Справа № 872/14521/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 804/8959/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2013 року у справі №804/8959/13-а за
позовом регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів Державної
податкової служби Дніпропетровської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

в с т а н о в и в:

05.07.2013 року Головне управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 фінансову
санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17 00
грн. до Державного бюджету України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2013 року у справі №804/8959/13-а у
задоволенні адміністративного позову
було відмолвено.

Не погодившись з рішенням суду Головне
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, відповідач,
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що
фінансові санкції за порушення норм
Закону №481 не є податковим боргом,
механізм застосування фінансових
санкцій за порушення норм ст.17 Закону
№481 регулюється не Податковим кодексом
України, як на те вказує суд першої
інстанції, а спеціальним
законодавством.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстнації встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Дніпропетровській області проведено
перевірку господарської одиниці -
закусочної, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, яка належить ФОП ОСОБА_1, за
результатами перевірки складено Акт
№21/32/НОМЕР_1 від 04.02.2012 р..

В акті перевірки зроблено висновок про
порушення позивачем вимог ст.11 Закону
України "Про декржавне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", а саме:
встановлено факт реалізації
алкогольних напоїв з ознаками
фальсифікації маркованих марками
акцизного податку з ознаками підробки.

На підставі акту перевірки прийнято
рішення про застосування фінансових
санкцій №04192 від 31.01.2013 р., яким
застосовано до відповідача штрафні
санкції у розмірі 1 700грн..

Рішення про застосування фінансових
санкцій направлено на адресу ФОП
ОСОБА_1. 31.01.2013 року.

У зв'язку з неотриманням відповідачем
означеного рішення, 07.03.2013 р. посадовими
особами позивача складено акт про
невручення рішення про застосування
фінансових санкцій від 01.01.2013 р. №040192.

Інформація про сплату вищевказаного
рішення про застосування фінансових
санкцій у встановлені строки, як і
інформації щодо оскарження даного
рішення до РУ Департаменту САТ ДПС
України не надходило.

Вирішення питання щодо стягнення ФОП
ОСОБА_1 суми фінансових санкцій у
розмірі 1 700 грн. є предметом спору,
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, щорішення про
застосування фінансових санкцій від
01.01.2013 р. №040192, прийняте РУ Департаменту
САТ ДПС України, не відповідає вимогам
встановленим Податковим кодексом щодо
своєї форми та змісту, а відтак
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» за порушення норм
цього Закону щодо виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Кабінет Міністрів України на виконання
Указу Президента України від 26.04.2003
року №372 «Про рішення Ради
національної безпеки і оборони України
від 24 квітня 2003 року «Про реалізацію
заходів щодо врегулювання обігу
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів в Україні» затвердив Порядок
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (далі по тексту
Порядок).

У відповідності до п.2 Порядку
фінансові санкції застосовуються за
порушення, передбачені статтею 17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

Пунктом 3 Порядку встановлено, що до
суб'єктів підприємницької діяльності,
винних у вчиненні порушень,
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у розмірах,
передбачених Законом.

У відповідності до п.6. Порядку рішення
про застосування фінансових санкцій,
передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Згідно п.8. Рішення про застосування
фінансових санкцій до суб'єкта
підприємницької діяльності за
порушення норм Закону складається за
формою згідно з додатком до цього
Порядку.

Пунктом 9 встановлено, що рішення про
застосування фінансових санкцій
складається в трьох примірниках, один з
яких залишається в органі, посадова
особа якого прийняла це рішення; другий
- у 3-денний строк після його прийняття
надсилається суб'єкту підприємницької
діяльності або видається його
уповноваженому представникові під
розписку; третій - надсилається до
органу державної податкової служби за
місцем реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності, як
платника податків для контролю за
надходженням до державного бюджету
суми сплаченого штрафу.

У відповідності до п.10 Порядку у разі
невиконання суб'єктом підприємницької
діяльності рішення про застосування
фінансових санкцій протягом 30 днів
після його отримання, сума санкцій
стягується на підставі рішення суду.

Таким чином, з огляду на аналіз
вищезазначених норм права, питання
щодо стягнення коштів за рішенням про
застосування фінансових санкцій за
порушення вимог Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" може бути вирішено
лише після спливу 30 днів, наданих на
добровільну сплату
адміністративно-господарських
санкцій, що обліковуються саме з дня
отримання порушником означеного
рішення.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем не було отримано
рішення про застосування фінансових
санкцій від 01.01.2013 р. №040192, прийняте РУ
Департаменту САТ ДПС України, а отже
суд позбавлений можливості встановити
факт спливу 30 днів, наданих на
добровільну сплату
адміністративно-господарських санкцій
з дня отримання порушником означеного
рішення.

У зв'язку з відсутністю в матеріалах
справи належного підтвердження
отримання відповідачем рішення про
застосування фінансових санкцій від
01.01.2013 р. №040192, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
передчасність звернення Головним
управлінням Міндоходів в
Дніпропетровській області із позовом
про стягнення з відповідача суми
фінансових санкцій, що зумовлює
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції
ухвалено вірне по суті рішення, у
зв'язку з чим, підстав для його
скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2013 року у справі №804/8959/13-а - без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко