Справа № 2а-4587/12/1370
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ К/800/9608/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Кочана В.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Львівської виправної
колонії № 48 управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області, Управління
Державної пенітенціарної служби
України у Львівській області про
стягнення компенсації та моральної
шкоди, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4
та його представника ОСОБА_5 на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Львівської виправної колонії № 48
управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області,
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області, в
якому просив зобов'язати відповідачів
поновити його на роботі (посаді)
старшого лейтенанта внутрішньої
служби, старшого інженера
енерго-механічного відділу Львівської
виправної колонії № 48, змінити дату
звільнення з 06 грудня 2006 року, видавши
новий наказ про звільнення, та
переоформити дату звільнення в
трудовій книжці на день розгляду
справи в суді й видати позивачу трудову
книжку; стягнути з Львівської
виправної колонії № 48 на користь
позивача заробітну плату (грошове
забезпечення) в сумі 124 116,76 грн. за час
вимушеного прогулу з 07 грудня 2006 року
по 31 травня 2012 року, компенсацію
грошових доходів з 07 грудня 2006 року по
травень 2012 року в сумі 35 721,55 грн.,
моральну шкоду в сумі 30 000 грн., всього -
189 838,31 грн.; стягнути з Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області на користь позивача моральну
шкоду в розмірі 15 000 грн.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без
розгляду.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про
ухвалення додаткового судового
рішення відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року задоволено частково, ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року скасовано в частині залишення без
розгляду позовних вимог про стягнення
компенсації грошових доходів у розмірі
35721,55 грн. і моральної шкоди в розмірі
45000 грн. і в цій частині справу
направлено до суду першої інстанції
для продовження розгляду. В іншій
частині ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року залишено без змін. Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 27
червня 2012 року залишено без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 27
червня 2012 року без змін.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2012 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2012 року в задоволенні заяви про
ухвалення додаткового судового
рішення відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено
без задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2012 року - без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5
звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просять ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року скасувати й справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Відповідач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню, а рішення
судів попередніх інстанцій, які він
просив залишити без змін, -
обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вже вказувалось, в позовній заяві
(враховуючи доповнення до неї) позивач
просив стягнути з Львівської виправної
колонії № 48 на свою користь, зокрема,
моральну шкоду.

Проте, постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2012 року у задоволенні
позовних вимог, у тому числі й щодо
стягнення моральної шкоди було
відмовлено.

ОСОБА_4 09 листопада 2012 року звернувся до
суду із заявою про ухвалення
додаткового судового рішення.

При цьому, заявник вважав, що підставою
для вчинення такої процесуальної дії є
неврахування при розгляді справи
постанови Верховного Суду України від
01 червня 2010 року, що була прийнята за
наслідками перегляду справи за його
позовом до Львівської виправної
колонії № 48, Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області про стягнення заборгованості з
грошового забезпечення та інших
виплат, яка містить посилання на
приписи ч. 7 ст. 9 КАС України, які не були
застосовані судом.

Статтею 168 КАС України передбачено
перелік підстав для ухвалення
додаткового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд,
що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1)
щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; 3) судом не вирішено питання
про судові витрати.

З огляду на наведені випадки, з якими
процесуальний закон пов'язує прийняття
додаткового судового рішення,
посилання та доводи позивача,
викладені в його заяві, не можуть бути
підставою для вчинення такої
процесуальної дії.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суди попередніх
інстанцій при ухваленні судових рішень
не допустили порушень норм
матеріального чи процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
а тому підстав для скасування
ухвалених судами рішень колегія суддів
не вбачає.

Керуючись статтею 220, 2201, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5 відхилити, а
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді:
Пасічник
С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.