Справа № 2а-8429/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/24198/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.08.2011 року по справі № 2а-8429/11/2670 за
позовом Представництва «ЛЖЛ Франс» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Представництво «ЛЖЛ Франс»
звернулось до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
30.12.2010 року № /0 та №/0.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.08.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2012 року
у даній справі позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 30.12.2010 року №
/0, в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Шевченківському
районі міста Києва проведена планова
виїзна перевірка Представництва «ЛЖЛ
Франс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства, валютного
та іншого законодавства за період з
12.04.2002 року по 30.06.2010 року.

За результатами перевірки встановлено
порушення позивачем пп.2.1.4 п.2.1 ст.2,
пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11, п.13.8 ст.13,
п.18.1 ст.18 Закону України від 28.12.1994 року
№ 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон №334/94-ВР),
пп.4.2.9 п.4.2 ст.4, пп. «а» п.17.2 ст.17, пп. «а»
п.19.2 ст.19 Закону України від 22 травня 2003
року № 889-IV «Про податок з доходів
фізичних осіб» (далі - Закон № 889-IV) та
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 з
податку на прибуток на загальну суму
347238,00 грн., у т.ч. за основним платежем
231492,00 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями 115746,00 грн.; податкове
повідомлення-рішення № /0 по
податку з доходів фізичних осіб на
загальну суму 37665,00 грн., у т.ч. за
основним платежем 12555,00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями 25110,00
грн.

В результаті процедури
адміністративного оскарження
зазначені податкові
повідомлення-рішення залишено без
змін.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
Представництво «ЛЖЛ Франс» було
зареєстровано у податкових органах як
платник податку на прибуток, однак,
зважаючи на дані Свідоцтва про
державну реєстрацію, представництво
було зареєстровано в Мінекономіки
станом на 01.04.2002 року, у відповідності
до вимог Інструкції про порядок
реєстрації представництв іноземних
суб'єктів господарської діяльності в
Україні, затверджений наказом
Міністерства зовнішніх економічних
зв'язків і торгівлі України від 18.01.1996
року № 30.

Відповідно до п. 14 Інструкції № 30
представництво суб'єкта господарської
діяльності не є юридичною особою і не
займається самостійно комерційною
діяльністю, у всіх випадках воно діє
від імені і за дорученням іноземного
суб'єкта господарської діяльності,
зазначеного у свідоцтві про
реєстрацію, і виконує свої функції
згідно з чинним законодавством
України.

Представництво іноземного суб'єкта
господарської діяльності в Україні
може здійснювати функції, пов'язані з
виконанням представницьких послуг
тільки в інтересах іноземного суб'єкта
господарської діяльності, зазначеного
у Свідоцтві.

У відповідності до вимог п.11 Інструкції
№ 30 представництво іноземного суб'єкта
господарської діяльності зобов'язано
протягом місяця з моменту отримання
Свідоцтва стати на облік у податковій
інспекції за місцезнаходженням
представництва та у Мінстаті України.

Судами встановлено, що представництво
виконало всі вимоги щодо його
реєстрації для здійснення відповідних
функцій на території України та стало
на облік в ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва (довідка про взяття на облік
платника податків від 16.04.2002 року №
3231/10/28-01) та у Мінстаті (довідка №6546/02
від 03.04.2002 року).

Судами також встановлено, що
Представництво «ЛЖЛ Франс» не
займається господарською діяльністю, а
виключно відповідно до укладених
головною компанією на території
України угод з купівлі-продажу
власного кліматичного обладнання з
резидентами України забезпечувало
присутність уповноваженого
представника головної компанії при
першому запуску змонтованого та
встановленого обладнання, отже,
здійснювало саме функції шеф-нагляду
за запуском змонтованого та
встановленого обладнання, однак, не
надавало послуги з інжинірингу
(поточного ремонту даного обладнання).

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок судів про помилковість
твердження податкового органу в
частині порушення позивачем вимог
Закону №334/94-ВР щодо неоподаткування
доходів, отриманих позивачем за
угодами головної компанії нерезидента
на території України при здійсненні
господарської діяльності з надання
обслуговуючих послуг (поточного
ремонту обладнання), оскільки позивач
не отримував коштів від здійснення
господарської діяльності від
резидентів України та не отримував
коштів від Головної компанії на
здійснення господарської діяльності з
надання обслуговуючих послуг
(поточного ремонту обладнання), а
виконував виключно функцію шеф-нагляду
(шеф-нагляду за монтажем) за запуском
змонтованого та встановленого за
основними контрактами Головної
компанії обладнання.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.08.2011 року по справі №2а-8429/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.