Справа № 826/2744/14
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2014 року № 826/2744/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Смолія І.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу:
за позовомОСОБА_1 до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Черкигіна О.В. провизнання
протиправними та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії На підставі ч.6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, Суд розглядає
справу у письмовому провадженні.
Обставини справи:
Позивач звернувся до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Черкигіна О.В. (далі - відповідач або
державний реєстратор) про визнання
протиправними та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії.
В обґрунтування позивних вимог
позивачем вказується на
протиправність та необґрунтованість
спірного рішення, у зв'язку з чим
представник позивача просить позов
задовольнити та скасувати та рішення а
також зобов'язати відповідача повторно
розглянути звернення позивача. У
судових засіданнях позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, змін
та доповнень до позову не подав.
Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив в повному
обсязі, в обґрунтування заперечень на
позов зіслався на обставини викладені
в письмових запереченнях на позов.
У судове засідання 09.04.14р. представник
відповідача не з'явився, про причину
неявки суду не повідомив, у зв'язку із
чим та у відповідності до вимог ст.. 128 122
КАС України суд перейшов до розгляду
справи в порядку письмового
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -
Позивачем ОСОБА_1 через свого
представника 05.02.14р. було подано заяву
про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно, а саме нежитлове
приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1,
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві. Заява
зареєстрована за реєстраційним
Державним реєстратором прав на
нерухоме майно, за результатами
розгляду вказаної заяви позивача,
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 08.02.14р. за № 10753982.
Позивач вважає вказане рішення
відповідача протиправним та таким, що
порушує її законні права, свободи та
інтереси, а тому звернулась до суду із
позовом в якому просить скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав на нерухоме майно, а
саме нежитлове приміщення, що
розташоване в АДРЕСА_1, та відповідно
зобов'язати відповідача повторно
розглянути заяву позивача від 05.02.14р.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про підставність
позовних вимог, виходячи з наступних
міркувань.

Як вбачається із змісту спірного
рішення та наданих представником
відповідача письмових заперечень,
підставою для винесення спірного
рішення слугувало встановлення
невідповідності поданих документів, а
саме із поданих документів неможливо
встановити повноваження осіб
представників юридичних осіб
представників юридичних осіб які
здійснюють передачу об'єкта
інвестування.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» .

Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року № 703 затверджено
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, який
визначає процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 7 Порядку про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, визначено, що для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

У відповідності з п.9 Порядку, заявник
під час подання заяви про державну
реєстрацію пред'являє органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
документ, що посвідчує його особу.

Заявник разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Документи, необхідні для проведення
державної реєстрації, що подані з
порушенням вимог, установлених
законом, цим Порядком та іншими
нормативно-правовими актами, є
підставою для зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію або відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а не для відмови в прийнятті
заяви про державну реєстрацію (п. 10
Порядку).

Згідно п. 67 Порядку для проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень таких речових
прав, є:

1) рішення суду щодо обтяження речових
прав на нерухоме майно, що набрало
законної сили;

3) рішення державного виконавця щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно;

4) визначений законодавством документ,
на якому нотаріусом вчинено напис про
накладення заборони щодо відчуження
нерухомого майна;

5) рішення органу місцевого
самоврядування про віднесення об'єктів
нерухомого майна до застарілого
житлового фонду;

6) договір, укладений у порядку,
встановленому законом, яким
встановлюється обтяження речових прав
на нерухоме майно, чи його дублікат;

7) закон, яким встановлено заборону
користування та/або розпорядження
нерухомим майном;

8) інші акти відповідних органів
державної влади та посадових осіб
згідно із законом.

Для проведення державної реєстрації
обтяжень речових прав на нерухоме
майно заявник, крім документів, що
зазначені у пункті 67 цього Порядку,
подає копії документів, що зазначені в
пункті 9 цього Порядку (крім документа,
що посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування).

У разі подання документів
заінтересованою особою особисто така
особа, крім документів, що зазначені в
абзаці першому цього пункту, подає
копію реєстраційного номера облікової
картки платника податку, крім випадків,
коли фізична особа через свої
релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку, офіційно
повідомила про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України.

У разі подання заяви про державну
реєстрацію уповноваженою особою, яка
діє від імені фізичної особи, така
особа, крім документів, що зазначені в
абзаці першому цього пункту, подає
копію документа, що посвідчує особу,
яку вона представляє, та копію
реєстраційного номера облікової
картки платника податку такої фізичної
особи, крім випадків, коли фізична
особа через свої релігійні або інші
переконання відмовляється від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку,
офіційно повідомила про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України. (п.68
Порядку).

Частиною 3 ст.16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Судом встановлено, що 05.02.14р. від імені
позивача було подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, а саме нежитлове
приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1.

Разом із заявою, для здійснення
реєстрації прав на нерухоме майно
представником позивача було подано
договір №2112-12/021Н-1-15 від 16.10.2007р. про
участь у фінансуванні нежитлового
будівництва; додатковий договір №1 від
28.12.2012р. до договору №2112-12/021Н-1-15 від
16.10.2007р. про участь у фінансуванні
нежитлового будівництва; акт
передачі-приймання від 28.12.2012р. до
договору №2112-12/021Н-1-15 від 16.10.2007р. про
участь у фінансуванні нежитлового
будівництва.

Подані позивачем документи повністю
відповідають вимогам ст. 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та входять до переліку
документів, що визначений в ст. 19 цього
Закону п. 27 Порядку №703.

Зокрема, ці документи укладені в
письмовій формі, мають підписи та
печатки сторін, а їх зміст не
суперечить законодавству та
відповідає заявленому для державної
реєстрації праву - праву власності
позивача на нежитлове приміщення, яке
розташоване у м. Києві по вул.
Дніпровська набережна, буд. 26-Ж,
приміщення 19.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи,
яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Аналогічного змісту правило також
закріплено і у п. 12 Порядку №703.

З аналізу наведених норм вбачається, що
від державного реєстратора окрім
перевірки повноважень особи, яка подає
документи на державну реєстрацію прав
(заявника), не вимагається здійснювати
перевірку повноважень представників
сторін, які зазначені в поданих для
реєстрації прав документах. Правами на
перевірку правоздатності та
дієздатності осіб, які є
представниками сторін та підписантами
в поданих для реєстрації прав
документах (зокрема, в договорах та
акті) державний реєстратор не
наділений.

Доказів на підтвердження існування
інших обставин, які відповідно до
частини першої статті 24 "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" є підставами для
відмови у проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяжень, крім
зазначених у спірному рішенні
відповідачем суду надано не було.

Враховуючи наведені фактичні
обставини справи, буд приходить до
переконання щодо під ставності
заявлених вимог, а тому такі підлягають
задоволеню у повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Чекригіна О.В. №1075382 від 08.02.2014.

3. Зобов'язати державного реєстратора
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Чекригіна О.В. повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2014 за
реєстраційним №5308280.

Постанова може бути оскаржена в
Київський апеляційний
адміністративний суд через Окружний
адміністративний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
І.В.
Смолій