Справа № 804/4715/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
10 квітня 2014 р. Справа № 804/4715/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Сап'яні
за участю: представник
відповідача - Комлевий О.Р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Межівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області про
визнання протиправною та скасування
постанови про відкриття виконавчого
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Відділу державної виконавчої служби
Межівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області з
- визнати протиправною та
скасувати постанову про відкриття
провадження Відділу державної
виконавчої служби Межівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області від 26.03.2014
року ВП № 42694146, згідно якої відносно
ОСОБА_3 відкрите виконавче провадження
з виконання постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
18.02.2014р. №п-11 винесену Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
щодо стягнення штрафу у подвійному
- стягнути з відділу Державної
виконавчої служби Межівського
управління юстиції Дніпропетровської
області на користь позивача сплачений
судовий збір 182,70 грн.
В обґрунтування позову позивач
зазначила, що Відділом державної
виконавчої служби Межівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області
безпідставно винесено постанову від
26.03.2014 року ВП № 42694146 щодо стягнення з
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов в повному
Представник відповідача - Відділу
державної виконавчої служби
Межівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував, до матеріалів
справи надав письмові заперечення в
яких зазначив, що до ВДВС Межівського
РУЮ надійшла заява стягувача про
примусове виконання постанови № п-11
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 18.02.2014
року по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3, яка у
повному обсязі відповідала вимогам
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження». Постановою державного
виконавця 26.03.2014 року було відкрито
виконавче провадження ВП № 42694146 про
стягнення з ОСОБА_3 адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10
Згідно плану роботи відділу при
проведенні перевірки виконавчих
проваджень на підставі ст. 308 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ст.ст.84,86 Закону
України «Про виконавче провадження»
28.03.2014р. - при здійсненні контролю за
законністю здійснення виконавчого
провадження начальником ВДВС
Межівського РУЮ була винесена
постанова про проведення перевірки
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Дніпропетровській області
№п-11 від 18.02.2014р. про стягнення на
користь держави штрафу з ОСОБА_3 в сумі
10200 грн. якою зобов'язано державного
виконавця привести у відповідність до
закону постанову про відкриття
виконавчого провадження та копії якої
у встановленому порядку направити
рекомендованим листом сторонам
виконавчого провадження. Таким чином,
державним виконавцем внесено зміни до
постанови про відкриття виконавчого
провадження та встановлено суму
стягнення 20 400 грн. 31.03.2014 року до
відділу державної виконавчої служби
Межівського районного управління
юстиції надійшло клопотання від ОСОБА_3
з доданою копією паспорта з відміткою
про одруження, таким чином державним
виконавцем було встановлено зміна
прізвища боржника вже після відкриття
виконавчого провадження

На підставі вищезазначеного
відповідач вважає, що підстави для
задоволення позову відсутні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2014 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області було
винесено постанову № п-11 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
постановлено стягнути з ОСОБА_3
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 10 200 грн.

Проте, ще 03.06.2013р., у зв'язку з заміжжям,
ОСОБА_3 змінила своє прізвище на ОСОБА_3,
що підтверджується Свідоцтвом про шлюб
Серії НОМЕР_1.

24.03.2014р. до Відділу державної
виконавчої служби Межівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області надійшла
заява Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
примусове виконання постанови № п-11
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 18.02.2014
року по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3.

Постановою державного виконавця від
26.03.2014 року було відкрито виконавче
провадження ВП № 42694146 про стягнення з
ОСОБА_3 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з
встановленим терміном виконання -
протягом семи днів з моменту отримання,
яку направлено позивачу по справі, для
виконання та отримано останньою
28.03.2014р.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року
№606-XIV, (далі - Закон України №606-XIV)
визначено, що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 статті 11 Закону України
№606-XIV, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

28.03.2014р. - при здійсненні контролю за
законністю здійснення виконавчого
провадження, начальником Відділу
державної виконавчої служби
Межівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
була винесена постанова про проведення
перевірки виконавчого провадження ВП
№ 42694146 з примусового виконання
постанови Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Дніпропетровській області №п-11 від
18.02.2014р. про стягнення на користь
держави штрафу з ОСОБА_3 в сумі 10200 грн.,
якою зобов'язано державного виконавця
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 26.03.2014р. по
ВП № 42694146 та винести постанову про
відкриття виконавчого провадження з
дотриманням вимог ст. 308 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та копії якої у
встановленому порядку направити
рекомендованим листом сторонам
виконавчого провадження.

Проте, державним виконавцем не було
скасовано постанову про відкриття
виконавчого провадження від 26.03.2014р. по
ВП № 42694146 щодо стягнення з ОСОБА_3
штрафу в сумі 10200 грн., а винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 26.03.2014р. по ВП № 42694146,
якою внесено зміни до попередньої
постанови про відкриття виконавчого
провадження та встановлено суму до
стягнення 20 400 грн. Змінену постанову
направлено позивачу для виконання з
встановленим терміном виконання до
02.04.2014р., яку позивачем було отримано
29.03.2014р.

