОБА_2 Рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 17.02.2011, залишене
без змін ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 19.04.2011. Вищий
спеціалізований суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвалою від 05.10.2011 відхилив
касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша та
залишив без змін рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 17.02.2011 та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 19.04.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів доходить
аналогічного з судом першої інстанції
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Золотоноша Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 08.04.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В.
Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.