Справа № 817/691/14
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/691/14

23 квітня 2014 року 15год. 09хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Друзенко Н.В. за
участю секретаря судового засідання
Ляшук Г.С. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Марчук Н.Ю.

відповідача: представник Салабай С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західенергоресурс"

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області
про визнання протиправною та
скасування постанови , -ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Західенергоресурс"
звернулось в суд з позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів", №17 від 11.02.2014 року.

Позовні вимоги в повному обсязі були
підтримані представником позивача в
судовому засіданні, яка на їх
обґрунтування зазначила, що
відповідачем в ході планової перевірки
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів здійснено
відбір продукції для проведення
лабораторних випробувань та складений
акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів. За результатами
лабораторних випробувань позивачу
винесено припис, і за реалізацію
товару, що не відповідає вимогам
нормативних документів постановою №17
від 11.02.2014 року до позивача застосовано
штраф у розмірі 8800,00 грн. Вказала, що ТОВ
"Західенергоресурс" вважає постанову
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню з огляду на те, що
відповідачем під час відібрання
зразків продукції було порушено вимоги
Інструкції з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої наказом Мінпаливенерго
України та Держспоживстандарту
України №271/121 від 04.07.2007 року, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 04.07.2007 року за №762/14029 та
Національний стандарт України "Нафта і
нафтопродукти. Методи відбирання проб"
(ДСТУ 4488:2005). Зауважила, що відбір
зразків дизельного палива службовими
особами відповідача зроблено з
порушеннями, які мали безпосередній
вплив на фізико-хімічний склад проб і
стало приводом для прийняття
оскаржуваної постанови про накладення
стягнення на позивача, як на продавця
продукції, що не відповідає вимогам
ДСТУ. Просила оскаржувану постанову
визнати протиправною та скасувати.

Представник відповідача проти позову
заперечила, зазначивши, що під час
проведення перевірки та відібрання
зразків продукції працівник Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області діяла у межах та
спосіб, передбачений чинним
законодавством. Також вказала, що під
час відбору зразків директор
перевіряємої АЗС, зауважень,
заперечень, або будь-яких інших
клопотань та заяв не надавала, про що
свідчить її підпис в акті відбору
зразків продукції. Зразки
нафтопродуктів були відібрані у
відповідності до вимог Порядку відбору
зразків продукції для визначення їх
якісних показників затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1280 від 31.10.2007 року та вимог ДСТУ 4488:2005
"Нафта і нафтопродукти. Методи
відбирання проб". Відібрані зразки
продукції було направлено для
проведення лабораторних досліджень до
акредитованої лабораторії
Випробувального центру
паливо-мастильних матеріалів "ПАТ
"Концерн Галнафтогаз", тобто у повній
відповідності до законодавства
України. За результатами перевірки
встановлено, що позивач реалізовує
дизельне пальне, яке за таким
показником, як: "температура спалаху в
закритому тиглі" не відповідає вимогам
ДСТУ. Позивач скористався своїм правом
на оскарження результатів
лабораторних досліджень. Однак
результат дослідження арбітражної
проби виявився аналогічним. Оскільки
реалізація продукції, яка не
відповідає вимогам ДСТУ є порушенням
прав споживачів, то позивача
правомірно оскаржуваною постановою
притягнуто до відповідальності.
Відтак, просила у позові відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює
директором АЗС №14 "Олас" з магазином
ТОВ "Західенергоресурс" в м.Славута, по
вул.Миру,89а. В грудні 2013 року під час
перевірки Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
даної АЗС, перевіряючою було вказано на
необхідність відбору зразків бензину
неетильованого АИ-95-К5-Євро та палива
дизельного ДТ-3-К5 сорту F, для чого
необхідно було надати ємність.
Оскільки іншої тари на АЗС не було, вона
надала металевий чистий мірник. В даний
мірник спершу було відібрано бензин,
який розлито у скляні пляшки, надані
перевіряючою. Після цього, мірник
ополоснули тим же бензином, бензин
злили, і туди ж відбирали дизельне
паливо. Зауважила, що мірник після
відбирання проби бензину не висушили,
оскільки цього не дозволяє зробити
його закрита конструкція. Про те, що в
такий спосіб неможна відбирати проби
пального вона дізналася вже після
завершення перевірки від керівника ТОВ
"Західенергоресурс".

Залучений до участі в судовому процесі
в якості спеціаліста провідний інженер
з якості Рівненської випробувальної
лабораторії Випробувального центру
паливо-мастильних матеріалів "ПАТ
"Концерн Галнафтогаз" - ОСОБА_5 суду
роз'яснив, що в результаті
експерименту, в ході якого один зразок
дизельного палива відібрано у чистий
сухий посуд, а інший зразок у посуд, з
якого щойно злили бензин, встановлено,
що результати випробувань даних
зразків відрізняються за показником:
"температура спалаху в закритому тиглі"
лише на 2°С (цей показник нижчий у
зразку №2). Цей же показник щодо
дизельного палива, відібраного у
позивача, мав відхилення по ГОСТ 6356 на
10°С. У тому випадку, якщо б у посуді,
куди відбиралися проби дизельного
пального була б певна кількість
бензину, то це могло б спотворити
результати випробувань, а якщо весь
бензин з ємності було злито - то ні.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 суду пояснила, що вона, як
головний спеціаліст Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Хмельницькій
області в грудні 2013 року проводила
перевірку АЗС №14 з магазином ТОВ
"Західенергоресурс". Під час проведення
перевірки були відібрані зрази бензину
неетильованого та дизельного палива,
про що було оформлено відповідний акт.
Порядок відібрання відповідних проб
був в усному порядку роз'яснений нею
для директора АЗС, яка жодних зауважень
до процедури відбору і процедури
проведення перевірки не заявляла.
Вказала, що для зливу з заправної
колонки палива директор та оператор
взяли чисте сухе відро. З першу
намагалися зливати безпосередньо в
одну із скляних сухих пляшок, які вона
принесла для відбору проб пального,
поставивши її у відро, але акуратно
цього зробити не вийшло, тому зливали
безпосередньо у відро, з якого, в
подальшому, проби було розлито у три
пляшки, які вона закупорила і оформила
у встановленому порядку. Ще одну пробу
на прохання позивача було розлито у
його пляшку. Для відбору іншого виду
палива, працівниками АЗС було надано
мірник, з якого проби було розлито у три
пляшки, які вона закупорила і оформила
у встановленому порядку. Ще одну пробу
на прохання позивача було розлито у
його пляшку. Під час перевірки нею
жодних порушень виявлено не було. А за
результатами лабораторних досліджень
встановлено, що проби бензину
відповідають вимогам ДСТУ, а проби
дизельного палива - ні. В зв'язку з цим,
нею було складено протокол про
адміністративне правопорушення щодо
директора АЗС, а матеріали перевірки
передані керівництву Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області для прийняття
відповідного рішення.

Дослідженими у справі доказами судом
встановлено наступні обставини.

На підставі наказу №563 від 02.12.2013 року,
направлення №02-20/563 від 02.12.2013 року
(а.с.42) згідно із затвердженим планом
проведення перевірок на IV квартал 2013
року головний спеціаліст Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області ОСОБА_6 05 грудня
2013 року провела планову перевірку
дотримання законодавства про захист
прав споживачів на АЗС №14 "Олас" з
магазином ТОВ "Західенергоресурс" в
м.Славута, по вул.Миру,89а. Перевірка
проведена в присутності директора АЗС -
ОСОБА_4 Результати перевірки оформлені
актом перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів №0515 від 05.12.2013 року (а.с.8-10,
44-47).

В акті перевірки порушень не
зафіксовано. В розділі III "Пояснення,
зауваження або заперечення щодо
проведеної перевірки та складеного
акта, що мають місце з боку суб'єкта
господарювання" директором АЗС -
ОСОБА_4 зроблено запис: "Зауважень та
претензій до проведення не маю". В
розділі V "Прикінцеві положення"
зазначено про оформлення вкладеного
аркушу до акту та додатків №1-№14, а
також про складання актів відбору
зразків №0069,0070 від 05.12.2013 року. Акт
підписаний з боку позивача - директором
АЗС.

Актом відбору зразків №0069 від 05.12.2013
року зафіксовано відбір зразків
продукції: "паливо дизельне ДТ-3-К5 сорту
F (вміст сірки до 10 мг/кг) виробництва
ОАО "Нафтан" Республіка Білорусь з
датою виготовлення 26.10.2013 року, номер
партії 2308, вироблено згідно ДСТУ 4840:2007.
2 літри - відібрано на перевірку, 1 літр -
залишено на АЗС. Акт підписано
директором АЗС і скріплено печаткою. На
акті начальником сектору Рівненської
випробувальної лабораторії
Випробувального центру ПММ ПАТ
"Концерн Галнафтогаз" Жорняк Ю.А.
зроблено відмітку про прийняття 11.12.2013
року на зберіганні 2 дм3 палива
дизельного ДТ-3-К5 (а.с.48). Відбір зразків
здійснено на підставі рішення
начальника Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
№37 від 02.12.2013 року (а.с.43). Додатком №9 до
акту перевірки підтверджено відпуск
бензину і дизельного палива з АЗС
позивача у м.Славута в кількості по 4
літри кожного з крана №2 резервуара 4 та
з крана №1 резервуара №1 з інтервалом в
5 хв. (а.с.53). Дані фіскальних чеків
відповідають поясненням свідка ОСОБА_6
про відбір 4 літрів палива, по 3 - для
випродувань, і 1 - на прохання позивача
для проведення ним власних незалежних
випробувань.

В додатку №6 до акту перевірки
зафіксовано партії реалізованих
товарів, по яких відібрані зразки:
бензин неетильований АИ-95-К5-Євро -
накладна №НБ-13001155 від 29.11.2013 року на 2000
л. по ціні 10,60 грн. за літр, загальною
вартістю 18348,494 грн. та паливо дизельне
ДТ-3-К5 сорту F (вміст сірки до 10 мг/кг) -
накладна №НБ-13001155 від 29.11.2013 року на 2000
л. по ціні 9,30 грн. за літр, загальною
вартістю 21387,024 грн.(а.с.46). Ціновою
довідкою №917 від 26.12.2013 року ТОВ
"Західенергоресурс" підтверджено, що
прихідна ціна на дизельне паливо, яке
реалізовувалось на АЗС №14 становила 8,80
грн. за літр з ПДВ (а.с.52).

За змістом вкладеного аркушу до акту,
на всю продукцію, що реалізовується на
АЗС є всі документи (долучено до акту як
додатки №10-14). У вкладеному аркуші, який
також підписаний директором АЗС,
зафіксовано, що під час перевірки для
проведення лабораторних досліджень
відібрані два зразки нафтопродуктів у
відповідності з вимогами п.п.5.6 ДСТУ
4488:2005 "Нафта і нафтопродукти. Методи
відбирання проб"; Проби відібрано з
роздавальної колонки за умови, що
перерва між відбираннями проби та
останнім відпуском нафтопродуктів
споживачам не перевищувала 30 хвилин.;
Проби нафтопродуктів розлиті в сухі
скляні пляшки, які герметично
закупорені пробками.; Горловини пляшок
обгорнуті поліетиленовими плівками і
обв'язані мотузками, що забезпечує
збереження проб.; Кінці мотузок
скріплені пломбами.; Дві частини проб
відправлені в лабораторію: одна
частина на дослідження, друга -
зберігається опломбованою на випадок
розбіжностей в оцінці якості, а третя -
зберігається в АЗС (а.с.47).

