Справа № 804/14153/13-а
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -Юхно І. В. при
секретарі -Фросіні С.Ю. за
участю: представників позивача -
представника відповідача - Фещенко Д.Г.
Рудницької Ю.О. Мельника С.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
«Промислово-комерційна фірма
«Інтерпромресурс» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою
«Промислово-комерційна фірма
«Інтерпромресурс» (далі - ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, в якому
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
474,00 грн. (основний платіж - 327 165,00 грн.,
штрафні санкції - 127 309,00 грн.), від 18.10.2013
грн. (основний платіж - 368 951,00 грн.,
штрафні санкції -78 248,00 грн.), винесених
на підставі акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 27.09.2013 року №235/2201/37070597;
- стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПКФ
«Інтерпромресурс» судові витрати в
розмірі 4588,00 грн.
Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали в повному
обсязі. В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що позивач не погоджується з
викладеними в акті перевірки позивача
від 27.09.2013 року №235/2201/37070597 висновками
про порушення норм діючого
законодавства, вважає їх передчасними
та такими, що зроблені без врахування
наступного. Встановлюючи порушення в
акті перевірки позивача, податковим
органом не було враховано наданих в
ході перевірки пояснень від 12.09.2013 року,
відповідно до яких у зв'язку з тим, що
ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс» не має
власних складських приміщень,
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників та
транспортувалось на адресу покупця
власними або залученими покупцем
транспортними засобами. Представники
позивача зазначили, що основною метою
наявності ТТН є контроль за наявністю
ТМЦ та шляху їх переміщення та облік
роботи автотранспортного засобу на
шляху їх переміщення, розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи, формування витрат на
паливно-мастильні матеріали, а не
підтвердження реальності здійснення
господарської операції. Окрім того,
правилами ведення бухгалтерського та
податкового обліку не передбачено
зберігання ТТН. Окремо зауважували, що
єдиною підставою для формування
податкового кредиту є податкова
накладна, оформлена належним чином.
Представники позивача посилались на
те, що відповідачем у ході перевірки
позивача не враховував факт зміни
активів підприємства при придбанні та
реалізації товарів, відповідачем були
прийняті до уваги лише акти перевірок
контрагентів позивача, а тому висновки
зроблені в акті перевірки позивача є
незаконними з урахуванням обсягу
наданих первинних документів та
відсутності аналізу з боку податкового
органу руху товарів та товарних
залишків. Представники позивача
зауважили, що нормами податкового
законодавства не встановлено право
податкового органу коригувати дані
податкової звітності залежно від
результатів перевірок контрагентів
позивача. Зазначене коригування даних
податкової звітності можливе виключно
на підставі конкретних норм, що
встановлюють механізм його
коригування, що зводиться до
обов'язкового визнання спірної угоди
недійсною, чого в даному випадку
зроблено не було. Окрім того
представники позивача зазначили, що
непред'явлення документів,
підтверджуючих витрати на
транспортування металопродукції, а
саме ТТН, за умов наявних договорів,
накладних, податкових накладних, ТТН (у
покупців) та рахунків, якими
підтверджено той факт, що позивач на
момент продажу металопродукції мало
таку металопродукцію в необхідному
асортименті та наявності, не може
свідчити про незаконність формування
податкового кредиту та витрат
підприємства. Крім того представники
позивача посилались на те, що
перевіркою позивача встановлено, що
придбана металопродукція була
використана у господарській
діяльності позивача. З огляду на
вищевикладене представники позивача
повідомлення-рішення від 18.10.2013 року
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню, а тому позов просили
задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в письмових
запереченнях на позов та у судовому
засіданні з позовними вимогами не
погодився. В обґрунтування своєї
позиції представник відповідача в
судовому засіданні посилався на те, що
посадовими особами відповідача було
проведено документальну планову
виїзну перевірку ТОВ "ПКФ
"Інтерпромресурс" з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства за період з 19.04.2010
року по 31.12.2012 року відповідно до
затвердженого плану. Підчас перевірки
позивача було встановлено: завищення
задекларованого суб'єктом
господарювання показника у рядку 05.1
«Собівартість придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт,
послуг)» за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 у
загальній сумі 1 683 880 грн.; здійснення
розрахунків з підприємствами
фінансово - господарська діяльність
яких у перевіряємому періоді не
підтверджена та внаслідок включення
витрат з придбання металоконструкцій
при відсутності первинних документів
на загальну суму 712316 грн.; включення до
валових витрат вартості послуг з
оброблення металу, виконання яких
документально не підтверджено всього
на суму 971564 грн.; завищення податкового
кредиту на загальну суму 284422 грн.
Представник відповідача наголошував
на тому, що платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених первинними документами,
оформленими у відповідності до чинного
законодавства. Будь-які документи (у
тому числі договори, накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством. З урахуванням
викладеного для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Вимога щодо
реальних змін майнового стану платника
податків як обов'язкова ознака
господарської операції кореспондує з
нормами Податкового кодексу України.
За відсутності факту придбання товарів
чи послуг або в разі якщо придбані
товари чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.
Окрім того, представник відповідача
зазначив, що якщо товар доставлявся
вантажним автомобілем, належним
документом підтверджуючим здійснення
господарської операції є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН, затверджена Наказом
Міністерства транспорту України,
Міністерства статистики України від
29.12.95р. №488/346. Проте до перевірки не
надано товарно-транспортні накладні,
подорожні листи, акти прийому передачі
товару. Отже, відсутність первинних
документів (подорожніх листів, товарно
- транспортних накладних, актів прийому
передачі, та інших), підтверджуючих
здійснення господарської операції з
придбання і реалізації не дає
можливості дослідити рух товару від
постачальника до ТОВ «ПКФ
«Інтерпромроесурс», а в подальшому від
ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс» до
покупців. Неможливо визначити де і коли
настає момент виконання обов'язку
продавця щодо передачі товару, зміни
права власності на товар. Окремо
представник відповідача зазначив, що
підчас перевірки позивача було
встановлено, що штатним розкладом
підприємства (позивача) затверджено
посади працівників у кількості 8 осіб, з
яких 2 посади - менеджери зі збуту, 2
посади - менеджери з постачання.
Фактично у перевіреному періоді на
підприємстві працювало 2 особи:
директор і його заступник. Враховуючи
вищевикладене підстав для визнання
протиправними та скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, як зазначив
представник відповідача у судовому
засіданні не вбачається, тому просив
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.
Суд неодноразово витребовував у ТОВ
«ПКФ «Інтерпромресурс» первинні
документи на підтвердження здійснення
господарських операцій у період
зазначений в перевірці, на що
представниками позивача чітко
заявлено, що до суду надано всю наявну
первинну документацію.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.
Правовідносини, що випливають з
позовних вимог, регулюються нормами
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI, Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 22.05.97р. №283/97-ВР, Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
№168/97-ВР, Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV,
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704.
Позивач - Товариство з обмеженою
«Промислово-комерційна фірма
перебуває на обліку в Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області, як платник
податків та зборів, у тому числі (у
період, що розглядається) податку на
додану вартість та податку на прибуток
приватних підприємств.
З 02.09.2013 по 13.09.2013 року посадовими
особами ДПІ у Ленінському районі
м.Дніпропетровська на підставі наказу
№123 від 19.08.2013 року, направлень на
перевірку від 02.09.2013 № 61, 62, 71, 72 та
згідно п.п. 20.1.4, п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п.75.1
ст. 75, п.77.1, п.77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ "ПКФ "Інтерпромресурс" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів, а також
дотримання валютного та іншого
законодавства за період з 19.04.2010 року по
31.12.2012 року відповідно до затвердженого
За результатами даної перевірки
податковим органом складено акт
перевірки від 27.09.2013 №255/2201/37070597, в якому
встановлено порушення ТОВ «ПКФ
1) п. 44.1. ст. 44, п. 198.3, п.198.6 ст.198
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
за №2755-VІ зі змінами і доповненнями, ст.
1, ст.2, ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» №996-ХIV від 16.07.1999
(зі змінами та доповненнями), п. 11 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року N363,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 лютого 1998 р. за N128/2568
із змінами і доповненнями п.1, п. 2 ст. 215,
ст.216, ст.228 Цивільного кодексу України
від 16.01.2003 №435-ІV (зі змінами та
доповненнями), ст.207 ГК України від
16.01.2003р. № 436-ІV, зі змінами та
доповненнями, п.п.7.4.1, п.п 7.4.5 п.7.4 пп.7.7.1
п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР (із
змінами та доповненнями), п.п. 1.2 п.1,
п.п.2.1 п.2, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за № 168/704 внаслідок чого завищено
податковий кредит за період з 19.04.2010 по
31.12.2012 внаслідок чого занижено податок
на додану вартість на загальну суму 328915
грн., в т.ч.: у серпні 2010 року в сумі 1750
грн.; у вересні 2010 року на суму 6538 грн., у
і листопаді 2010 року на суму 6850 грн., у
2011 року в сумі 6628 грн.; у березні 2012 року
грудні 2012 року в сумі 6974 грн.;
2) п. 44.1. ст. 44, п.п. 138.2 ст. 138 підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139, Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VІ зі
змінами і доповненнями, ст.1, ст.2, ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» №996- XIV від 16.07.1999 (зі змінами та
доповненнями), п. 11 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 14
жовтня 1997 року N363, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 лютого
1998 р. за N128/2568 із змінами і доповненнями
п.1, п. 2 ст. 215, ст.216, ст. 228 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 №435-ІV (зі
змінами та доповненнями), ст.207 ГК і
України від 16.01.2003р. № 436-ІV, зі змінами
та доповненнями, п.п 5.2.1 пункту 5.2, абз.
«г» п.п.5.3.9 п.5.3 статті 5 п.п. 11.2.1 п.11.2 ст.11
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 22.05.97р.
№283/97-ВР (зі змінами та доповненнями),
п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2, 1 п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за №168/704 внаслідок чого занижено
податок на прибуток на загальну суму
368951 грн., в т.ч. за III квартал 2010 року в
за IV квартал 2011 року в сумі 7622 грн., за І
В зв'язку з виявленими порушеннями
податковим органом було винесено
повідомлення-рішення від 18.10.2013 року:
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на загальну суму 454 474,00 грн.
(основний платіж - 327 165,00 грн., штрафні
санкції - 127 309,00 грн.),
приватних підприємств на загальну суму
447 199,00 грн. (основний платіж - 368 951,00
грн., штрафні санкції -78 248,00 грн.)
З акту перевірки позивача вбачається,
що за період з 19.04.2012 по 31.12.2012 ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс» задекларовано
податкового кредиту по податку на
додану вартість у сумі 4 173 452 грн.
Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 19.04.2010
по 31.12.2012 встановлено його завищення
всього на суму 328915 грн., а саме: у серпні
2010 року в сумі 1750 грн.; у вересні 2010 року
на суму 6538 грн., у листопаді 2010 року на
2012 року в сумі 9131 грн., у листопаді 2011
Перевіркою відображених у рядку 10.1
колонки Б Декларацій «Придбання
(виготовлення, будівництво,
спорудження) з ПДВ на митній території
України товарів (послуг) та основних
фондів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які
підлягають оподаткуванню за ставкою 20
відсотків та нульовою ставкою»
показників за період з 19.04.2010 по 28.02.2011 у
загальній сумі 794386 грн. та рядку 10.1
колонки Б Декларацій «Придбання
(виготовлення, будівництво,
спорудження, створення) з податком на
додану вартість на митній території
України товарів/послуг та необоротних
активів з мстою їх використання
виключно у межах господарської
діяльності платника податку для
здійснення операцій, які: підлягають
оподаткуванню за основною ставкою та
нульовою ставкою» за період з 01.03.2011 по
31.12.2012 у загальній сумі 3396414 грн.
встановлено, що на формування цих
показників мало вплив здійснення ТОВ
«ПКФ «Інтерпромресурс» операцій з
придбання металопродукції та інших
послуг з обслуговування
фінансово-господарської діяльності
В акті перевірки позивача визначено, що
за даними бухгалтерського обліку ТОВ
«ПФК «Інтерпромресурс» та програмного
продукту «Система автоматизованого
співставлєння податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
встановлено, що ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» у перевіряємий
період мало взаємовідносини з ТОВ
«Вінітекс». По бухгалтерському обліку
ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс» вказані
розрахунки відображені наступними
проводками: Дт 631 Кт 31 на суму 222200 грн.,
Дт 90 Кт 631 на суму 252000 грн., кредиторська
заборгованість станом на 31.12.2011 та
районі м.Дніпропетровська під час
проведення перевірки директору ТОВ
«ПФК «Інтерпромресурс» надано запит
щодо надання ним документів, які б
підтверджували взаємовідносини з ТОВ
«Вінітекс», зокрема, договір, акти
приймання наданих послуг, виконаних
робіт, розрахунки вартості наданих
послуг, товаро-транспортні накладні,
банківські виписки, рахунки, тощо та,
надати пояснення: які види робіт по
обробленню металу виконувалися
зазначеним контрагентом, яким
транспортом здійснювалася доставка
металу для і після оброблення
замовнику, на якому обладнанні
здійснювалася обробка металу. Однак ні
документів, ні пояснень із
вищеперелічених питань підприємством
не надано. Підприємством ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» не надані документи,
що підтверджують формування валових
витрат з податку на прибуток
підприємства, податкового кредиту з
податку на додану вартість за квітень -
червень 2011 року, а саме: податкові
накладні; накладні, акти виконаних
робіт (послуг); товарно-транспортні
накладні; рахунки; господарські
договори. Жодних з вищеперелічених
документів на підтвердження
взаємовідносин з ТОВ «Вінітекс»
позивач не надав і до суду.
Окрім того підчас перевірки позивача,
за даними бухгалтерського обліку ТОВ
«ПКФ «Інтерпромресурс» та програмного
продукту «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
встановлено, що ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» у перевіряємий
період мало взаємовідносини з ТОВ
«Гранд Буд Престиж». По
бухгалтерському обліку ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс» вказані розрахунки
відображені наступними проводками: Дт
631 - Кт 31 на суму 163450 грн. - 2011 рік, Дт90, 64 -
631 на суму 117950 грн. - 2011 рік,
заборгованість станом на 31.12.2011 та
31.12.2012 відсутня. До перевірки надані
наступні первинні документи: договір,
акти, податкові накладні (копії
зазначених документів були надані і до
суду). Відповідно до договору про
надання послуг від 01.12.2010 №100172,
укладеного ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
з ТОВ «Гранд Буд Престиж», останній
надає послуги зачистки, порізки,
обробки та інші послуги по приведенню
металопрокату до норм та ГОСТів
необхідних для продажу. Згідно з актами
здачі-прийняття (робіт, послуг) ТОВ
«Гранд Буд Престиж» надані послуги із
газотермодинамічної обробки металу
ТОВ «ПФК» «Інтерпромресурс» протягом
грудня 2010 року - лютого 2011 року на
загальну суму 163450 грн., а саме: акт № 1317
в т.ч. ПДВ 7858,33 грн.; акт № 675 від 28.02.2011 на
підтвердження здійснення
господарської операції позивачем були
складені податкові накладні на
загальну суму 163450 грн. (копії
зазначених накладних містяться в
матеріалах справи): № 1317 від 30.12.2010 на
здійснення оплати по зазначеній
господарській операцій до суду були
надані платіжні доручення від 03.02.2011
року №484, від 28.03.2011 №597, від 15.02.2011 №517,
від 24.01.2011 №467, від 15.02.2011 №516, від 25.01.2011
№465. Згідно з актами здачі-прийняття
(робіт, послуг) ТОВ «Гранд Буд Престиж»
надані послуги із газотермодинамічної
обробки металу ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» протягом грудня 2010
року - лютого 2011 року на загальну суму
163450 грн., тоді як відповідно до наданих
до суду платіжних доручень оплата за
надані послуги була здійснена на суму
143 791,61 грн. Акт здачі-прийняття робіт
№1317 не містить дати та не містить
посилань на договір №100172 від 01.12.2010
року, при цьому посилається на
виконання робіт відповідно до рахунку
№1317 від 30.12.2010 р., проте самого рахунку
до суду не надано. Договором про
надання послуг від 01.12.2010 №100172 не
визначено умови доставки металу.
Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 (копія міститься
в матеріалах справи) зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було.
Також підчас перевірки позивача, за
даними бухгалтерського обліку ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс» та програмного
продукту «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
встановлено, що ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» у перевіряємий
період мало взаємовідносини з ТОВ
«Союз Опт». По бухгалтерському обліку
ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс» вказані
розрахунки відображені наступними
заборгованість станом на 31.12.2010, 31.12.2011
та 31.12.2012 відсутня. До перевірки надані
наступні первинні документи: рахунок,
акт та податкова накладна. Договір, на
підставі якого здійснювались
зазначені правовідносини до перевірки
та до суду надано не було. Перевіркою
наданих документів встановлено
наступне. Відповідно до рахунку від
30.09.2010 № СФ - 300972 ТОВ «Союз Опт» надає
послуги з газотермодинамічної обробки
(в матеріалах справи відсутній). Згідно
з актом здачі прийняття (робіт, послуг)
від 30.09.2010 № ОУ - 300972 надані послуги із
