Справа № 2а-0770/261/12
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Справа №
7620/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Глушка І.В.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
21.03.2013 року у справі № 2а-0770/261/12 за
позовною заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Веттштайн-Технік
Україна» до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А
Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Веттштайн-Технік
Україна» (далі в тексті ТзОВ
«Веттштайн-Технік Україна») звернулося
до суду з позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області (далі в тексті -
ДПІ у м. Ужгороді), та з врахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
(а.с.85) просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 04 січня 2012
року № 36/15-1/32145332/189. Позовні вимоги
були обґрунтовані тим, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від 04
січня 2012 року № 36/15-1/32145332/189,
винесене ДПІ у м. Ужгороді, ґрунтується
на даних уточнюючих розрахунків, що не
може бути підставою для застосування
штрафної санкції за несвоєчасне
погашення податкового зобов'язання з
податку на прибуток, а тому наявні
підстави для його скасування в
судовому порядку.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21.03.2013 року
уточнений позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Веттштайн-Технік
Україна» задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення рішення Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді від
04.01.2012 року № 36/15-1/32145332/189.

З висновками суду першої інстанції не
погодився апелянт - Державна податкова
інспекція у м. Ужгороді, котра просить
задовольнити апеляційну скаргу та
скасувати постанову суду, оскільки
вважає, що судом першої інстанції
належно не з'ясовані обставини справи,
що привело до порушення норм
матеріального та процесуального права
при винесенні рішення.

Заслухавши думку судді головуючого,
перевіривши відповідність обставинам
справи висновків суду, взявши до уваги
аргументи апелянта при розгляді
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
задоволення апеляційної
скарги,виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
16 грудня 2011 року працівниками ДПІ у м.
Ужгороді проведена у приміщенні ДПІ у
м. Ужгороді камеральна перевірка
податкової звітності з податку на
прибуток за період за 2009р., 2010р., 2011 року,
результати якої оформлено Актом
камеральної перевірки податкової
звітності з податку на прибуток від
16.12.2011 року №2952/15-1 (а.с.8) . Зазначеним
актом перевірки встановлено порушення
товариством вимог п. 57.1 ст.57
Податкового кодексу України щодо
встановлених термінів сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання терміном 148 днів та
розраховано штрафну санкцію в розмірі
41 548,26 грн..

На підставі Акта перевірки від 16.12.2012
року за №2952/15-1 ДПІ у м Ужгороді було
прийняте податкове
повідомлення-рішення №
36/15-1/32145332/189 від 04 січня 2012 року, яким
товариству з обмеженою
відповідальністю «Веттштайн-Технік
Україна» зобов'язано сплатити
податкове зобов'язання в розмірі 41 548,26
грн. як штрафну санкцію за несвоєчасну
сплату податкового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств (а.с.7).

Підставою для визначення податковою
інспекцією штрафних санкцій стало
несвоєчасне проведення платежів по
самостійно визначеним грошовим
зобов'язанням товариства щодо сплати
податку на прибуток підприємств. На
думку податкового органу, 20.06.2011 року
товариством подані уточнені
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на прибуток, що підписані
керівником підприємства та скріплені
печаткою юридичною особи. Вчинення
таких дій узгоджується з вимогами
статті 50 Податкового кодексу України.

З врахуванням цього, податковий орган
вважає, що товариство не мало підстав
для проведення повторних уточнень по
сплаті податкових зобов'язань та
поданні нових уточнюючих розрахунків
від 15.11.2011 року, у відповідності до яких
відсутній податковий борг товариства
зі сплати податку на прибуток ,
попередньо задекларований 20.06.2011 року,
шляхом подання уточнюючих розрахунків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції покликався на те, що
згідно наказу Державної податкової
адміністрації України від 28.02.2011 року
№114, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 березня 2011 року за
№397/19135 було скасовано дію наказу ДПА
України від 29.03.2003р. №143, якою
затверджувалась форма уточнюючого
розрахунку з податку на прибуток, за
якою було подано товариством
«Веттштайн-Технік Україна» уточнюючі
розрахунки від 20.06.2011 року. Згідно п.4
зазначеного наказу ДПА України від
28.02.2011 року №114 цей наказ набрав
чинності з дня його офіційного
опублікування. Опублікування
проведено в офіційному друкованому
засобі Офіційному віснику України №25
від 11.04.2011р. За таких обставин, станом на
20.06.2011 року чинною була форма
податкової декларації з податку на
прибуток, затверджена наказом ДПА
України від 28.02.2011 року №114.

Виходячи з аналізу положень п. 48.7 ст. 48
ПК України , суд першої інстанції
прийшов до висновку, що уточнюючі
розрахунки, котрі подані від імені ТзОВ
«Веттштайн-Технік Україна» 20.06.2011 року
не вважаються податковою декларацією,
а відповідно ДПІ у м. Ужгороді не мала
підстав та права 20.06.2011 року приймати
від виконавчого директора ТзОВ
«Веттштайн-Технік Україна» Гал М.М.
уточнюючі розрахунки, а в подальшому
застосовувати штрафну санкцію за ст. 126
ПК України, оскільки не мало місця
запровадження нового податку чи зміна
правил оподаткування.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно здійснено оцінку
обставин справи, з точки зору
застосування податкових норм.

Судом першої інстанції встановлено, що
20 червня 2011 року від імені ТзОВ
«Веттштайн-Технік Україна» до ДПІ у м.
Ужгороді було подано уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на прибуток за 2008 рік.,перше
півріччя 2009 року, перше півріччя 2010
року(а.с.13-15).

Уточнюючі розрахунки з податку на
прибуток були подані та прийняті ДПІ у
м. Ужгороді 20.06.2011 року за формою,
затвердженою Наказом Державної
податкової адміністрації України від
29.03.2003р. №143 «Про затвердження форми
декларації з податку на прибуток
підприємства та Порядку її складання».
Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 15 листопада 2011
року ТзОВ «Веттштайн-Технік Україна» в
межах звітного періоду за формою,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від
28.02.2011 року №114, подані до ДПІ у м.
Ужгороді уточнюючі податкові
декларації з податку на прибуток
підприємств за 2008 рік (реєстраційний
номер документа ), перше півріччя
2009 року (реєстраційний номер документа
) та перший квартал 2010 року
(реєстраційний номер документа ),
на підставі яких ДПІ у м. Ужгороді зняла
з нарахування товариства суму податку
на прибуток, попередньо задекларованих
згідно уточнюючих розрахунків
податкових зобов'язань з податку на
прибуток, поданих до ДПІ у м. Ужгороді
20.06.2011 року. За таких обставин, на день
складання Акта перевірки в ТзОВ
«Веттштайн-Технік України» відсутнім
був податковий борг зі сплати податку
на прибуток, попередньо задекларований
20.06.2011 року, шляхом подання уточнюючих
розрахунків.

Абзацем 5 пункту 1 розділу XIX
«Прикінцеві положення» Податкового
кодексу України встановлено, що розділ
III «Податок на прибуток підприємств»
набирає чинності з 1 квітня 2011року.
Згідно пункту 2 підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» Кодексу
платники податку на прибуток в 2011 році
складають наростаючим підсумком та
подають декларацію з податку на
прибуток за такі звітні податкові
періоди: другий квартал; другий і
третій квартали; другий - четвертий
квартали. Податкові декларації
подаються за календарний квартал
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного кварталу (пп. 49.18.2 п.49.18 ст.49
Кодексу).

Абзацем 2 пункту 46.6 статті 46 Кодексу
встановлено, що до визначення нових
форм декларацій (розрахунків), які
набирають чинності для складання
звітності з податкового періоду, що
настає за податковим періодом, у якому
відбулося їх оприлюднення, є чинними
форми декларацій (розрахунків), чинні
до такого визначення.

Відповідно до п.46.5 Кодексу Державною
податковою адміністрацією України
розроблено нову форму податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства, яка затверджена наказом
ДПА України від 28.02.11 № 114 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 25 березня 2011 року за № 397/19135
(далі - наказ №114).

Пунктом 4 наказу № 114 передбачено, що
цей наказ набирає чинності з дня його
офіційного опублікування. Зазначений
наказ офіційно опублікований 11.04.2011
року в газеті «Офіційний вісник
України».