12.12.2013 року відповідальними особами
Рівненської випробувальної
лабораторії Випробувального центру
ПММ ПАТ "Концерн Галнафтогаз" оформлено
протокол випробувань №126/12-2013/К, який
затверджений начальником сектору
Жорняком Ю.А., за змістом якого,
відібраний на АЗС №14 "Олас" з магазином
ТОВ "Західенергоресурс" в м.Славута, по
вул.Миру,89 05.12.2013 року згідно з актом
відбору зразка №0069, зразок палива
дизельного ДТ-3-К5 сорту F (вміст сірки до
10 мг/кг) не відповідає вимогам ДСТУ
4840:2007 "Паливо дизельне підвищеної
якості. Технічні умови" за таким
показником: "температура спалаху в
закритому тиглі" (норма згідно з
нормативним документом на продукцію -
55°С, а фактично одержані результати
випробувань - 45°С; при допустимому
відхиленні - 2°С) (а.с.13-15, 49-50).

19.12.2013 року відповідачем направлено для
позивача припис №36 щодо заборони
реалізації продукції, що не відповідає
вимогам нормативних документів (а.с.51).

26.12.2013 року у відповідь на припис ТОВ
"Західенергоресурс" повідомлено, що
станом на день отримання припису -
24.12.2013 року партія дизельного палива,
заборонена до реалізації, вже
реалізована (а.с.80).

В зв'язку з незгодою позивача з
результатами випробувань, 13.01.2014 року,
за участю представника Рівненської ВЛ
Випробувального центру ПММ ПАТ
"Концерн Галнафтогаз" Жорняка Ю.А.,
представника ТОВ "Західенергоресурс"
Мальованого Р.О. та представника ВЦ "10
Хіммотологічний центр" Ковальчука Н.В.
проведено розкриття арбітражної проби
нафти і нафтопродуктів, про що
оформлено акт форми №13-НК (а.с.56).

13.01.2014 року відповідальними особами
Випробувального центру "10
Хіммото-логічний центр" оформлено
протокол випробувань №11, який
затверджений керівником Ослоповим
О.Л., за змістом якого, відібраний
згідно з актом відбору зразка №0069 від
05.12.2013 року, зразок палива дизельного
ДТ-3-К5 сорту F (вміст сірки до 10 мг/кг) за
перевіреним показником: "температура
спалаху в закритому тиглі" не
відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007 "Паливо
дизельне підвищеної якості. Технічні
умови" (норма згідно з нормативним
документом на продукцію - 55°С, а
фактично одержані результати
випробувань - 47°С) (а.с.57). Після
дослідження залишок пального в
кількості 0,7 літри опломбовано за актом
і передано на зберігання в Рівненської
ВЛ Випробувального центру ПММ ПАТ
"Концерн Галнафтогаз" (а.с.57).

11.02.2014 року начальником Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області винесено
постанову №37, якою ТОВ
"Західенергоресурс" притягнуто до
відповідальності за реалізацію
дизельного палива ДТ-3-К5 сорту F (вміст
сірки до 10 мг/кг), яке згідно протоколу
випробовувань №126/12-2013/К від 12.12.2013 року
не відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007
"Паливо дизельне підвищеної якості.
Технічні умови" за показником:
"температура спалаху в закритому
тиглі", у вигляді штрафу в розмірі 50%
вартості одержаної на реалізацію
партії товару 8800,00 грн. (а.с.11,58).
Постанову того ж дня вручено
уповноваженому представнику позивача.

Крім цього, головним спеціалістом
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області
ОСОБА_6 28.01.2014 року відносно директора
АЗС - ОСОБА_4 складено протокол про
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
частиною першою статті 155 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (а.с.79). 11.02.2014 року до
вказаної особи постановою №30
застосовано стягнення у вигляді штрафу
у розмірі 102,00 грн. (а.с.141).

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, свідків, роз'яснення
спеціаліста, дослідивши письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов до
задоволення не підлягає.