газотермодинамічної обробки металу
ТОВ «ПФК» «Інтерпромресурс» у вересні
ПДВ 6538 грн. До перевірки, а також до суду
була надана податкова накладна від
ПДВ 6538 грн. Також до суду було надано
платіжне доручення від 20.10.2010 №222 на
судовому засіданні, а також позивач у
своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було.
Підчас перевірки позивача, за даними
бухгалтерського обліку ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс» та програмного
продукту «Система автоматизованого
співсгавлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
було встановлено, що ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» у перевіряємий
період мало взаємовідносини з ПП
«Спейсез Ту Рент». По бухгалтерському
обліку ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс»
вказані розрахунки відображені
наступними проводками: Дт 631 - Кт 31 на
суму 116870,14 грн-2010 рік, Дт90, 64 - Кт 631 на
заборгованість станом на 31.12.2010, 31.12.2011
та 31.12.2012 складає - 1651,63 грн. До перевірки
надані наступні первинні документи:
рахунки, акти, видаткові та податкові
накладні. Договори, на підставі яких
здійснювались зазначені
правовідносини до перевірки та до суду
надано не було. Перевіркою наданих
документів встановлено наступне.
Відповідно до рахунків ПП «Спейсез Ту
Рент» протягом вересня, листопада 2011
року поставило товар на загальну суму
оброблення металу на загальну суму
01.09.2010 на суму 6275,40 грн., в т.ч. ПДВ 1045,90
грн.; № 177 від 01.09.2010 на суму 3323,85 грн., в
т.ч. ПДВ 553,98 грн.; № 338 від 04.11.2010 на суму
2623,09 грн., в т.ч. ПДВ 437,18 грн.; № 339 від
т.ч. ПДВ 6850 грн. (зазначені рахунки до
суду надані не були). Згідно з актом
здачі прийняття (робіт, послуг) без дати
(копія якого міститься в матеріалах
справи) ПП «Спейсез Ту Рент» надані
послуги із газотермодинамічної
обробки металу ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» у листопаді 2010 року
здачі-прийняття робіт №91 без дати
зазначено, що послуги надані по рахунку
№340 від 30.11.2010 р., проте в платіжному
зазначену в податкові накладній і в
акті №91) вказано, що оплату здійснено
по рахунку №340 від 30.11.2010 року, проте за
металопрокат, тоді як в податковій
накладній вказано газотермодинамічна
обробка, тобто здійснено за ТМЦ, а не за
послуги. До суду також було надано акт
здачі-прийняття (робіт послуг) №20 без
ПДВ 5916,67 грн. Згідно з видатковими
накладними (копії містяться в
матеріалах справи) відпущено товару на
суму 6275,40 грн., в ч. ПДВ 1045,90 грн.; ВН № 153
553,98 грн.; ВН № 335 від 04.11.2010 на суму 2623,09
грн., в т.ч. ПДВ 437,18 грн.; ВН № 336 від 05.11.2010
Також до суду були надані копії
податкових накладних, а саме: від 05.11.10
№819, від 04.11.2010 №418, від 01.09.2010 №172, від
01.09.2010 №173, від 30.11.2010 №420. На
підтвердження здійснення розрахунків
за зазначеними господарськими
операціями до суду були надані
платіжні доручення: від 04.10.2010 №193, від
13.12.2010 №347, від 01.12.2010. Представники
позивача в судовому засіданні, а також
позивач у своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було.
Окрім того, як вбачається з акту
перевірки позивача, за даними
бухгалтерського обліку ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс» та програмного
продукту «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податковою кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
встановлено, що ТОВ «ПФК
Інтерпромресурс» у перевіряємий
період мало взаємовідносини з ТОВ
«Лігран». По бухгалтерському обліку
ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс» розрахунки
з ТОВ «Лігран» відображені наступними
проводками: Дт 631 - Кт 31 на суму 553263,14 грн.
- 2012 рік, Дт 90, 64 - Кт 631 на суму 560774,34 грн. -
2012 рік. Кредиторська заборгованість
станом на 31.12.2012 складає 7511,20 грн. До
перевірки надані наступні первинні
документи: договори, акти, податкові
накладні (копії зазначених документів
містяться в матеріалах справи).
Перевіркою наданих документів
встановлено наступне. ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» укладено договори з
ТОВ «Лігран» щодо надання послуг, а
саме: б-н від 01.03.2012 щодо надання послуг
із оброблення металу; б-н від 03.05.2012 щодо
надання послуг із перевезення вантажу;
б-н від 15.06.2012 щодо надання послуг із
завантаження і розвантаження товару;
б-н від 06.08.2012 щодо надання послуг із
перевезення вантажу. Протягом березня -
вересня 2012 року ТОВ «Лігран»
відповідно до пред'явлених актів
прийняття робіт (послуг) надані послуги
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» з
перевезення вантажу, оброблення металу
та завантаження, розвантаження вантажу
на загальну суму 560774,34 грн. в т. ч ПДВ
в т.ч. ПДВ 7680 грн. - обробка металу; №230303
від 23.03.2012 на суму 7092 грн., в т.ч. ПДВ 1182
грн. - обробка металу; №290304 від 29.03.2012 на
в т.ч. ПДВ 4728 грн. - обробка металу; №280401
грн. - обробка металу; №100501 від 10.05.2012 на
суму 3480 грн., в т.ч. ПДВ 580 грн. - послуги
грн., в т.ч. ПДВ 6501 грн. - обробка металу;
ПДВ 3333,24 грн. - обробка металу; №150602 від
обробка металу; №220603 від 22.06.2012 на суму
в т.ч. ПДВ 8471 грн. - обробка металу; №270605
від 27.06.2012 на суму 6000 грн., в т.ч. ПДВ 1000
грн. - послуги із завантаження та
розвантаження; №060701 від 06.07.2012 на суму
грн., в т.ч. 3605,10 грн. - обробка металу;
ПДВ 2127,60 грн. - обробка металу; №310704 від
грн. - обробка металу; №070801 від 07.08.2012 на
суму 4200 грн., в т.ч. ПДВ 700 грн. - послуги
перевезення; №150801 від 15.08.2012 на суму
в т.ч. ПДВ 4137 грн. - обробка металу. До
перевірки були пред'явлені податкові
накладні за березень - серпень 2012 року
на загальну суму 560774,34 грн. в т. ч. ПДВ
від 23.03.2012 на суму 7092 грн., в т.ч. ПДВ 1182
грн., в т.ч. ПДВ 4728 грн.; №1489 від 28.04.2012 на
10.05.2012 на суму 3480 грн., в т.ч. ПДВ 580 грн.;
в т.ч. ПДВ 3333,24 грн.; №116 від 01.06.2012 на суму
грн. (відсутні в матеріалах справи); №838
т.ч. ПДВ 3152 грн.; №1500 від 27.06.2012 на суму
на суму 6000 грн., в т.ч. ПДВ 1000 грн.; №406 від
т.ч. ПДВ 3605,10 грн.; №1114 від 20.07.2012 на суму
грн.; №386 від 07.08.2012 на суму 4200 грн., в т.ч.
ПДВ 700 грн. (відсутні в матеріалах
в т.ч. ПДВ 4111,39 грн.; №1594 від 31.08.2012 на
підтвердження оплати за зазначеними
господарськими операціями до суду були
надані наступні платіжні доручення:
від 21.08.2012 №2053, від 01.06.2012 №1758, від 30.05.2012
№1746, від 15.05.2012 №1690, від 19.04.2012 №1611.
Водночас договорами про надання послуг
на обробку металопрокату не визначено
місце надання послуг, умови поставки
металу, за необхідності для обробки,
тощо, при цьому позивач не має власних
чи орендованих складських приміщень та
жодних доказів транспортування, хоча
роботи здійснювались певний тривалий
час: в період з 16.08.12 по 31.08.12, була
обробка металу у кількості 21 т, з 16.07.12
по 20.07.12 металу - 10,8 т, з 26.03.12 по 29.03.12 - 28 т,
з 19.03.12 по 23.03.12 - 6 т, з 12.03.12 по 16.03.12 - 48 т, з
01.03.12 по 07.03.12 - 30 т, тощо. Щодо договору
про надання ТОВ «Лігран» послуг з
перевезення, суд зазначає що
відправник позивач відповідно до умов
договору п.3.1 зобов'язан був заповнити
товарно-транспортні накладні, проте
копії товарно-транспортних накладних
до суду та до перевірки надані не були.
Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Проте ніякі документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було.
Також за даними бухгалтерського обліку
TOB «ПКФ «Інтерпромресурс» та
програмного продукту «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» посадовими особами
податкового органу встановлено, що TOB
«ПФК «Інтерпромресурс» у перевіряємий
період мало взаємовідносини з TOB
«Шоковіта». По бухгалтерському обліку
TOB «ПКФ «Інтерпромресурс» вказані
розрахунки відображені наступними
- 2012 рік, Дт 90, 64 - Кт 631 на суму 109121,76
грн.-2012 рік. Кредиторська
заборгованість станом на 31.12.2012 складає
первині документи: договір, акти,
податкові накладні. Перевіркою
встановлено, що ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» укладено договір
від 04.09.2012 з ТОВ «Шоковіта» щодо надання
послуг із оброблення металу. Протягом
вересня - листопада 2012 року ТОВ
«Шоковіта» відповідно до пред'явлених
актів прийняття робіт (послуг) надані
послуги ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» з
оброблення металу на загальну суму
10.10.2012 на суму 5478 грн., в т.ч. ПДВ 913 грн.,
грн. Позивачем також були надані до
перевірки (копії містяться в
матеріалах справи) наступні податкові
накладні за вересень-листопад 2012 року
т.ч. ПДВ 1980,28 грн.; №183 від 04.09.2012 на суму
10.10.2012 на суму 5478 грн., в т.ч. ПДВ 913 грн.;
в т.ч. ПДВ 3037,80 грн.; №1208 від 23.11.2012 на
грн. На підтвердження проведення
оплати по зазначеним господарським
операціям позивач надав до суду
платіжні доручення: від 21.12.2012 №2426, від
13.12.2012 №2405, від 10.10.2012 №2218. Протягом
вересня - листопада 2012 року ТОВ
«Шоковіта» відповідно до пред'явлених
актів прийняття робіт (послуг) надані
послуги ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» з
оброблення металу на загальну суму
109121,76 грн., проте відповідно до наданих
до суду платіжних доручень оплата за
отримані послуги була здійснена на
суму 66 871, 59 грн. Водночас договором про
надання послуг на обробку
металопрокату не визначено місце
надання послуг, умови поставки металу,
за необхідності для обробки, тощо, при
цьому позивач не має власних чи
орендованих складських приміщень та
жодних доказів транспортування, хоча
роботи з оброблення металу були
здійснені згідно актів прийняття робіт
(послуг) у загальній кількості 109,56 т.
Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Проте ніякі документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було.
Перевіркою позивача встановлено, що
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» у
перевіряємий період мало
взаємовідносини з ПП «Рембудкомплект -
Плюс» на підставі договору від 17.08.2012
№1708 щодо поставки металевої продукції
(зазначений договір до суду надано не
було). Відповідно до пред'явлених до
перевірки документів, видаткових та
податкових накладних, копії яких також
містяться в матеріалах справи, ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» придбано
металопродукції протягом
серпня-грудня 2012 року на суму 171963,15 грн.,
зазначених взаємовідносин були
виписані наступні видаткові накладні:
ВН 061708 від 17.08.2012 на суму 180 грн., в т.ч.
грн., в т.ч. ПДВ 5127,85 грн.; ВН 060110 від 01.10.2012
060210 від 02.10.2012 на суму 396,12 грн., в т.ч. ПДВ
грн., в т.ч. ПДВ 2354,4 грн.; ВН 061010 від 10.10.2012
на суму 3023,17 грн. , в т.ч. ПДВ 503,86 грн.; ВН
061510 від 15.10.2012 на суму 4813,20 грн., в т.ч. ПДВ
802,20 грн.; ВН 062510 від 25.10.2012 на суму 1581,95
грн., в т.ч. ПДВ 263,66 грн.; ВН 060111 від 01.11.2012
на суму 40,36 грн., в т.ч. ПДВ 6,73 грн.; ВН ,20 грн.; ВН 060711 від 07.11.2012 на суму 105,30
грн., в т.ч. ПДВ 17,55 грн.; ВН 061411 від 14.11.2012
на суму 2563,80 грн., в т.ч. ПДВ 427,3 грн.; ВН
062711 від 27.11.2012 на суму 82,80 грн., в т.ч. ПДВ
13,8 грн.; ВН 062911від 29.11.2012 на суму 4961,70
грн., в т.ч. ПДВ 826,95 грн. До суду також
були надані копії наступних видаткових
накладних: ВН 060512 від 05.12.2012 на суму 1349,10
грн., в т.ч. ПДВ 224,85 грн.; ВН 061709 від 17.09.2012
ПДВ 2179,46 грн.; ВН 061012 від 10.12.2012 на суму
17.12.2012 на суму 9937,68 грн., в т.ч. ПДВ 1656,28
грн.; ВН 060409 від 18.09.2012 на суму 75,96 грн., в
т.ч. ПДВ 12,66 грн.; ВН 060409 від 04.09.2012 на суму
958,20 грн., в т.ч. ПДВ 159,70 грн. Фактично всі
видаткові накладні не містять прізвище
ім'я по-батькові та підпису одержувача,
а також не скріплені печаткою
підприємства (№060511 від 05.11.12, №060111 від
01.11.12, №062510 від 25.10.2012, №061010 від 10.10.12,
тощо). Податковий кредит по контрагенту
ПП «Рембудкомплект - Плюс» за серпень -
було визначено відповідно до наступних
податкових накладних: ПН від 17.08.2012 № 580
ПДВ 2179,46 грн.; ПН від 04.09.2012 №147 на суму
958,20 грн., в т.ч. ПДВ 159,7 грн.; ПН від 17.09.2012
грн.; ПН від 18.09.2012 № 992 на суму 75,96 грн., в
т.ч. ПДВ 12,66 грн.; ПН від 01.10.2012 № 27 на суму
02.10.2012 № 83 на суму 396,12 грн., в т.ч. ПДВ 66,02
в т.ч. ПДВ 2354,40 грн.; ПН від 11.10.2012 № 489 на
суму 3023,17 грн., в т.ч. ПДВ 503,86 грн.; ПН від
15.10.2012 № 758 на суму 4813,2 грн., в т.ч. ПДВ 802,2
грн.; ПН від 25.10.2012 № 1284 на суму 1581,95 грн.,
в т.ч. ПДВ 263,66 грн.; ПН від 01.11.2012 № 21 на
суму 40,36 грн., в т.ч. ПДВ 6,73 грн.; ПН від
1759,20 грн.; ПН від 14.11.2012 №695 на суму 2563,8
грн., в т.ч. ПДВ 427,3 грн.; ПН від 29.11.2012 № 1564
на суму 4961,7 грн., в т.ч. ПДВ 826,95 грн.; ПН
від 05.12.2012 № 234 на суму 1349,10 грн., в т.ч.
ПДВ 224,85 грн.; ПН від 10.12.2012 № 497 на суму
17.12.2012 № 910 на суму 9937,68 грн., в т.ч. ПДВ
грн., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн. Розрахунки між
підприємствами за даною операцією
проведено і відображено по
бухгалтерському обліку ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» протягом серпня -
грудня 2012 року в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» на рахунок
ПП «Рембудкомплет-Плюс» в сумі 152021,45
грн. На підтвердження розрахунку по
зазначеним операціям до суду були
надані платіжні доручення від 10.10.2012
№2217, від 21.12.2012 №2425, від 31.10.2012 №2276, від
03.12.2012 №2378, від 10.09.2012 №2118. Кредиторська
заборгованість станом на 31.12.2012 склала
Кт 631 - 171963,15 грн.). ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» податок на додану
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ПП «Рембудкомплет-Плюс» у серпні -
грудні 2012 року та кошти в сумі 143303 грн.
(вартість придбаних ТМЦ без ПДВ) до
складу валових витрат за III - IV квартал
2012 року. Додатково до договору від
17.08.2012 року до суду було надано копію
договору від 01.10.2012 про надання послуг з
завантаження та розвантаження товару,
акт надання послуг від 29.12.2012 року та
податкову накладну №333 на загальну
суму 105,30 грн., з яких ПДВ 17,55 грн., проте
доказів оплати за даним договором
надано не було. Оскільки до суду
договір надано не було, умови поставки
суд не мав можливості дослідити.
Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Проте ніякі документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було.
Перевіркою позивача також встановлено,
що ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» у
перевіряємий період мало
взаємовідносини з ТОВ НВКФ «Вест-Пром».
До перевірки надані видаткові накладні
(копії яких також містяться в
матеріалах справи), згідно з якими ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» придбавало у
ТОВ НВКФ «Вест-Пром» металопродукцію
протягом квітня 2012 року на загальну
ВН №1807 від 05.04.2012 на суму 5624 грн., в т.ч.
ПДВ 937,33 грн.; ВН №2147 від 19.04.2012 на суму
05.04.2012 на суму 4752 грн., в т.ч. ПДВ 792 грн.;
ВН №1806 від 05.04.2012 на суму 2863 грн., в т.ч.
ПДВ 477,17 грн.; ВН №2149 від 19.04.2012 на суму
4081,01 грн., в т.ч. ПДВ 680,17 грн.; ВН №2256 від
грн. До суду також надані копії
наступних податкових накладних за
якими зареєстровано податковий кредит
по контрагенту ТОВ НВКФ «Вест-Пром» за
№ 90 від 04.04.2012 на суму 5624 грн., в т.ч. ПДВ
937,33 грн.; ПН № 89 від 04.04.2012 на суму 2863
грн., в т.ч. ПДВ 477,17 грн.; ПН № 92 від 04.04.2012
на суму 5261,4 грн., в т.ч. ПДВ 876,9 грн.; ПН №
3539,67 грн.; ПН №406 від 19.04.2012 на суму 4081
грн., в т.ч. ПДВ 680,17 грн.; ПН №407 від 19.04.2012
ПДВ 5860,10 грн. Розрахунки між
підприємствами за даною операцією
проведено і відображено по
бухгалтерському обліку ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» протягом квітня 2012
року в безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів ТОВ
«ПКФ» Інтерпромресурс» на рахунок ТОВ
НВКФ «Вест-Пром». На підтвердження
здійснення розрахунків по зазначеним
операціям до суду були надані платіжні
доручення, а саме: від 20.04.2012 №1615, від
19.04.2012 №1609, від 04.04.2012 №1569, від 25.04.2012
№1633. ТОВ «ПКФ» «Інтсрпромресурс»
грн. віднесено до складу податкового
кредиту по операціях з придбання
металопродукції у ТОВ НВКФ «Вест-Пром»
грн. (вартість придбаних ТМЦ без ПДВ) до
складу валових витрат за III - IV квартал
2012 року. В наведених вище податкових
накладних містяться посилання на
договори поставки від 05.04.12 р. та від
19.04.12 р., проте до суду жоден з них не
надано. Оскільки до суду договір надано
не було, умови поставки суд не мав
можливості дослідити. Представники
позивача в судовому засіданні, а також
позивач у своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також копію довіреності на
отримання ТМЦ, яка зазначена у
видаткових накладних чи витягу з
журналу довіреностей на особу, що
отримувала ТМЦ до суду також надано не
Окрім того перевіркою встановлено, що
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» у
перевіряємий період мало
взаємовідносини з ТОВ «Стілтон» на
підставі договору від 07.10.2011 № 07/01 щодо
поставки металевої продукції (копія
договору міститься в матеріалах
справи). Відповідно до пред'явлених до
перевірки документів: видаткових та
податкових накладаних, ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» придбано
металопродукції протягом квітня,
в т.ч. ПДВ 3748,92 грн. На підтвердження
вказаних взаємовідносин позивачем
були надані до перевірки наступні
видаткові накладні (копії яких
містяться в матеріалах справи): ВН 130401
від 13.04.2012 на суму 2885,26 грн., в т.ч. ПДВ 480,88
т.ч. ПДВ 953,37 грн.; ВН 100801 від 10.08.2012 на
суду також були надані копії
податкових накладних за якими
позивачем зареєстровано податковий
кредит по контрагенту ТОВ «Стілтон» за
квітень, липень, серпень 2012 на суму 3748,92
грн.: ПН від 12.04.2012 № 16 на суму 2885,26 грн., в
т.ч. ПДВ 480,88 грн.; ПН від 10.07.2012 № 13 на
суму 5720,24 грн., в т.ч. ПДВ 953,37 грн.; ПН від
2314,67 грн. Розрахунки між підприємствами
за даними операціями проведено і
відображено по бухгалтерському обліку
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» протягом
квітня, липня, серпня 2012 року в
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» на рахунок ТОВ
«Інтерпромресурс» податок на додану
вартість у сумі 3748,92 грн. віднесено до
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ТОВ «Стілтон» у квітні, липні, серпні
(вартість придбаних ТМЦ без ПДВ) до
складу валових витрат за II - III квартал
2012 року. На підтвердження оплати за
вищезазначеними господарськими
операціями до суду були надані
платіжні доручення від 13.08.2012 №2010, від
10.07.2012 №1874, від 12.04.2012 №1603. Представники
позивача в судовому засіданні, а також
позивач у своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару до суду надано не було. Хоча
умовами вищенаведеного договору (п.2.1)
передбачено, що поставка здійснюється
на умовах самовивозу зі складу
продавця та вказана відповідна адреса
складу. Крім того відповідно до умов
даного договору (п.2.1) постачальник
зобов'язан передати сертифікати, проте
позивач їх до суду не надав. Також до
суду не надано копії довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
Перевіркою позивача також встановлено,
що ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» у
перевіряємий період мало
взаємовідносини з ПП «ТД Там» на
підставі договору від 01.08.2012 № 801 щодо
поставки металевої продукції (копія
договору міститься в матеріалах
справи). Відповідно до пред'явлених до
перевірки документів: видаткових та
податкових накладних ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» придбано
металопродукції у серпні 2012 року на
підтвердження вказаних взаємовідносин
позивачем були надані до перевірки
наступні видаткові накладні (копії
яких містяться в матеріалах справи): ВН
РН-0000484 від 15.08.2012 на суму 6960 грн., в т.ч.
ПДВ 1160 грн.; ВН РН-0000503 від 21.08.2012 на суму
14.08.2012 на суму 4331,60 грн., в т.ч. ПДВ 721,93
грн., в т.ч. ПДВ 1941,51 грн. До перевірки
також були надані податкові накладні
та розрахунки (копії яких містяться в
матеріалах справи), за якими
зареєстровано податковий кредит по
контрагенту ПП «ТД Там» за серпень 2012
від 10.08.2012 № 58 на суму 4331,60 грн., в т.ч. ПДВ
721,93 грн.; ПН від 14.08.2012 № 65 на суму 7395
грн., в т.ч. ПДВ 1232,5 грн.; РК під 15.08.2012 №75
на суму - 435 грн., в т.ч. ПДВ -72,5 грн.; ПН від
на суму -1059 грн., в т.ч. ПДВ -176,5 грн.; ПН
3087,5 грн. Розрахунки між підприємствами
за даними операціями проведено і
відображено по бухгалтерському обліку
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» протягом
квітня, липня, серпня 2012 року в
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» на рахунок ПП
«ТД Там» в сумі 135123,6 грн. ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» податок на додану
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ПП «ТД Там» у серпні 2012 року та кошти в
сумі 112603 грн. (вартість придбаних ТМЦ
без ПДВ) до складу валових витрат за III
квартал 2012 року. На підтвердження
здійснення розрахунків за
вищезазначеними операціями до суду
були надані платіжні доручення, а саме:
від 21.08.2012 №2047, від 20.08.2012 №2044, від 17.08.2012
№2035, від 01.08.2012 №1975, від 14.08.2012 №2021, від
20.08.2012 №2007. Представники позивача в
судовому засіданні, а також позивач у
своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару до суду надано не було. Хоча
умовами вищенаведеного договору (п.3.1)
передбачено умови поставки EXW склад
постачальника за вказаною адресою,
тобто постачальник є таким, що виконав
свої зобов'язання по постачанню товару,
коли надав ТМЦ у розпорядження
позивача на своєму складі. Крім того
відповідно до умов даного договору
(п.3.5) постачальник зобов'язан передати
сертифікати якості, проте позивач їх до
суду не надав. Також до суду не надано
копії довіреностей на отримання ТМЦ чи
витягу з журналу довіреностей на особу,
Перевіркою позивача також встановлено,
що ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» у
перевіряємий період мало
взаємовідносини з ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс» на підставі договору поставки
№010312 від 01.03.2012 (копія договору
міститься в матеріалах справи). За
період з 01.03.2012 по 31.08.2012, який вказаний в
акті перевірки від 21.12.2012 №7204/224/3269/32694389,
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» придбано
металопродукції на загальну суму 304020,42
підтвердження здійснення
господарських операцій по зазначеному
договору до перевірки були надані
видаткові накладні (копії яких
містяться в матеріалах справи): ВН ,11 грн.; ВН 0103721 від 01.03.2012 на суму 1597,15
грн., в т.ч. ПДВ 266,19 грн.; ВН 060372 від 06.03.2012
на суму 536,88 грн., в т.ч. ПДВ 89,48 грн.; ВН
120372 від 12.03.2012 на суму 2020,20 грн., в т.ч. ПДВ
336,7 грн.; ВН 260372 від 26.03.2012 на суму 265,20
грн., в т.ч. ПДВ 44,20 грн.; ВН 020472 від 02.04.2012
020472 від 02.04.2012 на суму 613,27 грн., в т.ч. ПДВ
102,21 грн.; ВН 100472 від 10.04.2012 на суму 842,26
грн., в т.ч. ПДВ 140,38 грн.; ВН 230472 від 23.04.2012
на суму 9098,47 грн., в т.ч. ПДВ 1516,41 грн.; ВН
ПДВ 9779,65 грн.; ВН 180572 від 18.05.2012 на суму
10.05.2012 на суму 1744,60 грн., в т.ч. ПДВ 290,77
грн.; ВН 210572 від 21.05.2012 на суму 222,76 грн., в
т.ч. ПДВ 37,13 грн.; ВН 0305721 від 03.05.2012 на
суму 3332,56 грн., в т.ч. ПДВ 555,42 грн.; ВН ,51 грн.; ВН 050672 від 05.06.2012 на суму 114,16
грн., в т.ч. ПДВ 19,03 грн.; ВН 0106721 від 01.06.2012
на суму 961,96 грн., в т.ч. ПДВ 160,33 грн.; ВН
ПДВ 5080,20 грн.; ВН 020772 від 02.07.2012 на суму
25.07.2012 на суму 284,40 грн., в т.ч. ПДВ 47,40 грн.;
ВН 180772 від 18.07.2012 на суму 760,82 грн., в т.ч.
ПДВ 126,80 грн.; ВН 0207721 від 02.07.2012 на суму
1848,16 грн., в т.ч. ПДВ 308,03 грн.; ВН 020872 від
02.08.2012 на суму 5114,55 грн., в т.ч. ПДВ 852,43
в т.ч. ПДВ 4975,09 грн.; ВН 060872 від 06.08.2012 на
додаткового були надані ВН 130672 від
13.06.2012 на суму 300 грн., в т.ч. ПДВ 50 грн.; ВН
200672 від 20.06.2012 на суму 466,24 грн., в т.ч. ПДВ
77,71 грн. До перевірки також були надані
податкові накладні (копії яких
містяться в матеріалах справи) за якими
зареєстровано податковий кредит по
контрагенту ПП «Транс-Атлантіка
Сервіс» за березень - серпень 2012 на суму
01.03.2012 №11 на суму 1597,15 грн., в т.ч. ПДВ 266,19
грн.; ПН від 12.03.2012 №674 на суму 2020,20 грн., в
т.ч. ПДВ 336,7 грн.; ПН від 26.03.2012 №1749 на
суму 265,20 грн., в т.ч. ПДВ 44,20 грн.; ПН від
06.03.2012 №416 на суму 536,88 грн., в т.ч. ПДВ 89,48
грн.; ПН від 02.04.2012 №27 на суму 613,27 грн., в
т.ч. ПДВ 102,21 грн.; ПН від 23.04.2012 №1357 на
суму 9098,47 грн., в т.ч. ПДВ 1516,41 грн.; ПН від
4742,84 грн.; ПН від 21.05.2012 №637 на суму 222,76
грн., в т.ч. ПДВ 37,13 грн.; ПН від 03.05.2012 №54
на суму 3332,56 грн., в т.ч. ПДВ 555,43 грн.; ПН
грн., в т.ч. ПДВ 7953,79 грн.; ПН від 10.05.2012 №284
на суму 1744,6 грн., в т.ч. ПДВ 290,77 грн.; ПН
2228,51 грн.; ПН від 05.06.2012 №198 на суму 114,16
грн., в т.ч. ПДВ 19,03 грн.; ПН від 01.06.2012 № 12
на суму 961,96 грн., в т.ч. ПДВ 160,33 грн.; ПН
2431,36 грн.; ПН від 02.07.2012 №114 на суму 1848,16
грн., в т.ч. ПДВ 308,03 грн.; ПН від 16.07.2012 №648
від 25.07.2012 №1062 на суму 284,4 грн., в т.ч. ПДВ
47,4 грн.; ПН від 18.07.2012 №780 на суму 760,82
грн., в т.ч. ПДВ 126,80 грн.; ПН від 02.08.2012 №77
на суму 5114,44 грн., в т.ч. ПДВ 852,41 грн.; ПН
грн., в т.ч.ПДВ 5145 грн. До суду
додаткового були надані ПН від 13.06.2012
№627 на суму 300 грн., в т.ч.ПДВ 50 грн.; ПН
від 10.04.2012 №545 на суму 842,26 грн., в т.ч.ПДВ
140,38 грн.; ПН від 20.06.2012 №907 на суму 466,24
грн., в т.ч.ПДВ 77,71 грн. Розрахунки між
підприємствами за даною операцією
проведено в березні - серпні 2012 рокуна
суму 305628,88 грн. в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» на
розрахунковий рахунок ПП
«Транс-Атлантпса Сервіс» Станом на
31.12.2012 по бухгалтерському обліку ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс»
заборгованість відсутня. ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» податок на додану
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» у березні
- серпні 2012 року» та кошти в сумі 253350,35
грн. (вартість придбаних ТМЦ без ПДВ) до
складу валових витрат за II - III квартал
2012 року. На підтвердження здійснення
розрахунків за зазначеними
господарськими операціями до суду були
надані наступні платіжні доручення:
від 17.05.2012 №1703, від 05.04.2012 №1579, від 05.09.2012
№2104, від 21.08.2012 №2052, від 19.06.2012 №1803, від
28.05.2012 №1737, від 17.05.2012 №1703, від 05.04.2012
№1579. ). За період з 01.03.2012 по 31.08.2012 ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» відповідно до
податкових накладних придбано
металопродукції на загальну суму 304020,42
грн., тоді як відповідно до наданих до
суду платіжних доручень оплата
металопродукції по договору від 01.03.12
була здійснена на меншу суму, загалом у
розмірі 294 077,8 грн. В наведеному
договорі визначені умови поставки за
домовленістю сторін (п.4.2). Представники
позивача в судовому засіданні, а також
позивач у своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було. Окрім
того у видаткових накладних не
зазначено прізвище ім'я по-батькові
особи, що отримувала ТМЦ, деякі
видаткові накладні не скріплені
печаткою та взагалі не містяться
Податковим органом підчас перевірки
було виявлено, що позивачем в
перевіряємий період було укладено
договір поставки з ТОВ «Ферріт-Д» (який
ні до перевірки, ні до суду надано не
було). За період з 01.03.2012 по 31.07.2012 ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» придбано
грн., в т.ч. ПДВ 7543,33 грн. Взаємовідносини
відбувались згідно з видатковими
накладними, які були надані до
перевірки (копії яких містяться в
матеріалах справи), а саме: ВН 0029033 від
29.03.2012 на суму 9215,0 грн., в т.ч. ПДВ 1535,83
в т.ч. ПДВ 2858,67 грн.; ВН 0026062 від 26.06.2012 на
суму 6075 грн., в т.ч. ПДВ 1012,5 грн.; ВН 0,33 грн. Також до перевірки були надані
податкові накладні (копії яких
містяться в матеріалах справи), за
якими позивач зареєстрував податковий
кредит по контрагенту ТОВ «Ферріт-Д» за
березень - липень 2012 на суму 7543,33 грн.: ПН
від 28.03.2012 № 386 на суму 9215 грн., в т.ч. ПДВ
грн., в т.ч. ПДВ 2858,67 грн.; ПН від 26.06.2012 №321
на суму 6075 грн., в т.ч. ПДВ 1012,50 грн.; ПН
2136,33 грн. Розрахунки між підприємствами
за даною операцією проведено в березні
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» на
розрахунковий рахунок ТОВ «Ферріт-Д».
Станом на 31.12.2012 по бухгалтерському
обліку ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс»
заборгованість відсутня. ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» податок на додану
вартість у сумі 7543,33 грн. віднесено до
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ТОВ «Ферріт-Д» у березні - липні 2012
придбаних ТМЦ без ПДВ) до складу
валових витрат за І - III квартал 2012 року.
На підтвердження розрахунків за
вищезазначеним договором до суду були
надані платіжні доручення: від 11.07.2012
№1885, від 26.06.2012 №1836, від 09.04.2012 №1589, від
28.03.2012 №1543. Представники позивача в
судовому засіданні, а також позивач у
своєму листі від 12.09.2013 №1-120913
зазначили, що ТОВ «ПФК»
«Інтерпромресурс» не має власних або
орендованих складських приміщень, тому
відвантаження продукції здійснювалося
безпосередньо від постачальників. Із
листа ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс»
слідує, що придбаний товар який в
подальшому реалізувався покупцям
зберігався у постачальників. Проте
ніякі документи, які б підтверджували
зберігання придбаного ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було. Окрім
того, у деяких видаткових накладних
наданих до суду не зазначено прізвище
ім'я по-батькові особи, що отримувала
Перевіркою встановлено, що у серпні 2010
року ТОВ «ІІКФ» «Інтерпромресурс»
здійснювало розрахунки з ТОВ
«Металургійна регіональна мережа» за
товари. Так, відповідно до рахунку -
фактури від 03.08.2010 № СФ-030872 (до суду
надано не було), видаткової накладної
від 03.08.2010 № РН - 030872 та податкової
накладної від 03.08.2010 №803116, які
пред'явлені до перевірки, ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» придбало у ТОВ
«Металургійна регіональна мережа»
ПДВ 1750,25 грн. Розрахунки між
підприємствами за даними операціями
проведено і відображено по
бухгалтерському обліку ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» протягом квітня,
липня, серпня 2012 року у безготівковій
формі шляхом перерахування грошових
коштів ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» на
рахунок ТОВ «Металургійна регіональна
«Інтерпромресурс» податок на додану
вартість у сумі 1750,25 грн. віднесено до
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ТОВ «Металургійна регіональна
мережа» у серпні 2010 року та кошти в сумі
8751,25 грн. (вартість придбаних ТМЦ без
ПДВ) до складу валових витрат за III
квартал 2010 року. На підтвердження
здійснення розрахунків за
вищезазначеною операцією до суду було
надано платіжне доручення від 08.09.2010
№130. Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Проте ніякі документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було. Окрім
того, у наданій до суду видатковій
накладній не зазначено прізвище ім'я
по-батькові особи, що отримувала ТМЦ.
Під час перевірки позивача було
встановлено, між «ПКФ»
«Інтерпромресурс» та ТОВ «Мир-Інвест»
укладено договір, відповідно до якого
«ПКФ» «Інтерпромресурс» придбало
металопродукцію на загальну суму 112514,27
договір надано не було). До перевірки
надані видаткові накладні відповідно
до яких придбано металопродукцію
(копії зазначених накладних містяться
в матеріалах справи), а саме: ВН 326 від
10.05.2012 на суму 4579 грн., в т.ч. ПДВ 763,17 грн.;
2669,33 грн.; ВН 580 від 24.07.2012 на суму 7370 грн.,
в т.ч. ПДВ 1228,33 грн.; ВН 563 від 18.07.2012 на
1999,46 грн.; ВН 965 від 29.11.2012 на суму 2202,50
грн., в т.ч. ПДВ 367,08 грн. До суду не були
надані ВН 1001 від 07.12.2011 на суму 9880 грн., в
т.ч. ПДВ 1646,67 грн.; ВН 994 від 06.12.2011 на суму
накладні за березень 2012 року до
перевірки та до суду не надані. ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» до перевірки
були пред'явлені податкові накладні за
якими зареєстровано податковий кредит
по контрагенту ТОВ «Мир-Інвест» за
грудень 2011 року, березень, травень,
липень, жовтень, листопад 2012 року на
накладних містяться в матеріалах
справи): ПН від 28.03.2012 № 111 на суму 4299
грн., в т.ч. ПДВ 716,50 грн.; ПН від 10.05.2012 № 30
на суму 4810 грн., в т.ч. ПДВ 801,67 грн.; ПН від
грн.; ПН від 24.07.2012 № 117 на суму 7370 грн., в
т.ч. ПДВ 1228, 33 грн.; ПН від 17.07.2012 № 68 на
18.07.2012 № 83 на суму 367,50 грн., в т.ч. ПДВ 61,25
в т.ч. ПДВ 2074 33 грн.; розрахунок
коригування від 29.11.2012 № 166 на суму -449,23
грн., в т.ч. ПДВ -74 87 грн.; ПН від 28.11.2012 № 157
на суму 1645,79 грн., в т.ч. ПДВ 274,3 грн.; ПН
від 29.11.2012 № 167 на суму 556,72 грн., в т.ч. ПДВ
92,79 грн. До суду не було надано ПН від
грн.; ПН від 07.12.2011 № 19 на суму 9880 грн., в
т.ч. ПДВ 1646,67 грн.; ПН від 07.12.2011 № 19 на
суму 9880 грн., в т.ч. ПДВ 1646,67 грн.;
скориговано ПДВ - 23,83 грн. Розрахунки
між підприємствами за даними
операціями проведено і відображено по
бухгалтерському обліку ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» протягом 2011 - 2012
років у безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів ТОВ
«ПКФ» «Інтерпромресурс» на рахунок ТОВ
«Мир - Інвест» в сумі 112406,78 грн.
Кредиторська заборгованість станом на
31.12.2012 складала 107,49 грн. На
підтвердження здійснення розрахунків
за вищевказаними господарськими
операціями до суду були надані
наступні платіжні доручення: від 28.11.2012
№2367, від 08.10.2012 №2207, від 03.10.2012 №2180, від
24.07.2012 №1943, від 17.07.2012 №1908, від 05.06.2012
№1763, від 14.05.2012 №1681, від 10.05.2012 №1672, від
06.04.2012 №1571, від 28.03.2012 №1542, від 07.12.2011
№1239, від 05.12.2011 №1232. Податкові накладні
містять посилання на договори поставки
від 23.03.12, від 28.11.12, від 24.07.12, від 17.07.12,
від 10.05.12 від 08.10.12, від 11.05.12, проте
засвідчені копії жодного з них до суду
не надано (в акті перевірки не має
посилання на жоден договір).
Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Проте ніякі документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було. Окрім
того, у деяких видаткових накладних
наданих до суду не зазначено прізвище
ім'я по-батькові особи, що отримувала
Перевіркою позивача також встановлено,
що ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» з ТОВ
«Інтерсервіс - постач» було укладено
договір поставки від 01.12.2010 № 100172
(договір до суду не надано), відповідно
якого позивач придбав металопродукцію
9972,83 грн. Проте до суду було надано
інший договір №011172 від 01.11.2010 року.
Взаємовідносини між зазначеними
підприємствами відбувались згідно з
наступними видатковими накладними: ВН
грн., в т.ч. ПДВ 6486,54 грн. ТОВ «ПКФ»
«Інтерпромресурс» до перевірки
пред'явлені податкові накладні за
якими зареєстровано податковий кредит
по контрагенту ТОВ «Інтерсервіс -
постач» за грудень 2010 року, лютий 2011
року на 9972,83 грн. (копії яких містяться в
матеріалах справи): ПН від 01.12.2010 № 1726 на
6486,54 грн. Розрахунки між підприємствами
за даними операціями проведено і
відображено по бухгалтерському обліку
ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» протягом
січня - лютого 2011 року у безготівковій
формі шляхом перерахування грошових
коштів ТОВ «ПКФ» «Інтерпромресурс» на
рахунок ТОВ «Інтерсервіс - постач» в
«Інтерпромресурс» податок на додану
вартість у сумі 9972,83 грн. віднесено до
складу податкового кредиту по
операціях з придбання металопродукції
у ТОВ (Інтерсервіс - постач» у грудні 2010
року, лютому 2011 року та кошти в сумі
ПДВ) до складу валових витрат за IV
квартал 2010 року та І квартал 2011 року. На
підтвердження здійснення розрахунків
по вищезазначеним господарським
операціям до суду були надані наступні
платіжні доручення: від 11.03.2011 №539, від
10.03.2011 №567, від 17.01.2011 №438. До суду надано
договір №011172 від 01.11.2010 року, проте в
податкових накладних зазначено
договір купівлі-продажу від 01.12.2010 №
100172. Крім того у двох податкових
накладних зазначено про оплату за
договором №170172 від 17.01.2011 р.
Представники позивача в судовому
засіданні, а також позивач у своєму
листі від 12.09.2013 №1-120913 зазначили, що ТОВ
«ПФК» «Інтерпромресурс» не має власних
або орендованих складських приміщень,
тому відвантаження продукції
здійснювалося безпосередньо від
постачальників. Із листа ТОВ «ПФК
«Інтерпромресурс» слідує, що придбаний
товар який в подальшому реалізувався
покупцям зберігався у постачальників.
Проте ніякі документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару
до перевірки та до суду не надані.
Документи на підтвердження
транспортування придбаного позивачем
товару, а також довіреностей на
отримання ТМЦ чи витягу з журналу
довіреностей на особу, що отримувала
ТМЦ до суду також надано не було. Окрім
того, у деяких видаткових накладних
наданих до суду не зазначено прізвище
ім'я по-батькові особи, що отримувала
ТМЦ, одна видаткова накладна не
Статтями 626, 629 Цивільного кодексу
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну чи
припинення цивільних прав та
обов'язків. При цьому договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму
(стаття 265 Господарського кодексу
За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність іншій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (стаття 655
Цивільного кодексу).
Предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому (стаття 656
Цивільного кодексу).
Моментом виконання обов'язку продавця
щодо передачі товару, згідно зі статтею
664 Цивільного кодексу, є вручення
товару покупцеві, якщо договором
установлено обов'язок продавця
доставити товар; надання товару в
розпорядження покупця, якщо товар має
бути передано покупцеві за
місцезнаходженням товару. Договором
купівлі-продажу може бути встановлений
інший момент виконання продавцем
обов'язку передати товар.
Таким чином, договір поставки або
купівлі - продажу вважається виконаним
у випадку вчинення дій обома сторонами
договору (продавцем - передачі товару,
покупцем - сплатою коштів).
Отже, відсутність первинних
документів: договорів, подорожніх
листів, товарно - транспортних
накладних, актів прийому передачі,
податкових та видаткових накладних,
крім того доказів оренди (суборенди)
приміщень, транспортних засобів, тощо
та інших документів, підтверджуючих
здійснення господарської операції з
придбання і реалізації ТМЦ (послуг) не
дає можливості дослідити рух товару
від постачальника до ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс», а в подальшому від
ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс» до
Неможливо визначити де і коли настає
момент виконання обов'язку продавця
щодо передачі товару, зміни права
Окрім того, як вбачається з акту
перевірки позивача, штатним розкладом
підприємства (позивача) затверджено
посади працівників у кількості 8 осіб, з
яких 2 посади - менеджери зі збуту, 2
посади - менеджери з постачання.
Фактично у перевіреному періоді на
підприємстві працювало 2 особи:
директор і його заступник, що свідчить
про відсутність достатньої кількості
трудових ресурсів у ТОВ «ПКФ
На підтвердження подальшої реалізації
придбаного товару позивач до
матеріалів справи надав договори,
укладені з контрагентами-покупцями
позивача, а також податкові, видаткові
та прибуткові накладні складені на
підтвердження виконання зазначених
договорів. Проте у вищезазначених
накладних відсутні підписи та печатки
сторін, тому зазначені документи не є
первинними документами оформленими
належним чином у відповідності до
діючого законодавства, з огляду на що
суд не бере їх до уваги.
Суд вважає за необхідне зазначити, що
формування податкового кредиту
платником ПДВ здійснюється відповідно
до ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (у період до набрання
чинності Податковим кодексом України)
та ст.198 Податкового кодексу України (в
період з 01.01.2011 року).
Відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону
України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.97 р., зі
змінами та доповненнями: «Об'єктом
оподаткування є операції платників
- поставки товарів та послуг, місце
надання яких знаходиться на митній
території України в тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору) для погашення
заборгованості заставодавця, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу у
користування лізингоотримувачу
Відповідно до пп. 7.3.1. п. 7.3 ст.7
вищезазначеного закону, датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
- або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці, а у разі поставки товарів
(робіт, послуг) за готівкові грошові
кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових
коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку;
- або дата відвантаження товарів, а
для робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.
Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних акгивів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
Згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» «...не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями...».
Відповідно пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 до Закону
України «Про податок на додану
вартість», передбачено, що суми
податку, які піддягають сплаті до
бюджету, визначаються як різниця між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
продажем товарів (робіт, послуг)
звітного періоду, та сумою податкового
кредиту звітного періоду.
Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Згідно п.198.2 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 Податкового кодексу
України до складу податкового кредиту
підлягають включенню суми сплаченого
(нарахованого) податку, що підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними
Формування витрат платника податків
здійснюється відповідно до Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (у період до набрання
чинності Податковим кодексом України)
та Податкового кодексу України (в
період з 01.01.2011 року).
Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 22.05.97р. №283/97-ВР,
визначено, що до складу валових витрат
включаються - суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, легалізацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.
Згідно з п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:
або дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку;
або дата оприбуткування платником
податку товарів, а для робіт (послуг) -
дата Фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг)."
Відповідно до абз. „г" п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.97р.
№283/97-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.
Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-ІV передбачено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.
Таким чином, витрати для цілей
визначення податкового кредиту для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.
Згідно п. 44.6 ст.44 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (зі
змінами та доповненнями), у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам органу державної
податкової служби, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
Отже, відповідно до п. 44.6 ст.44
Податкового кодексу документи які не
були надані для перевірки відповідачу
вважаються у підприємства відсутні.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Відповідно до статті 1 Закону України
від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі - Закон №996)
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення;
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.
Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону №996
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
грунтуються на даних бухгалтерського
Відповідності до статті 4 Закону №996
бухгалтерський облік та фінансова
звітність ґрунтуються, зокрема, на
таких основних принципах:
превалювання сутності над формою -
операції обліковуються відповідно до
їх сутності, а не лише виходячи з
нарахування та відповідність доходів і
витрат - для визначення фінансового
результату звітного періоду необхідно
порівняти доходи звітного періоду з
витратами, що були здійснені для
отримання цих доходів. При цьому доходи
і витрати відображаються в
бухгалтерському обліку та фінансовій
звітності в момент їх виникнення
незалежно від дати надходження або
сплати грошових коштів.
Пунктом 6 статті 8 Закону № 996 визначено,
що керівник підприємства зобов'язаний
створити необхідні умови для
правильного ведення бухгалтерського
обліку, забезпечити неухильне
виконання всіма підрозділами, службами
та працівниками, причетними до
бухгалтерського обліку, правомірних
вимог бухгалтера щодо дотримання
порядку оформлення та подання до
обліку первинних документів.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9
Закону № 996 підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
повинні мати такі обов'язкові
назву документа (форми):
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.
Всупереч наведеним нормам деякі
первинні документи не відповідали
Згідно з пунктом 2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року №
88, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 року за
№168/704 (із змінами і доповненнями) (далі -
Положення) первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо.
Згідно з п.2.4 Положення, первинні
документи (на паперових і
машинолічильних носіях інформації) для
надання їм юридичної сили і
доказовості повинні маги такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.
Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення
визначено, що документ має бути
підписаний особисто, а підпис може бути
скріплений печаткою. Електронний
підпис накладається відповідно до
законодавства про електронні
документи та електронний
документообіг. Використання при
оформленні первинних документів
факсимільного відтворення підпису
допускається у порядку, встановленому
законом, іншими актами цивільного
Відповідно до підпункту 2.13 пункту 2
Положення керівник підприємства,
установи забезпечує фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій, що були проведені, у
первинних документах та виконання
всіма підрозділами, службами і
працівниками правомірних вимог
головного бухгалтера щодо порядку
оформлення та подання для обліку
відомостей і документів.
Керівником підприємства, установи
затверджується перелік осіб, які мають
право давати дозвіл (підписувати
первинні документи) на здійснення
господарської операції, пов'язаної з
відпуском (витрачанням) грошових
коштів і документів,
товарно-матеріальних цінностей,
нематеріальних активів та іншого
Згідно з підпунктом 2.15 пункту 2
Положення, первинні документи
підлягають обов'язковій перевірці
працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документі обов'язкових реквізитів та
відповідність господарської операції
чинному законодавству, логічна ув'язка
Підпунктом 2.16 пункту 2 Положення
визначено, що у разі виявлення
невідповідності первинного документа
вимогам законодавства у сфері
бухгалтерського обліку такі документи
з письмовим обґрунтуванням
передаються керівнику підприємства,
установи. До окремого письмового
рішення керівника такі документи не
приймаються до виконання.

Суд звертає окрему увагу на те, що дані
визначені в податкових та видаткових
накладних (які містяться в матеріалах
справи) по деяким з контрагентів
позивача різняться, а саме вартість
придбаних у продавців товарів (робіт,
послуг) по одним і тим самим
господарським операціям в податкових
накладних визначена інша ніж у
видаткових накладних.

Для надання юридичної сили і
доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України від 16.07.1999
р. №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (із
змінами та доповненнями).

Суд вважає за необхідне зазначити, що
якщо товар доставлявся вантажним
автомобілем, таким документом є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН, затверджена Наказом
Міністерства транспорту України,
Міністерства статистики України від
29.12.95 р. №488/346. У ній повинні бути
відмітки відправника товару (щодо
відвантаження товару) та його
отримувача (стосовно фактичного
отримання товару). Відповідно Правил
перевезень, вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.97 р. №363,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.02.98 р. за №128/2568 (із
змінами і доповненнями):

товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу;

товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортної о
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

транспортна послуга - перевезення
вантажів та комплекс допоміжних
операцій, що пов'язані з доставкою
вантажів автомобільним транспортом.

Згідно п.11 Правил основними
документами на перевезення вантажів є
товарно- транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Залежно від виду вантажу та його
специфічних властивостей до основних
документів додаються інші
(ветеринарні, санітарні та якісні -
сертифікати, свідоцтва, довідки,
паспорти тощо), що визначається
правилами перевезень зазначених
вантажів.

Дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Після прийняття
вантажу згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику. У тих випадках, коли в
товарно-транспортній накладній немає
можливості перерахувати всі
найменування вантажу, підготовленого
для перевезення, до такої накладної
Замовник додає документ довільної
форми з обов'язковим зазначенням
відомостей про вантаж (графи 1-10
товарно-транспортної накладної). У цих
випадках в товарно-транспортній
накладній зазначається, що до неї
додається як товарний розділ документ,
без якого товарно-транспортна накладна
вважається недійсною і не може
використовуватись для розрахунків із
Замовником.

У випадку перевантаження вантажу в
процесі його перевезення на інший
автомобіль складається акт довільної
форми, в якому обов'язково зазначаються
реквізити: повна назва власника
транспорту та його адреса, прізвище,
ім'я та по батькові водія, державний
помер автомобіля Перевізника, який
здав вантаж, і Перевізника, який його
прийняв. Акт складається у двох
екземплярах, які підписуються
представниками (водіями) обох
Перевізників (по одному для кожного). Це
зазначається в товарно-транспортній
накладній.

Відповідно п.13 Правил перевізник здає
вантажі у пункті призначення
вантажоодержувачу згідно з
товарно-транспортною накладною. Здача
вантажів вантажоодержувачу у пункті
призначення по масі і кількості місці)
провадиться у порядку і способом, за
якими вантажі були прийняті від
вантажовідправника (зважуванням на
вагах, обмірюванням, підрахунком місць
та ін.). Вантажі, які прибули у
непошкоджених кузовах автомобілів
(причепах, окремих секціях автомобіля,
контейнерах і цистернах) та з
непошкодженими пломбами
вантажовідправника, видаються
вантажоодержувачу без перевірки маси,
стану вантажів і кількості вантажних
місць. У пунктах призначення
вантажоодержувач має право при
прийманні вантажів перевірити їх масу,
кількість місці, і стан у випадках:

а) прибуття вантажів у пошкоджених
кузовах автомобілів (причепах, окремих
секціях автомобіля, контейнерах і
цистернах) або з пошкодженими пломбами
вантажовідправника:

б) прибуття швидкопсувних вантажів з
порушенням терміну доставки або з
порушенням встановленого цими
Правилами температурного режиму при
перевезенні.

Як вбачається з акту перевірки,
позивачем не було надано до перевірки
та до суду наступні документи: деякі
договори, податкові та видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, маршрутні листи на
перевезення товару, акти
прийому-передачі товарів (по деяким з
договорів), документи, які б
підтверджували зберігання придбаного
ТОВ «ПФК «Інтерпромресурс» товару у
постачальників та проведені
розрахунки з ними за зберігання товару.
Відсутність зазначених первинних
документів, підтверджуючих здійснення
господарської операції з придбання і
реалізації товару не дає можливості
дослідити рух товару від постачальника
до ТОВ «ПКФ «Інтерпромресурс», а в
подальшому від ТОВ «ПКФ
«Інтерпромресурс» до покупців.
Неможливо визначити де і коли настає
момент виконання обов'язку продавця
щодо передачі товару, зміни права
власності на товар. Відсутність
вищезазначених документів не дало
змоги, підтвердити дійсність
проведення зазначених господарським
операцій. Зазначені докази не були
надані позивачем і до суду.

Правовий аналіз ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» та
ст.198 Податкового кодексу України дає
підстави суду вважати, що юридичні
наслідки у вигляді виникнення права
платника податку на податковий кредит
можуть мати лише реально вчинені
господарські операції з придбання
товарів, послуг чи основних фондів з
метою використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на поточних рахунках
платників податку.

Такий висновок відповідає позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 21.01.2011 у справі № 21-37а10.
Зокрема, Судовою палатою в
адміністративних справах Верховного
Суду України було зазначено, що
податкова накладна, яка видається
платником податку, що поставляє
послуги, на вимогу їх отримувача, є
підставою для нарахування податкового
кредиту останнього лише за умови
здійснення самої господарської
операції.

Судам при розв'язанні відповідних
спорів варто враховувати принцип
офіційного з'ясування обставин справи,
передбачений частинами четвертою та
п'ятою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Відповідно до вказаної норми
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції - умов
перевезення, зберігання товарів,
змісту робіт, що виконуються, або
послуг, що надаються, тощо.

Встановлення зв'язку між фактом
придбання товару (послуги), понесеними
витратами і господарською діяльністю
платника податків є основою для
висновків про наявність або
відсутність порушення ним податкового
законодавства.

Суд не може встановити доведеність
реальності господарських відносин за
участю позивача без дослідження
договорів укладених позивачем з їх
контрагентами, умов перевезення та
зберігання товару, документів
підтверджуючих транспортування
товарів (товарно-транспортних
накладних, маршрутних листів на
перевезення товару тощо), документів
підтверджуючих отримання товарів (книг
виданих довіреностей на отримання
товару тощо), пунктів навантаження
товару, специфіки господарських
операцій, калькуляції робіт, що
проводились.

Аналогічна позиція також викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
від 25.09.2013 року у справі №2а/0470/6949/12
(К/9991/80514/12).

Таким чином суд приходить до висновку
про відсутність у позивача належним
чином оформлених первинних документів,
що підтверджують показники,
відображені позивачем у податковій
звітності за період з 19.04.2010 по 31.12.2012 по
взаємовідносинам з ТОВ «Вінітекс», ТОВ
«Гранд Буд Престиж», ТОВ «Союз Опт», ПП
«Спейсез Ту Рент», ТОВ «Лігран», TOB
«Шоковіта», ПП «Рембудкомплект - Плюс»,
ТОВ НВКФ «Вест-Пром», ТОВ «Стілтон», ПП
«ТД Там», ПП «Транс-Атлантіка Сервіс»,
ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Металургійна
регіональна мережа», ТОВ «Мир-Інвест»,
ТОВ «Інтерсервіс - постач». Як наслідок
угоди, укладені позивачем з ТОВ
«Вінітекс», ТОВ «Гранд Буд Престиж»,
ТОВ «Союз Опт», ПП «Спейсез Ту Рент»,
ТОВ «Лігран», TOB «Шоковіта», ПП
«Рембудкомплект - Плюс», ТОВ НВКФ
«Вест-Пром», ТОВ «Стілтон», ПП «ТД Там»,
ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», ТОВ
«Ферріт-Д», ТОВ «Металургійна
регіональна мережа», ТОВ «Мир-Інвест»,
ТОВ «Інтерсервіс - постач» не несуть
факту передачі товару (робіт, послуг),
тому відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту та до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та норми права, з урахуванням не
надання позивачем до перевірки, а також
до суду належним чином оформлених
первинних документів на підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій з ТОВ «Вінітекс», ТОВ «Гранд
Буд Престиж», ТОВ «Союз Опт», ПП
«Спейсез Ту Рент», ТОВ «Лігран», TOB
«Шоковіта», ПП «Рембудкомплект - Плюс»,
ТОВ НВКФ «Вест-Пром», ТОВ «Стілтон», ПП
«ТД Там», ПП «Транс-Атлантіка Сервіс»,
ТОВ «Ферріт-Д», ТОВ «Металургійна
регіональна мережа», ТОВ «Мир-Інвест»,
ТОВ «Інтерсервіс - постач» за період
19.04.2010 по 31.12.2012 суд погоджується з
висновками відповідача щодо
документального не підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій позивача з зазначеними
контаргентами та як наслідок
неможливості формування даних
податкового обліку в зазначений період
по визначеним контрагентам.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач належним чином та в повному
обсязі довів правомірність
податкового повідомлення-рішення від
18.10.2013 року № на загальну суму 454
474,00 грн. та податкового
повідомлення-рішення від 18.10.2013 року
№ на загальну суму 447 199,00 грн.,
винесених на підставі акту перевірки
ДПІ у Ленінському районі
м.Дніпропетровська від 27.09.2013 року
№235/2201/37070597

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-комерційна фірма
«Інтерпромресурс» є такими, що не
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведення
судових експертиз.

Отже, документально підтверджені
позивачем судові витрати - судовий збір
не підлягає стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 69,71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-комерційна фірма
«Інтерпромресурс» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Повний текст постанови складено
21 січня 2014 року.

Суддя
І.В. Юхно