Справа № 804/1832/14
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р. Справа № 804/1832/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Врони О.В.

розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
приватного науково-виробничого
підприємства "Форт" про стягнення
податкового боргу в розмірі 62978,90 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
приватного науково-виробничого
підприємства "Форт" про стягнення
податкового боргу в розмірі 62978,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач знаходиться на
обліку в Державній податковій
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та має заборгованість перед
бюджетом в розмірі 62978,90 грн., з яких:
податок на додану вартість у сумі 24487,38
грн. та суми нарахування за рішенням
про розстрочення грошового
зобов'язання від 20.05.2013р. № 19 у сумі 38491,52
грн., що стало підставою для звернення
до суду з даним позовом.

Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Вважаючи на відсутність необхідності
заслухати свідка чи експерта, суд
ухвалив розглянути справу в письмовому
провадженні.

Розглянувши доводи позовної заяви,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що приватне
науково-виробниче підприємство "Форт"
() є платником податків,
зборів (обов'язкових платежів) і
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Відповідач має податковий борг в
розмірі 62978,90 грн., з яких: податок на
додану вартість у сумі 24487,38 грн. та суми
нарахування за рішенням про
розстрочення грошового зобов'язання
від 20.05.2013р. № 19 у сумі 38491,52 грн., який
виник внаслідок несплати податкових
зобов'язань у встановлені
законодавством строки.

Заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 24487,38 грн., виникла в
зв'язку із несплатою узгодженого
податкового зобов'язання, що
підтверджується податковою
декларацією № від 17.10.2013р.

Рішенням Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
від 20.05.2013р. № 19 приватному
науково-виробничому підприємству
"Форт" було надано розстрочення сплати
грошових зобов'язань на суму 134720,32 грн.

02.12.2013р. Рішенням Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № 19/2
скасовано рішення від 20.05.2013р. № 19 про
розстрочення грошових зобов'язань, що
призвело до виникнення податкового
боргу у сумі 38491,52 грн.

На підставі ст. 59 Податкового Кодексу
України, позивач виставив відповідачу
податкову вимогу від 22.11.2013р. № 1230-11.

Згідно п.п.36.1., п.п.36.2. ст.36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Відповідно п.п.46.1 Податкового кодексу
України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 54.1, 54.5, ст.54 Податкового
кодексу України передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Якщо
згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 59 Податкового Кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення - рішення. У
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Відповідно до п. 100.1. ст. 100 Податкового
кодексу України розстроченням,
відстроченням грошових зобов'язань або
податкового боргу є перенесення
строків сплати платником податків його
грошових зобов'язань або податкового
боргу під проценти, розмір яких
дорівнює розміру пені, визначеному
пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Згідно пунктів 95.1., 95.2., 95.3. ст. 95
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Доказів щодо сплати суми
заборгованості відповідачем суду не
надано, тому суд приходить до висновку,
що вимоги позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, внаслідок чого
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
приватного науково-виробничого
підприємства "Форт" про стягнення
податкового боргу в розмірі 62978,90 грн.
задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках,
обслуговуючих приватне
науково-виробниче підприємство "Форт"
() на користь бюджету на р/р
згідно бюджетної класифікації суму
податкового боргу в розмірі 62978,90 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Врона