Справа № 805/3577/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа №805/3577/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14 год. 45
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю представників:

позивача - Шинкарьової І.С.,

відповідача - Розумняк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної фінансової
інспекції в Донецькій області до
Державного підприємства «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» про зобов'язання
Державне підприємство «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», в особі керівника,
виконати не вчинені дії, зазначені у
пункті 2.2 вимоги від 04 листопада 2013 року
№ 05-08-10-14/13078, -

в с т а н о
в и в :

У березні 2014 року Державна фінансова
інспекція в Донецькій області (далі -
позивач, ДФІ в Донецькій області)
звернулась до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Державного підприємства «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (далі - відповідач, ДП
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», ДП
«Донецькстандартметрологія») про
зобов'язання Державне підприємство
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», в особі керівника,
виконати не вчинені дії, зазначені у
пункті 2.2 вимоги від 04 листопада 2013 року
№ 05-08-10-14/13078.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що Державною
фінансовою інспекцією в Донецькій
області згідно пункту 1.3.6.1 плану
контрольно-ревізійної роботи на ІІІ
квартал 2013 року проведена планова
ревізія фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» за період з 01 серпня 2010
року по 01 липня 2013 року, за наслідками
якої складено акт від 27 вересня 2013 року
за № 08-13/018. Ревізією дотримання норм
списання палива і мастильних
матеріалів встановлено, що в порушення
статей 208, 209, 799 Цивільного кодексу
України, пункту 6 (ПСБО) № 16 «Витрати»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31 грудня 1999 року №
318, підпунктів 1.2, 3.2, 3.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та частин 3, 6, 7
статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», за період з 01
грудня 2010 року по 30 червня 2013 року
підприємством внаслідок списання
палива на особистий транспорт
працівників підприємства, а саме ВАЗ 2107
(703-35 ЕВ) та Lacetti (AH 3474 ЕТ) безпідставно
списано по обліку бензину марки Аі-92 та
Аі-95 в загальній кількості 1 030 л на
загальну суму 80 526,52 грн. (а саме: за 2010
рік - на суму 2 789,50 грн., за 2011 рік - на
суму 32 487,86 грн., за 2012 рік - на суму 29 894,24
грн., за 2013 рік - на суму 15 357,92 грн.).
Позивач зазначив, що дане порушення
встановлене шляхом звіряння даних
матеріального звіту із первинними
документами з даними
оборотно-сальдової відомості по
рахунку № 203 «Паливо», головної книги,
журналу ордеру № 10, шляхових листів,
наказів та чинного законодавства.
Внесення підприємством недостовірних
даних до регістрів бухгалтерського
обліку є порушенням пункту 1, 8 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». По бухгалтерському обліку
операції понаднормового списання
матеріальних цінностей відображені
проведенням Кт 203 «Паливо» Дт 91
«Загальновиробничі витрати» призвели
до відображення недостовірної
інформації про фінансовий стан
установи, у зв'язку з чим підприємством
порушені статті 4, частини 3, 6, 7 статті 8,
частина 8 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні». Позивач зазначив,
що відповідальними за встановлене
порушення є колишній директор ОСОБА_3,
заступник генерального директора по
загальним питанням ОСОБА_4, начальник
експлуатаційно-технічного відділу
ОСОБА_5, головний бухгалтер ОСОБА_6

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (далі - Закон) на адресу
відповідача направлено вимогу від 04
листопада 2013 року № 05-08-10-14/13078 з
терміном зворотного інформування до 04
грудня 2013 року. Згідно статті 15
наведеного Закону законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються. Позивач
зазначає, що станом на час подання
позову пункт 2.2. означеної вимоги
відповідачем не виконано.

Також позивач вказав, що постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року по справі № 805/17906/13-а за позовом
Державного підприємства «Донецький
науково-виробничий» центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
скасування пункту 2.2 Вимоги від 04
листопада 2013 року № 05-08-10-14/13078 позивачу
відмовлено у задоволені позовних
вимог. Тобто законність пункту 2.2.
винесеної вимоги підтверджено
рішенням суду, яке вступило в законну
силу 04 березня 2014 року.

На підставі вищевикладеного, позивач
просив зобов'язати ДП «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», в особі керівника,
виконати не вчинені дії, зазначені у
пункті 2.2 вимоги від 04 листопада 2013 року
№ 05-08-10-14/13078, а саме: забезпечити
відшкодування вартості безпідставно
списаного пального в сумі 80,53 тис. грн.,
шляхом стягнення його вартості з
винних осіб; в іншому випадку стягнути
з осіб, винних у безпідставному
списанні по бухгалтерському обліку
палива, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України (арк. справи
2-4).

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року відкрите провадження у даній
справі та призначено до розгляду у
відкритому судовому засіданні на 14 год.
00 хв. 07 квітня 2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги, та просила суд задовольнити
адміністративний позов у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, про що
надала суду письмові заперечення (арк.
справи 74-77), в яких зазначила, що
обставини, викладені позивачем у
позові є необґрунтованими та такими, що
виключають можливість виконати
відповідачем пункт 2.2. вимоги з
наступних підстав.

Відповідач вказав, що позивачем в
позові зазначено, що відповідальними
за порушення, встановлене ревізією є
колишній директор ОСОБА_3, заступник
генерального директора по загальним
питанням ОСОБА_4, начальник
експлуатаційно-технічного відділу
ОСОБА_5, головний бухгалтер ОСОБА_6, але
з даним висновком відповідач не згоден,
оскільки вважає, що у позивача відсутні
повноваження щодо виявлення та
визначення винних (відповідальних
осіб) будь-якого підконтрольного
підприємства. Відповідач зазначає, що
зміст акту ревізії № 08-13/018 від 27
вересня 2013 року не містить зіставлення
винних осіб та виявлених порушень,
тобто ні актом ревізії від 27 вересня 2013
року № 08-13/018, ні рішенням суду, на яке
посилається позивач, не була виявлена
вина саме цих осіб. До того ж, дані
відповідальні особи визначені
позивачем в порушення норм чинного
законодавства України, оскільки дві
особи, а саме: ОСОБА_3, та ОСОБА_5
звільнені зі своїх посад та на
теперішній час не перебувають в
трудових відносинах з ДП
«Донецькстандартметрологія», а що
стосується головного бухгалтера
підприємства - ОСОБА_6, то відповідач
вважає, що списання палива у зв'язку з
використанням працівниками ДП
«Донецькстандартметрологія» власних
автомобілів у службових цілях, було
здійснено правомірно, про що зазначено
і в постанові Донецького окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року по справі № 805/17906/13-а.

Таким чином, відповідач вважає вимогу
про відшкодування вартості пального
внаслідок завданої матеріальної шкоди
протиправною, нічим не підтвердженою
та неможливою для виконання. Оскільки
встановлення відповідальних (винних)
посадових осіб було здійснено
позивачем без наданих йому законних
повноважень, в порушення вимог Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» та Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550, відповідачу
невідомо, яким чином позивачем
встановлені відповідальні особи, та в
чому полягає протиправність їх діянь,
внаслідок яких завдана шкода
підприємству, а також визначення
розміру шкоди, який має покрити кожен
працівник, міра вини кожного з них, вид
і межі матеріальної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, просила
відмовити у задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Позивач - Державна фінансова інспекція
в Донецькій області у розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України у даних правовідносинах є
суб'єктом владних повноважень.

Відповідач - Державне підприємство
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (, адреса: 83004,
Донецька область, м. Донецьк, вул.
Челюскінців, буд. 289) є юридичною особою,
що зареєстроване реєстраційною
службою Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку 24
лютого 2006 року, про що державним
реєстратором внесено відомості про
юридичну особу за № 1 016819 (арк.
справи 79-82). ДП
«Донецькстандартметрологія» діє на
підставі Статуту, затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 08 серпня 2008 року
№ 278, згідно якого підприємство
засноване на державній власності,
підпорядковане уповноваженому органу
управління - Міністерству економічного
розвитку і торгівлі України і є
державним комерційним підприємством.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про утворення територіальних органів
Державної фінансової інспекції» № 765
від 20 липня 2011 року утворено як
юридичні особи публічного права
територіальні органи Державної
фінансової інспекції шляхом
перетворення територіальних органів
Головного контрольно-ревізійного
управління, у тому числі перетворено
Контрольно-ревізійне управління в
Донецькій області в Державну фінансову
інспекцію в Донецькій області.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ
(надалі - Закон України № 2939) головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

У статті 4 Закону України № 2939
встановлено, що інспектування
здійснюється органом державного
фінансового контролю у формі ревізії
та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Статтею 11 Закону України № 2939
визначено, що плановою виїзною
ревізією вважається ревізія у
підконтрольних установах, яка
передбачена у плані роботи органу
державного фінансового контролю і
проводиться за місцезнаходженням
такої юридичної особи чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за
сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ за письмовим
рішенням керівника відповідного
органу державного фінансового
контролю не частіше одного разу на
календарний рік. Право на проведення
планової виїзної ревізії
підконтрольних установ надається лише
у тому разі, коли їм не пізніше ніж за
десять днів до дня проведення
зазначеної ревізії надіслано письмове
повідомлення із зазначенням дати
початку та закінчення її проведення.

Порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 550 від 20 квітня 2006
року.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами адміністративної справи, у
період з 15 липня 2013 року до 20 вересня 2013
року згідно з пунктом 1.3.6.1 плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області на ІІІ квартал 2013
року, на підставі направлень виданих
начальником інспекції ОСОБА_8 від 12
липня 2013 року №№ 1537, 1538, 1539, 1540,
головними державними фінансовими
інспекторами відділу інспектування
органів державної влади ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, провідним
фінансовим інспектором Жолудєвим П.П.,
а також залученими фахівцями:
начальником управління з
планово-організаційної роботи та
бухгалтерського обліку Національного
агентства з акредитації України
ОСОБА_13, інженером технічного нагляду
Управління капітального будівництва
Донецької міської ради ОСОБА_14 та
інженером першої категорії того ж
управління ОСОБА_15 проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Донецькстандартметрологія» за період
з 01 серпня 2010 року по 01 липня 2013 року, за
наслідками проведення якої
працівниками складений акт № 08-13/018 від
27 вересня 2013 року (арк. справи 5-63).

Зі змісту наведеного акту ревізії від 27
вересня 2013 року № 08-13/018 вбачається, що
працівниками фінансової інспекції,
серед інших, встановлено порушення
відповідачем статей 208, 209, 799 Цивільного
кодексу України, пункту 6 (ПСБО) № 16
«Витрати», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 31
грудня 1999 року № 318, підпунктів 1.2, 3.2, 3.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом МФУ від 24 травня 1995 року № 88 та
частин 3, 6, 7 статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», які виразилися у
тому, що за період з 01 грудня 2010 року по
30 червня 2013 року підприємством
понаднормово списано паливо марки Аі-92
та Аі-95 в загальній кількості 1030 літрів
на загальну суму 80 526,52 грн., а саме: за 2010
рік - на суму 2 786,50 грн., за 2011 рік - на
суму 32 487,86 грн., за 2012 рік - на суму 29 894,24
грн., за 2013 рік - на суму 15 357,92 грн.

Як вбачається з наведеного акту
ревізії ревізорами визначено, що
відповідальними за встановлене
порушення є колишній директор ОСОБА_3,
заступник генерального директора по
загальним питанням ОСОБА_4, начальник
експлуатаційно-технічного відділу
ОСОБА_5, головний бухгалтер ОСОБА_6

Відповідно до частини 7 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органи державного
фінансового контролю мають право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

З урахуванням викладеного, а також з
метою повного усунення виявлених
порушень фінансово-бюджетної
дисципліни та попередження їх
виникнення в подальшому, на підставі
частини 7 статті 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» від 26
січня 1993 року № 2939-ХІІ (зі змінами і
доповненнями) та пункту 46 «Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами»,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550, Державною фінансовою інспекцією в
Донецькій області 04 листопада 2013 року
прийнято вимогу № 05-08-10-14/13078 «Про
усунення порушень, встановлених
ревізією» (арк. справи 64-66), якою пунктом
2.2 вимоги, через встановлення в ході
ревізії понаднормового списання по
обліку бензину, зобов'язано
відповідача забезпечити відшкодування
вартості безпідставно списаного
пального в сумі 80,53 тис. грн., шляхом
стягнення його вартості з винних осіб
або ж в іншому випадку стягнути з осіб,
винних у безпідставному списанні
палива по бухгалтерському обліку
палива, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Разом із цим, судом встановлено, що
відповідач, не погодившись із даним
пунктом вимоги звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
вищенаведеного пункту 2.2 вимоги №
05-08-10-14/13078 від 04 листопада 2013 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року позов ДП «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
пункту 2.2 вимоги № 05-08-10-14/13078 від 04
листопада 2013 року задоволено, а саме:
визнано протиправним та скасовано
пункт 2.2 вимоги № 05-08-10-14/13078 від 04
листопада 2013 року, яким позивача
зобов'язано відшкодувати вартість
безпідставно списаного пального в сумі
80,53 тис. грн., шляхом стягнення його
вартості з винних осіб або, в іншому
випадку, стягнути з осіб, винних у
безпідставному списання по
бухгалтерському обліку палива, шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України.

Не погодившись із даним судовим
рішенням Державна фінансова інспекція
у Донецькій області звернулась до
Донецького апеляційного
адміністративного суду із апеляційною
скаргою на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року у справі № 805/17906/13-а за
позовом Державного підприємства
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
скасування пункту вимоги, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати постанову
суду та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

04 березня 2014 року постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Донецькій області задоволено, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у справі № 805/17906/13-а за позовом
Державного підприємства «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
скасування пункту вимоги - скасовано, у
задоволенні позову Державного
підприємства «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
скасування пункту вимоги, - відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що Державною фінансовою
інспекцією у Донецькій області
зроблений правильний висновок за
результатами ревізії стосовно
понаднормового списання по обліку
позивачем за період з 01 грудня 2010 року
до 30 червня 2013 року палива марки А-92 та
А-95 в загальній кількості 1030 літрів на
загальну суму 80 526,52 грн., внаслідок чого
пункт 2.2 вимоги Державної фінансової
інспекції в Донецькій області у №
05-08-10-14/13078 «Щодо усунення порушень
виявлених ревізією» був прийнятий на
підставі закону та в межах повноважень,
наданих суб'єкту владних повноважень
(арк. справи 67-68).

З огляду на положення статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року набрала законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Слід зазначити, що у частинах 1, 2 статті
8 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського Суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів (див.
рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no.
48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no.
22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Разом із цим, необхідно зазначити, що за
приписами частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, приймаючи означену вище
постанову Донецький апеляційний
адміністративний суд перевірив спірну
вимогу в оскаржуваній частині на
предмет чи прийнята вона, серед іншого,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, можливість її виконання тощо,
а тому посилання відповідача у даному
судовому процесі на обставини
неможливості її виконання є
незмістовними.

З урахуванням вищевикладеного, а також
встановлених судом обставин у справі,
суд вважає, що позовні вимоги Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області до Державного підприємства
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» про зобов'язання
Державне підприємство «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», в особі керівника,
виконати не вчинені дії, зазначені у
пункті 2.2 вимоги від 04 листопада 2013 року
№ 05-08-10-14/13078 є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н
о в и в :

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області до Державного підприємства
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» про зобов'язання
Державне підприємство «Донецький
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», в особі керівника,
виконати не вчинені дії, зазначені у
пункті 2.2 вимоги від 04 листопада 2013 року
№ 05-08-10-14/13078, - задовольнити повністю.

Зобов'язати Державне підприємство
«Донецький науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», в особі керівника,
виконати не вчинені дії, зазначені у
пункті 2.2 вимоги від 04 листопада 2013 року
№ 05-08-10-14/13078, а саме: забезпечити
відшкодування вартість безпідставно
списаного пального в сумі 80,53 тис. грн.,
шляхом стягнення його вартості з
винних осіб; в іншому випадку стягнути
з осіб, винних у безпідставному
списанні по бухгалтерському обліку
палива, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Вступну та резолютивну частини
постанови виготовлено у нарадчій
кімнаті і проголошено у судовому
засіданні 07 квітня 2014 року.

Постанова у повному обсязі складена 11
квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.