Справа № 805/3740/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
Справа №805/3740/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Лазарєва В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Кан О.А.,

представника позивача Гришиної В.В.,

представника відповідача Лози Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Ворошиловському районі міста Донецька
про стягнення суми заборгованості по
виплаті пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
листопада 2013 року по лютий 2014 року, у
розмірі 604,76 грн., -

В С Т А Н О В И
В:

Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
(далі - УПФУ) звернулося до суду із
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі міста Донецька (далі - Фонд) про
стягнення суми заборгованості по
виплаті пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок випадку на виробництві або
професійного захворювання по справі
ОСОБА_3 за період з листопада 2013 року по
лютий 2014 року, у розмірі 604,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
УПФУ у період з листопада 2013 року по
лютий 2014 року здійснило виплату пенсій
по інвалідності та у зв'язку з втратою
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Посилаючись на правові норми, які
містяться в ст. 36 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», позивач
стверджував, що органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, виплачені
особам, яким призначено пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Оскільки відділення
Фонду відмовилось відшкодувати
витрати по особовим справам
потерпілих, яким виплачені пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, позивач
просив задовольнити заявлені позовні
вимоги та стягнути з відповідача
витрати на виплату та доставку цих
платежів.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував посилаючись на
обставини викладені у запереченнях на
позовну заяву, а саме вказав на
відсутність правових підстав для
відшкодування витрат на виплату пенсій
по втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, оскільки згідно із
статтями 37,38 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
в разі втрати годувальника мають
непрацездатні члени сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, зокрема, батьки (дружина),
якщо вони є інвалідами або досягли
55років.

ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 від нещасного випадку на
виробництві, місце роботи Шахта «ім М.І.
Калініна» м. Донецьк (акт про нещасний
випадок на виробництві від 16.05.1985 №44).
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті
чоловіка їй не виповнилося 55 років,
тому права на страхові виплати у разі
смерті потерпілого не має. У зв'язку з
чим представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позову УПФУ.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
дослідивши докази, суд встановив
наступне.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок
нещасного випадку на виробництві, що
підтверджується копією акту про
нещасний випадок на виробництві № 44
від 16.05.1985 року.

На момент смерті ОСОБА_5 його дружині
ОСОБА_3 було 48 років, тобто вона мала
працездатний вік та не отримувала
пенсії.

На підставі розпорядження від 14.04.2011
року ОСОБА_3, позивачем призначена
пенсія у зв'язку із втратою
годувальника ОСОБА_5, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачем була сплачена пенсія у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з листопада 2013
року по лютий 2014 року, у розмірі 604,76 грн.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказані виплати увійшли до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відділенням Фонду не прийняті до
відшкодування витрати, здійснені УПФУ,
на загальну суму 604,76 грн., у зв'язку з
тим, що на момент смерті чоловіка
ОСОБА_5, ОСОБА_3 не досягла пенсійного
віку.

Вказані розбіжності визначені у
таблицях розбіжностей, наявні в
матеріалах справи.

Відповідно до п. 8 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначаються
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Згідно із ч. 16 ст. 34 вказаного Закону,
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 пп. "г", "д" ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" на органи Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків покладено обов'язки по
своєчасному та повному відшкодуванню
шкоди, заподіяної застрахованій особі
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Частиною 3 статті 30 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" визначено, що
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно із ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності", страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно із ст. 33 Закону, у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Тобто, виходячи з наведених вимог
законодавства, якщо вимогами Закону
№1058 визначено право на пенсію певної
категорії осіб, які відповідають
певним критеріям, порядок пенсійних
виплат, то вимогами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" також визначене право
на одержання щомісячних страхових
виплат певної категорії осіб. При чому
різниця полягає не лише у сфері
правового регулювання такого права,
але і можливих наслідків пов'язаних з
виконанням обов'язків, безпосередньо
Фонду по відшкодуванню пенсійному
фонду певних витрат пов'язаних з
пенсійними виплатами.

В даному випадку спір полягає не у
правомірності призначення та виплати
пенсії наведеній особі, яка на час
смерті годувальника не досягла 55 років
, а спірним питанням є правова
можливість здійснити відшкодування
відповідачем на користь позивача
понесених ним витрати на виплату
пенсії по втраті годувальника
внаслідок настання певних обставин, що
унеможливлюють проведення такого
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2., якій призначено
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, який помер у зв'язку із
нещасним випадком на виробництві 16.05.1985
року, що підтверджується даними акту
про нещасний випадок на виробництві.

Таким чином, ОСОБА_3 на момент смерті
свого чоловіка не досягла
встановленого Законом 55-річного віку і
була працездатною особою, що
підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням наведених вище положень
законодавства позивач не має права на
відшкодування відповідачем суми
пенсії, сплаченої особі у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, ОСОБА_3 - не відповідає
вимогам ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності».

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин, суд вважає, що
відповідач обґрунтовано відмовив в
прийнятті до відшкодування витрат з
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та
відповідних витрат з виплати і
доставки пенсій відносно вказаної
особи.

В підтвердження обґрунтованості
вищевказаної правової позиції
свідчить ухвала Вищого
Адміністративного суду України по
справі № К/800/44418/13 від 12.11.2013 року, якою
касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька -
залишено без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.08.2013 року
у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі м. Донецька про стягнення
заборгованості - залишено без змін.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі міста Донецька
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Ворошиловському районі міста Донецька
про стягнення суми заборгованості по
виплаті пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
листопада 2013 року по лютий 2014 року, у
розмірі 604,76 грн. - задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 8, 9, 10, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі міста
Донецька до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі міста Донецька про стягнення
суми заборгованості по виплаті пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок випадку на виробництві
або професійного захворювання за
період з листопада 2013 року по лютий 2014
року, у розмірі 604,76 грн. - відмовити
повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини 10 квітня 2014 року.

Постанова виготовлена у повному обсязі
15 квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Лазарєв В.В.