Справа № 2а-2454/11/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2011 року № 2а-2454/11/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомсуб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
доУправління Пенсійного фонду України
в Печерському районі м. Києвапро
визнання недійсною та скасування
вимоги про сплату боргу від 01.11.2010р.,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулась з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва (далі по
тексту -відповідач) про визнання
недійсною та скасування вимоги про
сплату боргу від 01.11.2010р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржувана вимога відповідача
винесена протиправно, оскільки питання
щодо оплати страхових внесків при
знаходженні в неоплачуваних
відпустках законодавчо не
В судовому засіданні 27 квітня 2011 року
судом постало на обговорення питання
щодо можливості розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Позивач не заперечував.
Відповідач надав суду заперечення
проти позову. В судове засіданні не
з'явився, хоча належним чином
повідомлений про місце, дату та час
слухання справи.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до статей 14, 15, 17
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»від 09.07.2003, № 1058-IV.
1 листопада 2010 року відповідачем
до позивача застосовано вимогу про
сплату боргу на суму 632,46грн., з якої
632,46грн. недоїмка зі страхових внесків.
Відповідно до п. 6 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
страхування»страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.
Пунктом 12 статті 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», передбачено, що
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.
Відповідно до статті 18 Закону
України «Про загальнообов'язкове
страхування»страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом; страхові
внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів,
що складають систему оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство; законодавством не
можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.
Згідно з п.п. 4 п. 8 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»сума страхового внеску з
урахуванням частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску за кожну
особу та не більше розміру страхового
внеску, обчисленого від максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем правомірно
винесено вимогу про сплату боргу від
01.11.2010р., а тому позов є таким, що не
підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
28.04.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін