Справа № 2а-549/09
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. Львів№ 9104/4574/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області на
постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 22.12.2009
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

30.07.2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.07.2008 року по 31.07.2009
року.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
він має право на отримання грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Постановою Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 22.12.2009
року позов задоволено частково. Суд
визнав дії відповідача у відмові
здійснити перерахунок протиправними.

Крім того, суд зобов'язав відповідача
нарахувати та вплатити позивачу
недоплачену суму заборгованості по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.06.2008 року
по 31.12.2008 року. В задоволенні решти
позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області подав
апеляційну скаргу, покликаючись на те,
що постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 22.12.2009
року скасувати, та прийняти нову якою
відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
частково задоволення виходячи з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану постанову,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач протиправно не здійснював
виплату позивачу допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за періоди 2008-2009 років.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 здійснює догляд за
дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення нею трирічного віку,
перебуває на обліку в Управління праці
та соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області та отримує
допомогу як особа, застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Статтею 46 Конституції громадянам
гарантовано право на соціальний
захист, що включає, зокрема, право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів» - правовідносини
щодо виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів» були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім`ям з дітьми»
та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми» його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів», в тому
числі й пункт 25 розділу II цього Закону
щодо виключення статей 40-44 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу III Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів» було передбачено,
що розділ II цього Закону діє до 31 грудня
2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми».

Оскільки, спір виник з приводу виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального закону (яким є Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням"), відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом, а тому
позовні вимоги підлягають до
задоволення за 2008-2009 р.

Враховуючи ту обставину, що суд першої
інстанції не вирішив позовні вимоги за
2009 рік, колегія суддів вважає, що
постанову слід змінити.

Відповідно до вимог ст. 201 КАС України,
правильне по суті вирішення справи але
з помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права
є підставою для зміни постанови чи
ухвали суду першої інстанції.

З огляду на те, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішено
справу, але із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що оскаржувану
постанову слід змінити. Інші доводи
апеляційних скарг зроблених судом
апеляційної інстанції висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1
ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 22.12.2009
року в справі № 2а-549/09 - змінити.

Резолютивну частину рішення викласти у
наступній редакції:

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною за період з 01.07.2008 року по 31.07.2009
року відповідно до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» із врахуванням виплачених
сум.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною за період з 01.07.2008 року по 31.07.2009
року відповідно до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» із врахуванням виплачених
сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель