Справа № 238/719/14-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бєльченко Л.А.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року справа №238/719/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Новоазовському районі Донецької
області на постанову Новоазовського
районного суду Донецької області від 20
березня 2014 року в адміністративній
справі № 238/719/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними, скасування
розпорядження, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним адміністративним
позовом до відповідача. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що він отримує пенсію за віком,
призначену Управлінням Пенсійного
фонду України в Новоазовському районі
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в розмірі 2782 грн., з 05
квітня 2012 року. Пенсію обчислено із
заробітної плати - 2867,08 грн., за період
роботи в якості шахтаря та й іншої
роботи з 01.05.1991 року по 30.04.1996 року та з
01.07.2000 року по 23.03.2012 року. Загальний
страховий стаж складає 28 років 06
місяців, в тому числі стажу з повним
робочим днем на підземних роботах - 19
років 08 місяців. Вважає, що розмір
його пенсії не в повному обсязі
відповідає Закону України «Про
престижність шахтарської праці» від
02.09 2008 року №345 (далі Закон № 345). Маючи
підземного стажу майже 20 років, він
заробив значно більшу пенсію, а не
тільки мінімальний розмір пенсії. 26
листопада 2012 року він звертався до суду
з адміністративним позовом до
відповідача про визнання його дій
неправомірними, скасування
розпорядження, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії. Донецьким
апеляційним адміністративним судом
рішення суду першої інстанції
скасоване, у задоволені позовних вимог
відмовлено. При розгляді його
касаційної скарги Вищий
адміністративний суд України зазначив,
що у поданій заяві про визначення
пенсії за віком від 12 квітня 2012 року,
він, позивач, не висловив бажання про
виключення із підрахунку заробітної
плати певного періоду , тому
відповідачем для розрахунку пенсії
взято заробітну плату за періоди з
01.05.1991 року по 30.04.1996 року та з 01.07.2000 року
по 23.03.2012 року.

З огляду на це, 24 жовтня 2013 року він
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Новоазовському районі
Донецької області з заявою здійснити
перерахунок його пенсії, відповідно до
статті 8 Закону № 345 встановити пенсію,
незалежно від місця останньої роботи, в
розмірі 80 відсотків середньомісячної
заробітної плати шахтаря та при
обчисленні заробітку виключити період
з 01.07.2000 року по 23.03.2012 року (виключити
заробіток за період роботи не в якості
шахтаря з 27.10.2003 року по 23.03.2012 року та з
врахуванням оптимізації виключити з
01.07.2000 року по 05.03.2003 року - 33 місяці, що
складає не більш як 10 відсотків
тривалості страхового стажу, що
передбачено абзацом 3 пункту 1 статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058 (далі
Закон № 1058).

Управління Пенсійного фонду в
Новоазовському районі відмовилось
прийняти заяву за встановленою формою,
передбаченою Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року №22-1, тому він
був вимушений направити поштою заяву
встановленої форми та заяву довільної
форми.

Рішенням від 11.11.2013 року УПФУ в
Новоазовському районі відмовило йому в
перерахунку пенсії, незалежно від
місця останньої роботи, із
середньомісячної зарплати шахтаря
повідомило, що згідно названого Закону
України йому встановлена доплата 736,20
грн.

Позивач вважає, що таке рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі не відповідає
вимогам ст.8 Закону № 345, де зазначено,
що мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менш як 15 років для чоловіків та 7,5
років для жінок за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, встановлюється
незалежно від місця останньої роботи, у
розмірі 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтар, але не менш як
три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втрати
працездатність. Тобто, Закон вказує, що
головна складова пенсії це
середньомісячна зарплата шахтаря, при
чому місце останньої роботи для
призначення пенсії значення не має.

Він відпрацював на підземних роботах 19
років 8 місяців за списком №1, що дає
йому право на встановлення пенсії з
особливостями визначеними Законом №345.
Відповідач для обчислення пенсії
визначив середньомісячну заробітну
плату з врахуванням його останньої
роботи не в якості шахтаря, чим порушив
мої додаткові гарантії визначені
Законом № 345. В частині, що стосується
особливосте пенсійного забезпечення
шахтарів, які відпрацювати на
підземних роботах не менш як 15 років.
Позивач просив суд визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі, скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України від 11.11.2013 року про відмову в
перерахунку пенсії та визначення
середньої заробітної плати шахтаря для
обчислення пенсії незалежно від місця
останньої роботи, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі здійснити
перерахунок та виплату пенсії,
незалежно від місця останньої роботи, в
розмірі 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтаря за період
01.05.1991 року по 30.04.1996 року та без
врахування заробітку за період роботи
з 01.07.2000 рої по 23.03.2012 року, але не менш як
три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осі які втратили
працездатність.

Постановою Новоазовського районного
суду Донецької області від 20 березня 2014
року в адміністративній справі №
238/719/14-а позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Новоазовському районі від
11.11.2013 року про відмову в перерахунку
пенсії та визначення середньої
заробітної плати шахтаря для
обчислення пенсії незалежно від місця
останньої роботи. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі здійснити
перерахунок та виплату пенсії,
незалежно від місця останньої роботи, в
розмірі 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтаря за період з
01.05.1991 року по 30.04.1996 року та без
врахування заробітку за період роботи
з 01.07.2000 року по 23.03.2012 року, але не менш
як три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз.4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 має загальний
стаж роботи 28 років 06 місяців 26 днів, з
яких за Списком №1 - 19 років 08 місяців 06
днів.