Також судом встановлено, що на момент
направлення Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області постанови
по справі про адміністративне
правопорушення від 18.02.2014р. №п-11 до
Межівського відділу державної
виконавчої служби для примусового
виконання, вона оскаржувалась
позивачем в Інспекції, що
підтверджується листом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 03.03.2014р. №40-17/4-746 про
направлення для розгляду начальнику
інспекції ДАБК у Дніпропетровській
області скарги на постанову, у зв'язку з
чим не могла в силу ст. 291 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення набрати законної сили,
а тому є такою, що безпідставно
направлена для примусового виконання.

Стаття 291 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
визначає, що постанова
адміністративного органу (посадової
особи) у справі про адміністративне
правопорушення набирає законної сили
після закінчення строку оскарження
(внесення подання прокурора) цієї
постанови, за винятком постанов про
застосування стягнення, передбаченого
статтею 26 цього Кодексу, а також у
випадках накладення штрафу, що
стягується на місці вчинення
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 307 Кодекс України про
адміністративні правопорушення - штраф
має бути сплачений порушником не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
вручення йому постанови про накладення
штрафу, а в разі оскарження або
внесення на неї подання прокурора
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або подання без
задоволення.

Тобто, початок п'ятнадцятиденного
строку для сплати штрафу пов'язаний із
днем вручення порушнику постанови про
накладення штрафу, а в разі оскарження
такої постанови - із днем повідомлення
про залишення скарги або протесту без
задоволення.

У постанові від 18.02.2014р. №п-11,
Інспекцією ДАБК не зазначено про те, що
вона вже набрала законної сили і не
зазначено про її вручення чи
направлення правопорушнику поштою,
однак державний виконавець на це уваги
не звернув і не врахував положення
статті 307 та статті 308 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
тоді як порядок звернення постанови
про накладення штрафу до виконання та
її виконання регламентовано саме
статтями 299, 307, 308 КУпАП.

Згідно ст. 308 Кодекс України про
адміністративні правопорушення - у
разі несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується: подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу та зазначеного у постанові про
стягнення штрафу.

Крім того, відповідно до пункту 6
частини першої статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження»
невідповідність виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону, є підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Невірне зазначення у виконавчому
документі такого обов'язкового
елемента ідентифікації боржника, як
прізвище фізичної особи, є суттєвим
порушенням, що спричиняє
невідповідність виконавчого документа
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», що в свою чергу
є підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження щодо
виконання такого документу.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону
«Про виконавче провадження» за
виконавчим документом про стягнення в
дохід держави коштів або про вчинення
інших дій на користь чи в інтересах
держави від її імені виступає орган, за
позовом якого судом винесено
відповідне рішення, або орган
державної влади (крім суду), який
відповідно до закону прийняв таке
рішення. За іншими виконавчими
документами про стягнення в дохід
держави коштів або про вчинення інших
дій на користь чи в інтересах держави
від її імені виступають органи доходів
і зборів.

В супереч зазначеній нормі, в
оскаржуваній постанові від 18.02.2014р.
стягувачем зазначено Державу замість
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області, тобто не
зазначені дані, обов'язкові для
виконавчого документа, а саме назва
стягувача, що є суттєвим порушенням.

В пункті 2 оскаржуваної постанови
державного виконавцяі зазначено:
«Боржнику добровільно виконати»,
натомість, у ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» вказано, що у
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Таким чином, позивачу не було
надано відповідачем строк на
самостійне виконання.

Тому відповідачем не було
дотримано вимог чинного законодавства
при відкритті виконавчого провадження
та винесенні оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 42694146 від 26.03.2014р., оскільки
виконавчий документ не відповідає
вимогам, передбаченим статтею 18 Закону
України «Про виконавче провадження».

Крім того, в судовому засіданні
представником позивача було надано
лист Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 27.03.2014р.
за № Р-261/1/06, яким Інспекція повідомила
ОСОБА_3 про те, що постанова № п-11
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 18.02.2014
року по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3
скасована.

У зв'язку з вищезазначеним суд
вважає, що у державного виконавця не
було підстав, для відкриття
виконавчого провадження по
примусовому стягненню подвійного
штрафу в розмірі 20 400 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем за правилами ч. 2 ст. 71 КАС
України не доведено, що він діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений законом.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 1827 грн.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп., що
підтверджується банківською
квитанцією № 36262.37.1 від 01.04.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 181, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Відділу державної виконавчої служби
Межівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області про
визнання протиправною та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження Відділу державної
виконавчої служби Межівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області від 26.03.2014р.
по ВП №42694146, згідно якої відносно
ОСОБА_3 відкрите виконавче провадження
з виконання постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
18.02.2014р. №п-11 винесену інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
щодо стягнення штрафу у подвійному
розмірі 20400 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 182 грн. 70
коп. сплачені згідно банківської
квитанції № 36262.37.1 від 01.04.2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Повний текст
постанови складено 15 квітня 2014 року

Суддя Е.О.
Юрков