Справа № 2а-4852/11/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2011 року № 2а-4852/11/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Дніпровського РУ ГУ МВС
до громадянина Грузії ОСОБА_1
про примусове видворення
іноземного громадянина з України,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Дніпровське районне управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
(далі по тексту -позивач) звернулось з
позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1
(далі по тексту -відповідач) про
примусове видворення громадянина
Грузії ОСОБА_1 з України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач ухиляється від виїзду після
прийняття рішення про його видворення,
іноземець був притягнутий до
адміністративної відповідальності та
не може повернутися на Батьківщину,
оскільки не вистачає коштів на квиток
до Тбілісі. Позивач просить розглянути
справу без його участі.
Відповідач подав клопотання про
розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Громадянин Грузії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
прибув до України в 2006 року по
національному паспорту
автотранспортним транспортом з Росії.
З моменту прибуття постійної адреси
проживання не має. Проживає у знайомих.
Родичів та близьких громадян України
не має. Приїхав з метою
26.07.2007р. Шевченківським районним
управлінням Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві порушена кримінальна
справа за частиною першою статті 185
Кримінального кодексу України та
Дніпровським районним судом м. Києва
засуджено до шести місяців позбавлення
волі. Термін покарання відбув в
Слідчому ізоляторі №13 м. Києва. 15.05.2007р.
звільнений з під варти.
01.03.2007р. позивачем прийнято рішення про
видворення відповідача за межі України
за постановою суду та забороною в'їзду
в Україну терміном на один рік.
Відповідач прибув на територію України
в червні 2010 року повітряним
транспортом. Паспорт втратив при
невідомих обставинах. На даний момент
відповідач перебуває на нелегальному
15 січня 2011 року відповідач притягнутий
Відділом ГІРФО Дніпровського РУ ГУ МВС
України в м. Києві до адміністративної
відповідальності за частиною першою
статті 203 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.
18 січня 2011 року Дніпровським районним
управлінням Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві винесено рішення про
видворення відповідача з території
України, з яким відповідача
ознайомлено під розписку 18.01.2011р.,
відповідно до якої відповідач
зобов'язався покинути територію
України у термін до 20.01.2011р.
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 21.01.2011р. звільнено
відповідача від адміністративної
відповідальності, обмежившись усним
зауваженням та прийнято рішення про
затримання та поміщення до пункту
тимчасового перебування іноземців
УМВС України в Чернігівській області
для прийняття рішення щодо нього про
видворення за межі України в
примусовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач у строк, встановлений в
рішенні про його видворення з
території України, не виїхав.

Відповідно до абз. 5 статті 32 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" орган
внутрішніх справ чи орган охорони
державного кордону можуть затримати і
примусово видворити з України іноземця
або особу без громадянства тільки на
підставі постанови адміністративного
суду. Така постанова приймається судом
за зверненням органу внутрішніх справ,
органу охорони державного кордону або
Служби безпеки України, якщо іноземець
або особа без громадянства ухиляються
від виїзду після прийняття рішення про
видворення або є обґрунтовані підстави
вважати, що вони будуть ухилятися від
виїзду.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини другої
статті 256 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, який прийняв
постанову, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або з власної
ініціативи може звернути постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства до негайного
виконання.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дніпровського РУ ГУ МВС України в
м. Києві задовольнити повністю.

Примусово видворити з території
України громадянина Грузії ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
14.04.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін