Справа № 2а/2570/1463/2012
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Оксененка О.М., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 травня
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області про скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернулася в суд з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області, в якому просить
визнати незаконними дії державного
виконавця Ніжинського ВДВС щодо
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого напису нотаріуса
№4829 від 26.11.2007 року та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 5578286 від 04.12.2007 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2012
року позивачу відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою вимоги позивача
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
04.12.2007 року на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 №4829 від 26.11.2007 року
головним державним виконавцем
Ніжинського ВДВС Півень І.П. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

За вказаною постановою підлягає
стягненню з позивача на користь ВАТ
«Держощадбанк України» борг в сумі 296
397,48 грн..

На думку апелянта зазначені дії
державного виконавця є незаконними,
обґрунтовуючи тим, що він порушив
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» та Інструкції «Про
проведення виконавчих дій», прийняв до
виконання виконавчий напис нотаріуса
ОСОБА_3 №4829 від 26.11.2007 року та відкрив
виконавче провадження. Крім того, на
думку позивача виконавчий документ не
відповідає вимогам Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції
«Про проведення виконавчих дій»,
оскільки в ньому не зазначено дати
набрання виконавчим документом
законної сили та строк пред'явлення
його до виконання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, чинне законодавство, а також
закони, які діяли під час вчинення
нотаріусом виконавчого напису та
відкриття виконавчого провадження,
приходить до висновку, щодо
правомірності, законності і
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції на
час виникнення спірних правовідносин)
у виконавчому документі повинні бути
зазначені: назва документа, дата видачі
та найменування органу, посадової
особи, що видали документ; дата і номер
рішення, за яким видано виконавчий
документ; найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по
батькові за його наявності для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за його наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за його наявності (для
фізичних осіб - платників податків), а
також інші відомості, якщо вони відомі
суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню, такі як
дата і місце народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання чинності рішенням; строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Виконавчий документ має
бути підписаний уповноваженою
посадовою особою і скріплений
печаткою. Законом можуть бути
встановлені також інші додаткові
вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до статті 87, 88 Закону
України «Про нотаріат» (в редакції на
час виникнення спірних правовідносин)
для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Статтею 89 Закону України «Про
нотаріат» (в редакції на час виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
у виконавчому написі повинні
зазначатися: дата (рік, місяць, число)
його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові нотаріуса, який вчинив
виконавчий напис; найменування та
адреса стягувача; найменування, адреса,
дата і місце народження боржника, місце
роботи (для громадян), номери рахунків в
установах банків (для юридичних осіб);
строк, за який провадиться стягнення;
суми, що підлягають стягненню, або
предмети, які підлягають витребуванню,
в тому числі пеня, проценти, якщо такі
належать до стягнення; розмір плати,
сума державного мита, сплачуваного
стягувачем, або мита, яке підлягає
стягненню з боржника; номер, за яким
виконавчий напис зареєстровано.
Виконавчий напис скріплюється
підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про виконавче провадження" (в редакції
на час виникнення спірних
правовідносин) державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання; неподання
виконавчого документа, зазначеного у
статті 3 цього Закону; якщо рішення, на
підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної сили,
крім випадків, коли воно у
встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або підвідомчістю виконання
рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення; у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 19 цього Закону; наявності інших
обставин, передбачених законом, які
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Таким чином, на час вчинення нотаріусом
виконавчого напису та відкриття
виконавчого провадження законом не
передбачалось зазначення дати
набрання виконавчим написом законної
сили та строк пред'явлення його до
виконання.

Колегія суддів також не бере до уваги
твердження позивача, викладені в
апеляційній скарзі, про відсутність у
нотаріуса ОСОБА_3 повноважень для
посвідчення договору іпотеки та
нікчемність такого договору, оскільки
позивачем не надано жодних доказів на
підтвердження правомірності такої
позиції.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 травня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
13.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Карпушова О.В.