12.04.2012 року він звернувся до управління
ПФУ в Новоазовському районі із заявою
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах і Протоколом
управління №123 від 27.04.2012 року
позивачеві було призначено пенсію за
віком за Списком №1 відповідно до вимог
п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст.ст. 28, 40 Закону № 1058,
при цьому, було враховано, що,
відповідно до ст.28 Закону № 1058, за
кожний повний рік страхового стажу
понад 35 років пенсія збільшується на 1
відсоток розміру пенсії.

26 листопада 2012 року позивач звертався
до суду з адміністративним позовом до
управління ПФУ в Новоазовському районі
про визнання його дій неправомірними,
скасування розпорядження, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.
Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалю Вищого
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року, у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зазначеними рішенням суду встановлено,
що управлінням Пенсійного фонду
України в Новоазовському районі
Донецької області, при призначенні
пенсії позивачеві, були дотримані
вимоги норм Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці».

24 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоазовському районі Донецької
області з заявою здійснити перерахунок
його пенсії, відповідно до статті 8
Закону № 345 встановити пенсію,
незалежно від місця останньої роботи, в
розмірі 80 відсотків середньомісячної
заробітної плати шахтаря та при
обчисленні заробітку виключити період
з 01.07.2000 року по 23.03.2012 року (виключити
заробіток за період роботи не в якості
шахтаря з 27.10.2003 року по 23.03.2012 року та з
врахуванням оптимізації виключити з
01.07.2000 року по 05.03.2003 року - 33 місяці, що
складає не більш як 10 відсотків
тривалості страхового стажу, що
передбачено абзацом 3 пункту 1 статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058.

11.11.2013 року за № 4520/03 відповідачем
позивачу було надано відповідь щодо
роз'яснення законодавства та відмови у
задоволенні заяви так як, при
призначенні пенсії ОСОБА_2 також були
враховані вимоги ст.8 зазначеного
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці». Було
було взято 80% середньої заробітної
плати шахтаря, яка склала 2293.78 грн., що
становить менше ніж три розміри
прожиткового мінімуму. Тому,
відповідно до розпорядження №123 від
11.04.2012р., пенсія позивачу призначена у
розмірі 3 прожиткових мінімумів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції зазначив, що визнає
обґрунтованими доводи позивача про те,
що мінімальний розмір пенсії шахтаря,
визначений статтею 8 Закону № 345,
повинен застосовуватися до розміру
пенсії за віком, визначеного
відповідно до частини 1 статті 27 Закону
№ 1058 (до основного розміру пенсії), а не
до загального розміру пенсії.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку,
про задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону № 345
мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менше як 15 років для чоловіків та 7,5
років для жінок за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, встановлюється
незалежно від місця останньої роботи, у
розмірі 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтаря, але не менше
як три розміри прожиткового мінімуму,
встановленому для осіб, які втратили
працездатність. Для обчислення розміру
пенсії за віком за кожний повний рік
стажу роботи на підземних роботах до
страхового стажу додатково
зараховується по одному року.

Правомірність призначення позивачу
пенсії у відповідності до вимог Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці» встановлена
вищевказаною постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2013 року.

Згідно ч.1 ст. 44 Закону № 1058 заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.

З матеріалів пенсійної справи позивача
вбачається, що до заяви про перерахунок
пенсії від 24.10.2013 року позивачем не
надано жодного документу.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії в
солідарній системі законодавець
урегулював у статті 40 Закону № 1058.
Абзацом першим частини першої цієї
статті передбачено врахування для
обчислення пенсії не лише заробітної
плати, а й іншого доходу за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто
при цьому законодавець імперативно
встановив, що для обчислення пенсії має
враховуватися заробітна плата (дохід),
отримана після 1 липня 2000 року протягом
усього періоду страхового стажу особи
без будь-яких виключень.

Єдиний виняток із цього правила
встановлювався в абзаці третьому
частини першої статті 40 Закону №1058,
який передбачав допустимість за
вибором особи, яка звернулася за
пенсією, виключення з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, періоду до 60
календарних місяців страхового стажу
підряд за умови, що зазначений період
становить не більше ніж 10 відсотків
тривалості страхового стажу,
врахованого в одинарному розмірі. При
цьому закріплена у наведеній нормі
можливість оптимізації заробітку не
пов'язана із наявністю у періоді, який
за вибором пенсіонера може бути
виключено, тих чи інших періодів
одержання доходу.

Отже, вимоги позивача про перерахунок
пенсії на підставі ст.8 Закон № 345 із
виключенням із підрахунку заробітної
плати період з 01.07.2000р. до 23.03.2012 та без
врахування останнього місця роботи, не
ґрунтуються на вимогах абзаці третьому
частини першої статті 40 Закону № 1058,
оскільки загальний стаж позивача
складає 28 років 6 місяців 26 днів (342
місяці), то виключити можливо не більше
34 місяців (10 відсотків тривалості
страхового стажу), а позивачем
вимагається до виключення 103 місяці.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
установлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач
довів суду правомірність своїх дій, в
той час, як позивач будь-яких доказів
на підтвердження незаконних дій УПФУ
суду не надав.

Суд першої інстанції при розгляді
справи та винесенні рішення допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
прийняте судом першої інстанції
рішення не може вважатися законним та
обґрунтованим.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи і, відповідно до ст.202 КАС
України, є підставою для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 195 - 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Новоазовському районі Донецької
області на постанову Новоазовського
районного суду Донецької області від 20
березня 2014 року в адміністративній
справі № 238/719/14-а - задовольнити.

Постанову Новоазовського районного
суду Донецької області від 20 березня 2014
року в адміністративній справі №
238/719/14-а - скасувати.

Відмовити у задоволені позовних ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Новоазовському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними, скасування
розпорядження, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії

Постанова прийнята в порядку
письмового провадження є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М. Міронова

І.В. Юрко