Виходячи з викладеного, для складання
звітності наказ №114 набуває чинності
«з податкового періоду, що настає за
податковим періодом, у якому відбулося
їх оприлюднення», тобто з 01.07.2011 року. З
врахуванням цих обставин, звітність з
податку на прибуток за I кв. 2011 року в
строк до 10.05.2011 року подається за
формою, встановленою наказом Державної
податкової адміністрації України від
29.03.2003 року № 143, зареєстрованому у
Міністерстві юстиції України 08.04.2003
року за № 271, звітність з податку на
прибуток за податкові періоди,
починаючи з податкового періоду «ІІ
квартал» 2011 року подається за формою
податкової декларації, визначеною
наказом №114. Вперше подання податкової
звітності за такою формою
здійснюватиметься до податкових
органів з 01.07.2011 року. Виправлення
самостійно виявлених помилок, що
містяться у раніше поданих платником
податкових деклараціях, шляхом подання
нової декларації за минулі податкові
періоди здійснюється до 01.07.2011 року за
формою декларації, передбаченої
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29.03.2003року №
143, зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 08.04.2003 року за № 271.
Виправлення самостійно виявлених
помилок, що містяться у раніше поданих
платником податкових деклараціях,
шляхом подання нової декларації за
минулі податкові періоди здійснюється
після 01.07.2011 за формою декларації,
передбаченої наказом №114. (абзац 1 п.50.1
ст.50 Кодексу).

У відповідності до п. 50.1 ст. 50
Податкового кодексу України (надалі по
тексту «ПК України») у разі якщо у
майбутніх податкових періодах платник
податків самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Вказані зміни позбавляють платника
податків використання прямої норми, що
була передбачена частиною 1 статті 50
КАС України 50.1. на момент подання
уточнюючих розрахунків від 20.06.2011 року.
У разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім митної декларації або обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені. Платник податків,
який до початку його перевірки
контролюючим органом самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний: а) або надіслати
уточнюючий розрахунок і сплатити суму
недоплати та штраф у розмірі трьох
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку. Якщо після подачі
декларації за звітний період платник
податків подає нову декларацію з
виправленими показниками до
закінчення граничного строку подання
декларації за такий самий звітний
період, то штрафи, визначені у цьому
пункті, не застосовуються.

Законом України №3609-VI від 07.07.2011 року
було внесено зміни до абзацу першого
пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу
України, що позбавило права платника
податків самостійно виправляти
помилки в податковій декларації з
податку на прибуток, сплачуючи при
цьому лише штраф у розмірі трьох
відсотків.

З врахуванням цього, колегія суддів
вважає, що платнику податків для
виправлення помилки в податковій
декларації з податку на прибуток
допущеної до 01.04.2011року, але
виправлення якої здійснюється після
01.07.2011року, слід користуватися п. 46.4 ст.
46 Податкового кодексу. У відповідності
до якої, якщо платник податків вважає,
що форма податкової декларації,
визначена центральним контролюючим
органом, збільшує або зменшує його
податкові зобов'язання, всупереч
нормам цього Кодексу з такого податку
чи збору, він має право зазначити цей
факт у спеціально відведеному місці в
податковій декларації. У разі
необхідності платник податків може
подати разом з такою податковою
декларацією доповнення до такої
декларації, які складені за довільною
формою, що вважатиметься невід'ємною
частиною податкової декларації. Таке
доповнення подається з поясненням
мотивів його подання.

На думку колегії суддів відповідач
безпідставно застосував розмір
штрафних санкцій визначений статтею
123.1. Податкового кодексу України. У разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, вказане тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування,
оскільки застосування різних
нормативних актів для подання
податкової звітності з податку на
прибуток шляхом подання уточнюючих
декларацій не підпадає під визначення
підстав застосування штрафу. Разом з
тим, розрахунок штрафних санкцій, що
міститься в матеріалах справи (а.с. 9)
містить інформацію про застосування
розміру штрафних санкцій, що становить
20 %.

Підставою для притягнення особи до
фінансової відповідальності згідно п.
109.1 ст. 109 ПК України є наявність
податкового правопорушення - яким є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених цим
Кодексом та іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи. З
матеріалів справи вбачається
відсутність в діях ТзОВ
«Веттшатйн-Технік Україна» складу
податкового правопорушення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 21.03.2013 року
у справі № 2а-0770/261/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

І.В. Глушко