Справа № 817/541/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/541/14

17 квітня 2014 року 15год. 25хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Нор У.М. за участю секретаря судового
засідання Демчук І.М. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Клочек Г.В.

відповідача: представник Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма
"БНН"доДержавної податкової інспекції
у м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма «БНН» (далі -
ТОВ Фірма «БНН») звернулося до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
- ДПІ у м.Рівному) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
13.02.2014 року № та від 13.02.2014 року
№.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі. На їх обґрунтування
вказує на хибність висновків акту
перевірки, щодо встановлених порушень
положень Податкового кодексу України,
зазначає, що реальність здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Укрпросторг» підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами, які відповідають нормам
чинного законодавства, а ТОВ
«Укрпросторг» на момент здійснення
господарських операцій було
зареєстроване в органах державної
податкової служби як платник податку
на додану вартість. Вважає, що спірні
податкові повідомлення - рішення
прийняті без належного правового
аналізу господарських операцій
підприємства, суперечать достовірним
даним бухгалтерського обліку та
діючому законодавству. Просила позов
задовольнити повністю.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області позов не визнав, подав письмові
заперечення. Представник відповідача в
судовому засіданні надав пояснення
аналогічні позовній заяві, зокрема
пояснив суду, що на підставі
направлення від 21.01.2014 року №57/17-16-22-01 та
наказу від 21.01.2014 року №47 уповноваженою
особою Державної податкової інспекції
у м. Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ Фірма «БНН» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ «Укрпросторг»
за період з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року. За
результатами перевірки складено акт
№54/17-16-22-01/21090125 від 31.01.2014 року, яким
встановлено порушення п.14.1.36 п.14.1 ст.14,
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V
Податкового кодексу України, в
результаті чого за березень 2013 року
завищено податковий кредит по податку
на додану вартість в сумі 11500,00 грн., що
призвело до завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на суму
7475,00 грн. та занижено податок на додану
вартість, що підлягає до сплати на суму
4025,00 грн. Просив в задоволенні позову
відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з наступних
підстав.

ТОВ Фірма «БНН» зареєстроване
Реєстраційною службою Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області 08.10.1993 року. Як
платник податків перебуває на обліку в
ДПІ у м.Рівному з 17.01.1994 року,
зареєстроване платником податку на
додану вартість згідно свідоцтва
№24881254 від 08.07.1997 року. Основні види
діяльності за КВЕД: 46.71 оптова торгівля
твердим, рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами (а.с.73-74).

Судом встановлено, що на підставі
направлення від 21.01.2014 року №57/17-16-22-01 та
наказу від 21.01.2014 року №47 уповноваженою
особою ДПІ у м.Рівному проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ Фірма «БНН» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ «Укрпросторг»
() за період з 01.03.2013 року по
31.03.2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт №54/17-16-22-01/21090125 від 31.01.2014
року, яким встановлені порушення п.14.1.36
п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
розділу V Податкового кодексу України,
в результаті чого за березень 2013 року
завищено податковий кредит з податку
на додану вартість в сумі 11500,00 грн., що
призвело до завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на 7475,00
грн. та занижено податок на додану
вартість, що підлягає до сплати на суму
4025,00 грн. (а.с.8-19).

ТОВ Фірма «БНН» подано до ДПІ у
м.Рівному заперечення на акт перевірки
№54/17-16-22-01/21090125 від 31.01.2014 року (а.с.92-95).

Листом №289/17-16-22-01 від 13.02.2014 року
контролюючим органом заперечення до
акту позапланової виїзної
документальної перевірки
№54/17-16-22-01/21090125 залишено без розгляду
(а.с.96-97).

На підставі акту перевірки
№54/17-16-22-01/21090125 від 31.01.2014 року Державною
податковою інспекцією у м.Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області
прийнято податкові повідомлення -
рішення:

- від 13.02.2014 року № яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем в сумі 4025,00 грн. та за
штрафними (фінансовими санкціями) в
сумі 1006,25 грн.;

- від 13.02.2014 року №, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 7475,00 грн.

Дослідженням акту перевірки
встановлено, що висновку про порушення
позивачем приписів податкового
законодавства, щодо податкового
кредиту з податку на додану вартість
орган державної податкової служби
дійшов з урахуванням акту ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві від 06.06.2013 року №2030/22.9/38347590 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Укрпросторг» за березень
2013 року, яким встановлено відсутність
реальної можливості придбання товарів
(робіт, послуг) у контрагентів -
постачальників та їх подальшої
реалізації на адресу покупця,
правочини, укладені з контрагентами
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб. Отже, наслідком операції ТОВ
«Укрпросторг» є виключно штучне
формування податкового кредиту та
валових витрат для ТОВ Фірма «БНН». В
ході перевірки встановлено
відсутність поставок товарів, що
свідчить про укладання угод без мети
настання реальних наслідків (а.с. 47-54).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд вважає за необхідне
врахувати наступні вимоги чинного
законодавства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 року № 996-ХІV "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення до податкового кредиту
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Перевіряючи фактичність здійснення
позивачем господарських операцій з ТОВ
«Укрпросторг», суд встановив, що на
виконання умов договору поставки
№01-03КЛ від 28.03.2013 року (а.с.65-69) ТОВ
«Укрпросторг» реалізовано для ТОВ
Фірма «БНН» товарно - матеріальні
цінності, а саме конвеєр подачі палива
загальною довжиною 11 метрів (комплект)
на суму 69000,00 грн., у тому числі ПДВ 11500,00
грн. - на підставі накладної №2903-0001 від
29.03.2013 року (а.с.57).

Вищевказана накладна оплачена
позивачем відповідно до банківської
виписки від 29.03.2013 року (а.с.63).

На господарську операцію з поставки
товарів продавцем ТОВ «Укрпросторг»
позивачу виписано податкову накладну
№39 від 29.03.2013 року на суму 69000,00 грн. у
тому числі ПДВ 11500,00 грн. (а.с.58).

Реалізація товаро - матеріальних
цінностей ТОВ «Укрпросторг»
підтверджується наявним у позивача
технічним паспортом конвеєра (а.с.76-77).

Транспортування товару здійснювалося
власним транспортом позивача, що
підтверджується подорожнім листом
службового автомобіля від 29.03.2013 (а.с.60),
відомістю по рахунку 105, наказами про
прийняття на роботу №3-К від 01.04.2008 року
та про переведення на іншу роботу №11-К
від 01.10.2009 року, свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу від
08.04.2010 року (а.с.78-80).

Судом встановлено, що устаткування,
придбане у ТОВ «Укрпросторг»,
обліковується на складі позивача та в
подальшому буде використане в
господарській діяльності ТОВ Фірма
«БНН» - при виробництві твердого
палива.

Придбання товарно - матеріальних
цінностей відображене в
бухгалтерському обліку позивача, що
підтверджується оборотно - сальдовими
відомостями по рахунку 281 (а.с.62).

Вищеописані документи ТОВ Фірма «БНН»
по взаємовідносинах з ТОВ
«Укрпросторг» відповідають вимогам
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", розкривають зміст
господарських операцій, підтверджують
реальність руху активів позивача.
Таким чином, вказані документи є
первинними документами в розумінні
закону, які належить складати для
даного виду господарських операцій, а
відтак є належними та допустимими
доказами відповідно до приписів
статті 70 КАС України, які підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій.

Відповідно до статті 83 Податкового
кодексу України для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Таким чином, в силу приписів статей 44 та
83 Податкового кодексу України посадові
особи Державної податкової інспекції у
м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області під час проведення перевірки
були зобов'язані врахувати надані ТОВ
Фірма «БНН» первинні документи, що
підтверджують факт вчинення
господарських операцій з ТОВ
«Укрпросторг». У разі, якщо первинні
документи, надані платником податків
під час проведення перевірки,
викликають сумніви у їх достовірності,
акт документальної перевірки повинен
містити посилання на докази, що
доводять складання таких документів
без реального здійснення
господарських операцій. В дослідженому
судом акті перевірки всі зазначені
документи описані, при цьому належно
підтверджені висновки, щодо складання
бухгалтерських документів без
реального здійснення господарських
операцій - відсутні.

Крім цього, суд зазначає, що правилами
ведення бухгалтерського обліку не
передбачено обов'язкового ведення і
зберігання товарно - транспортних
накладних на перевезення вантажів
автомобільним транспортом для
підтвердження правомірності
формування податкового кредиту.

Вказаної позиції дотримується і
Міністерство доходів і зборів України.
Так, в листі №11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 від
19.09.2013 року Міндоходів зазначає, що
підставами для формування податкового
кредиту є наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
митної декларації, заяви зі скаргою на
постачальника, поданої відповідно до
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, бухгалтерської
довідки, складеної відповідно до
пункту 198.5 статті 198 Податкового
кодексу України, або інших документів,
передбачених пунктом 201.11 статті 201
Податкового кодексу України. Товарно -
транспортна накладна не міститься в
переліку документів, що визначають
право на формування податкового
кредиту.

Також, суд не бере до уваги твердження
відповідача, викладені в акті
перевірки №54/17-16-22-01/21090125 від 31.01.2014
року, про відсутність у контрагента
поставок товарів (робіт, послуг) по
ланцюгу постачання для здійснення
господарської діяльності, оскільки
такі обставини в будь - який спосіб не
підтверджені матеріалами справи та не
відображені в акті перевірки.

ТОВ «Укрпросторг» зареєстроване 29.08.2012
року в Печерській районній державній
адміністрації м. Києва, на дату
проведення перевірки перебувало на
обліку в ДПІ у Печерському районі м.
Києва. За даними Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців ТОВ «Укрпросторг» на
час судового розгляду є зареєстрованою
юридичною особою (а.с.71-72).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів обгрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення і не довів правомірність
прийнятих ним рішень. Натомість ТОВ
Фірма «БНН» належними та допустимими
доказами підтвердило, що при
формуванні податкового кредиту з
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ТОВ «Укрпросторг»
позивач діяв у відповідності до
приписів податкового законодавства.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у
справі докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд вважає
що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94
КАС України стягуються на користь
позивача з Державного бюджету у
загальному розмірі 182,50 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№ від 13.02.2014 року, № від
13.02.2014 року.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю - фірма "БНН" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Нор У.М.