Відповідно до положень статті 26 Закону
України "Про захист прав споживачів"
№1023-XII від 12.05.1991року, спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право, зокрема: давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів; перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Механізм здійснення державного
контролю посадовими особами Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів та її територіальних
органів за додержанням законодавства
про захист прав споживачів суб'єктами
господарювання сфери торгівлі і послуг
визначено Порядком проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, який затверджений наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України №310 від 07.03.2012 року, що
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 11.05.2012 року за №743/21056.

Відповідно до абзаців 2-3 пункту 1.4 цього
Порядку органи Держспоживінспекції
здійснюють державний контроль стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства про захист прав
споживачів шляхом проведення планових
та позапланових перевірок. Планові
перевірки проводяться посадовими
особами на підставі квартального плану
роботи Держспоживінспекції України, її
територіальних органів з питань
захисту прав споживачів в областях та в
межах відповідного переліку питань для
здійснення планових заходів, які
затверджуються в установленому
законодавством порядку. Перед
проведенням планової перевірки
відповідний орган з питань захисту
прав споживачів згідно з пунктом 2.7
Порядку надсилає суб'єкту
господарювання письмове повідомлення
про проведення планової перевірки не
пізніше ніж за десять днів до дня її
проведення. Свідком ОСОБА_6 стверджено,
а позивачем визнано, що відповідач
вказаної вимоги дотримався.

Пунктом 3 частини першої статті 26
Закону України "Про захист прав
споживачів" №1023-XII від 12.05.1991року
органам інспекції захисту прав
споживачів надано право відбирати у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, зразки
товарів, сировини, матеріалів,
напівфабрикатів, комплектуючих
виробів для перевірки їх якості на
місці або проведення незалежної
експертизи у відповідних лабораторіях
та інших установах, акредитованих на
право проведення таких робіт згідно із
законодавством, з оплатою вартості
зразків і проведених досліджень
(експертизи) за рахунок коштів
державного бюджету.

Згідно з частинами першою-другою
статті 14 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" №877-V
від 05.04.2007 року, відбір зразків
продукції здійснюється посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю) у присутності керівника
суб'єкта господарювання або
уповноваженої ним особи і
засвідчується актом відбору зразків
продукції. До початку відбору зразків
продукції посадова особа органу
державного нагляду (контролю)
зобов'язана пред'явити рішення про
відбір зразків продукції та роз'яснити
суб'єкту господарювання порядок
відбору зразків продукції. Суб'єкт
господарювання має право бути
присутнім при всіх діях посадової
особи органу державного нагляду
(контролю) під час відбору зразків
продукції і заявляти клопотання з
приводу цих дій, про що вноситься запис
до акта відбору зразків продукції.

Судом встановлено, що відбір зразків
дизельного пального на АЗС №14
здійснено у присутності та за
безпосередньої участі керівника АЗС,
яка жодних клопотань та/або зауважень з
приводу цих дій не заявляла. Оскільки
Закон не містить вимоги про та
роз'яснення суб'єкту господарювання
порядку відбору зразків продукції під
розписку, суд відхиляє доводи позивача
про те, що директор АЗС №14 не була
обізнана з порядком відбору проб,
внаслідок чого допустила таке
відбирання проби дизельного палива,
яке в подальшому спричинило хибні
результати випробувань. Крім того, такі
доводи спростовані показаннями свідка
ОСОБА_6

Частиною третьою статті 14 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" №877-V від
05.04.2007 року передбачено, що правила
відбору зразків продукції
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

