Справа № 801/7013/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м.
Київ К/800/57483/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Винокурова К.С.

Олендера І.Я.

Ситникова О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за касаційною скаргою
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" на ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 22 липня 2013 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 вересня
2013 року у справі за позовом
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" до ректора університету
економіки і управління - Узунова В.В.
про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и л а:

Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно-правового
контролю України" (далі - ВГО)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Ректора університету
економіки і управління - Узунова В.В.
про визнання протиправними дій щодо
відмови в задоволенні запиту .

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
22 липня 2013 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 вересня 2013 року, провадження у
адміністративній справі №
801/7013/13-а закрито з підстав передбачених
п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
ВГО подано касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на невірне застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, заявник ставить
питання про скасування оскаржуваних
рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судами, Управління
контролю державних органів та закладів
сфери освіти і науки - структурного
підрозділу ВГО у березні 2013 року
звернулося до відповідача із запитом
на інформацію, зокрема надання копій
документів, пов'язаних з діяльністю
Університету економіки і управління. У
відповідь на зазначений запит
відповідач надіслав лист, у якому,
зокрема, зазначив, що на підставі ст.. 13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» від 13.01.2011р.
№2939-VI (далі - Закон №2939-VI) ВНЗ
«Університет економіки і управління»
не є розпорядником інформації.

Суд першої інстанції, закриваючи
провадження у справі, з чим погодився
суд апеляційної інстанції, мотивував
своє рішення тим, що даний спір не може
бути розглянутим в порядку
адміністративного судочинства.
Зокрема, суди зазначили, що оскільки
відповідач є ректором приватного
підприємства. ВНЗ «Університет
економіки і управління», він не є
суб'єктом владних повноважень

Колегія суддів не погоджується із
зазначеними висновками судів першої та
апеляційної інстанцій, враховуючи
наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом (
ст.3 Закону).

При цьому розпорядники інформації
визначені у статті 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
якими визнаються: 1) суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; 2) юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;3)
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; 4) суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Виходячи з наведених вимог, судам
попередніх інстанцій варто врахувати,
що той факт, чи виступає відповідач як
суб'єкт владних повноважень, не може
бути визначальним при вирішенні
питання щодо юрисдикції зазначеного
спору.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України. Тобто юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі спори щодо правовідносин,
пов'язаних з доступом до публічної
інформації, в яких оскаржуються
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників публічної інформації, в
тому числі й у разі, якщо такими
розпорядниками є не суб'єкти владних
повноважень. При цьому, на думку
колегії суддів, питання чи є особа
розпорядником публічної інформації в
даних правовідносинах в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» має бути
досліджено під час судового розгляду
спору.

Таким чином колегія суддів не
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, оскільки вони
зроблені через невірне застосування
положень Закону України «Про доступ до
публічної інформації», що при
встановлених обставинах справи, та з
огляду на межі касаційного перегляду
справи (ст. 220 КАС України), є порушенням
судами норм процесуального права, як
такі, що призвели до прийняття
неправильних судових рішень і є
підставою для скасування останніх з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
22 липня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 вересня
2013 року скасувати.

Справу № 801/7013/13-а направити для
продовження розгляду до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та порядку,
встановлені ст. ст. 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
К.С. Винокуров

І.Я. Олендер

О.Ф. Ситников