На реалізацію цієї норми, постановою
Кабінету Міністрів України №1280 від
31.10.2007 року затверджено Порядок відбору
зразків продукції для визначення її
якісних показників та форму акта
відбору зразків продукції. Відповідно
до пунктів 2-5 Порядку відбору зразків
продукції для визначення її якісних
показників, відбір зразків продукції
здійснюється на підставі письмового
вмотивованого рішення керівника
органу державного нагляду (контролю)
або його заступника. У рішенні про
відбір зразків продукції зазначається
кількість зразків для кожного виду
(типу) продукції (не менш як два),
необхідних для проведення експертизи
(випробування), а також місце її
проведення. При цьому кількість
зразків продукції, що відбираються,
повинна відповідати кількості,
зазначеній у відповідному рішенні
органу державного нагляду (контролю).
Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) до початку відбору
зразків продукції зобов'язана
пред'явити суб'єкту господарювання
відповідне рішення та ознайомити його
з порядком відбору зразків продукції.
Відібрані зразки продукції повинні
бути укомплектовані, упаковані та
опломбовані (опечатані) посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю) і зберігатися та
транспортуватися в умовах, що
забезпечують незмінність параметрів,
за якими буде проводитися експертиза
(випробування) таких зразків.
Контрольний зразок продукції
залишається у суб'єкта господарювання
і зберігається в умовах, що
забезпечують збереження його якості та
цілісності, до ознайомлення з
результатами експертизи
(випробування).

Рішення начальника Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Хмельницькій
області №37 від 02.12.2013 року про відбір
зразків продукції на АЗС №14 "Олас" з
магазином ТОВ "Західенергоресурс" в
м.Славута, по вул.Миру, 89 повністю
відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до пункту 1 Порядку відбору
зразків продукції для визначення її
якісних показників затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1280 від 31.10.2007 року, цей Порядок
визначає механізм здійснення органами
державного нагляду (контролю) відбору
зразків продукції у суб'єктів
господарювання для проведення
експертизи (випробування). Особливості
відбору зразків окремих видів
продукції визначаються іншими
нормативно-правовими актами.

Таким актом є Інструкція з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затверджена
спільним наказом Мінпаливенерго
України та Держспоживстандарту
України №271/121 від 04.06.2007 року, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 04.07.2007 року за №762/14029.

Відповідно до абзацу 4 статті 1 цієї
Інструкції, її вимоги є обов'язковими
для всіх підприємств, установ та
організацій незалежно від форм
власності, фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
займаються хоча б одним із таких видів
діяльності, як зберігання,
транспортування та відпуск нафти і
нафтопродуктів, а також органів
виконавчої влади.

Підпунктом 4.1.10 пункту 4.1 цієї
Інструкції встановлено, що лабораторні
випробування мають здійснюватись у
випробувальних лабораторіях,
акредитованих згідно з Законом України
"Про акредитацію органів з оцінки
відповідності" №2407-III від 17.05.2001 року
або у вимірювальних лабораторіях,
атестованих згідно з Законом України
"Про метрологію та метрологічну
діяльність" №113/98-ВР від 11.02.1998 року.

Відібраний на АЗС №14 позивача згідно з
актом відбору зразка №0069 від 05.12.2013
року зразок палива дизельного ДТ-3-К5
сорту F (вміст сірки до 10 мг/кг) був
переданий для випробовувань
Рівненській випробувальній
лабораторії Випробувального центру
ПММ ПАТ "Концерн Галнафтогаз", яка має
атестат акредитації Національного
агентства з акредитації України №2Т971
від 18.05.2012 року.

Відповідно до вимог підпунктів 4.2.6. - 4.2.7
вищеназваної Інструкції, для
відбирання проби нафтопродукту з
роздавального крана працюючої
паливо-роздавальної колонки оператор
АЗС задає необхідну дозу і відпускає її
до підготовленої чистої металевої
ємності, з якої потім здійснюють
розливання в скляну тару. Якщо на
момент відбирання проби з конкретної
колонки відпуск нафтопродуктів не
здійснювався протягом 30 хвилин, то
перед початком процедури відбирання
проби до мірника відпускається
кількість палива, яка становить не
менше 10 л. Відібрану пробу поділяють на
три рівні частини, розливають у сухі
чисті скляні пляшки, герметично
закупорюють пробками, не розчинними в
нафтопродукті. У разі відбирання
проби для випробування в сторонній
лабораторії або державними органами
контролю пробу відбирають в об'ємі не
менше 3 літрів, яку поділяють на три
рівні частини, з яких перша (для
випробувань) і друга (арбітражна)
направляються до сторонньої
випробувальної лабораторії. Третя
(арбітражна) залишається на
підприємстві. Випробування
арбітражних проб здійснюються в
лабораторії за згодою і в присутності
всіх зацікавлених сторін, які письмово
повідомляються про місце і дату
проведення арбітражних випробувань їх
ініціатором. Розкриття арбітражних
проб здійснюється безпосередньо перед
випробуваннями в присутності всіх
зацікавлених сторін і оформлюється
актом за формою №15-НК. Якщо будь-яка
сторона безпідставно відмовляється
від участі в розкритті проби та
арбітражних випробуваннях, то
випробування проводяться без
представників цієї сторони.
Відповідно до вимог підпунктів 4.2.8-4.2.12.
Інструкції, проби запаковують у чистий
сухий скляний посуд. Пляшки заповнюють
не більше ніж на 90% місткості і
герметично закупорюють пробками або
гвинтовими кришками, які не розчинні в
нафті або нафтопродуктах. Горловину
закупореної проби, призначеної для
зберігання як арбітражна проба або для
транспортування до сторонньої
випробувальної лабораторії,
обгортають поліетиленовою плівкою,
обв'язують шпагатом, кінці якого
протягують в отвір етикетки. Кінці
шпагату пломбують або опечатують.
Допускається кінці шпагату
приклеювати до пляшки етикеткою.
Порушення вимог ДСТУ 4488, допущені під
час оформлення проб, фіксуються
лабораторією в журналі реєстрації проб
за формою №3-НК. Проби, відібрані або
оформлені з порушенням ДСТУ 4488 та
пункту 4.2.6 цієї Інструкції,
лабораторією на арбітражні
випробування не приймаються.

Дослідженими у справі доказами
повністю підтверджено, що зразок
палива дизельного ДТ-3-К5 сорту F (вміст
сірки до 10 мг/кг) згідно з актом відбору
зразка №0069 від 05.12.2013 року був
відібраний відповідачем у
відповідності до вищевказаних вимог
Інструкції.

Доводи позивача про те, що відповідачем
не було дотримано вимоги ДСТУ 4488:2005,
оскільки відбирання проб дизельного
палива здійснювалось в мірник, який не
зберігався в упаковці та перед
відбором проб хоча і був оброблений
неетильованим бензином, але не був
висушений, суд не приймає, оскільки
вказаний інвентар був наданий не
відповідачем, а позивачем. Крім того,
відповідно до пункту 4.4. ДСТУ 4488:2005,
вимоги щодо упаковки посуду для
відбору нафти та/або нафтопродуктів
пред'являються до переносних пристроїв
для відбирання проб, а вимоги щодо
висушування інвентарю пред'явлені для
його подальшого зберігання.

Позивачем фактично визнана
правильність процедури відібрання
зразків, оскільки він жодних зауважень
під час процедури відбирання проб не
заявляв, натомість скористався своїм
правом на оскарження арбітражного
зразку.

Оскільки проби, відібрані або
оформлені з порушенням ДСТУ 4488 та
пункту 4.2.6 цієї Інструкції,
лабораторією на арбітражні
випробування не приймаються, то
протокол випробувань №11 від 13.01.2014 року
Випробувального центру "10
Хіммотологічний центр", складений в
рамках оскарження позивачем
арбітражного зразку, опосередковано
доводить, що проба палива дизельного
ДТ-3-К5 сорту F (вміст сірки до 10 мг/кг)
згідно з актом відбору зразка №0069 від
05.12.2013 року відібрана та оформлена
відповідно до вимог ДСТУ 4488 та
Інструкції з контролювання якості
нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої спільним наказом
Мінпаливенерго України та
Держспоживстандарту України №271/121 від
04.06.2007 року, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 04.07.2007
року за №762/14029.

Акт відбору зразків №0069 від 05.12.2013 року
складений за формою, затвердженою
постановою Кабінету Міністрів України
№1280 від 31.10.2007 року, що не суперечить
вимогам вищеназваної Інструкції,
оскільки вимога даного
нормативно-правового акту про
складання акту за формою №2-НК
стосується в першу чергу підприємства,
яке не має власних випробувальних
лабораторій з випробування нафти та
нафтопродуктів і укладає відповідні
договори про виконання робіт з
випробувань нафтопродуктів зі
сторонніми акредитованими або
атестованими, у встановленому порядку,
лабораторіями (пункт 5.2 Інструкції). В
даному ж випадку, проба відбиралася
посадовою особою органу державного
нагляду (контролю), а статтею 15 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" №877-V від
05.04.2007 року, який має вищу юридичну силу,
зазначено вимоги до акту відбору
зразків продукції, який складається
посадовою особою органу державного
нагляду (контролю) і відсилочна норма
про те, що форма акту відбору зразків
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Обов'язок продавця (виробника,
виконавця) передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію,
встановлений частиною першою статті 6
Закону України "Про захист прав
споживачів" №1023-XII від 12.05.1991 року.
Відповідач встановив, що позивач такий
обов'язок не виконав.

Той факт, що 05.12.2013 року на реалізації в
АЗС №14 14 "Олас" з магазином ТОВ
"Західенергоресурс" в м.Славута, по
вул.Миру,89 знаходилось паливо дизельне
ДТ-3-К5 сорту F (вміст сірки до 10 мг/кг),
яке не відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007
"Паливо дизельне підвищеної якості.
Технічні умови" за показником:
"температура спалаху в закритому
тиглі", підтверджено не лише протоколом
випробувань Рівненської
випробувальної лабораторії
Випробувального центру ПММ ПАТ
"Концерн Галнафтогаз" №126/12-2013/К від
12.12.2013 року, а й протоколом випробувань
Випробувального центру "10
Хіммотологічний центр" №11 від 13.01.2014
року, який був складений в рамках
оскарження позивачем арбітражного
зразку.

Повторне експертне дослідження
проводилось в присутності
представника позивача в сторонній
випробувальній лабораторії, і з
висновками випробувань погодились усі
представники, оскільки зауважень щодо
дослідження не заявлено, і вимоги про
проведення третього дослідження ніким
не заявлено.

Відповідальність за виготовлення або
реалізацію продукції, що не відповідає
вимогам нормативних документів,
встановлена пунктом 2 частини першої
статті 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" №1023-XII від 12.05.1991 року у
розмірі п'ятдесяти відсотків вартості
виготовленої або одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Сума штрафу ТОВ "Західенергоресурс"
розрахована на підставі встановлених
під час перевірки та зафіксованих
додатком №6 даних про обсяг партії
товару та на підставі довідки позивача
про вартість дизельного палива даної
партії без торгівельної націнки: 2000 л. х
8,80 грн./л х 50% = 8800,00 грн., тобто у повній
відповідності до вимог Закону.

За сукупністю наведених обставин, суд,
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, приходить до висновку, що
постанова Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
№17 від 11.02.2014 року винесена на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством України, з
використанням відповідних
повноважень, обґрунтовано та з
урахуванням усіх обставин, що мали
значення для її прийняття.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що доводи, якими позивач
обґрунтував свої вимоги щодо
скасування постанови безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи, оскільки вони спростовуються
наявними в справі доказами. Натомість,
відповідач належними та допустимими
доказами довів правомірність свого
правового акту індивідуальної дії, а
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, понесені позивачем судові
витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою
відповідальністю "Західенергоресурс" в
позові до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів", №17 від 11.02.2014 року,
відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західенергоресурс"
на користь Державного бюджету судовий
збір у розмірі 1644,30 грн.

Вжиті ухвалою суду від 04 квітня 2014 року
заходи забезпечення адміністративного
позову зберігаються до набрання
постановою суду законної сили.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі проголошення в судовому засіданні
вступної та резолютивної частин
постанови, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Друзенко Н.В.