Справа № 2а-8384/11/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-8384/11/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Кравчука В.М., розглянувши в письмовому
провадженні справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_1, третя
особа на стороні відповідача
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного Управління МВС
України у Львівській області про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
26.07.2011 р. Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м.Львова,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Шевченківському
районі м.Львова Головного Управління
Міндоходів у Львівській області,
звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є
власником автомобіля VOLKSWAGEN T4, д.н.з.
НОМЕР_2, 1999 р.в., а 08.10.2009 р. на її ім'я
здійснено першу державну реєстрацію
автомобіля. Однак відповідно до Закону
України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" при
першій реєстрації податок до місцевого
Представник позивача вимоги
підтримував, подав клопотання про
розгляд справи без його участі.
ОСОБА_1 в судові засідання не
з'являлась. Третя особа заперечень по
суті спору не надала.
На підставі ст. ст. 122, 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в письмовому
Дослідивши надані докази, Суд
встановив наступні факти та відповідні
Львівський відділ реєстраційно -
екземенаційної роботи Управління ДАІ
Головного УМВС України у Львівській
області надав інформацію ДПА у
Львівській області про фізичних осіб,
якими протягом 2008 р. - 2010 р.
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
інформація про сплату податку по яких
підлягає перевірці органами державної
податкової служби. Серед зазначених
фізичних осіб вказано і ОСОБА_1.
Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області на
ім'я ОСОБА_1 зареєстровано 08 жовтня 2009 р.
т.з. VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 р.в., №
В реєстраційні справі про реєстрацію
зазначеного транспортного засобу
наявні заява № 7585 від 07.10.2009 р. на видачу
тимчасового талону, накладна № 136515 від
08.10.2009 р., бриф № КЕ В957, бриф ВТ 532913,
купча, сертифікат відповідності ВВ
квитанція № 9474.25.2 та № 9474.170.1 на суму
Згідно з даними ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова сума податку з
власників транспортних засобів, що
підлягала сплаті при реєстрації
однак до місцевого бюджету
Шевченківському району м. Львова ці
З метою встановлення обставин, які
підтверджують або спростовують чи
посвідчувались нотаріально
довіреності на право придбання,
будь-якого відчуження транспортних
засобів та право представлення
інтересів в органах нотаріату,
Державтоінспекції, або в будь-яких
інших підприємствах, установах,
організаціях з усіх питань, пов'язаних
з експлуатацією та продажем
транспортних засобів, його
страхуванням, переобладнанням,
ремонтом, проходженням технічного
огляду, визначенням місця стоянки,
зняттям з обліку, одержанням
транзитних номерів, продажем,
отриманням необхідних довідок,
документів, підписувати договір щодо
продажу транспортних засобів та
вчиняти всі інші дії, пов'язані з
виконанням довіреності, від імені
наступних фізичних осіб, Суд звертався
до Львівської філії ДП "Інформаційний
центр" Мін'юсту України.
Згідно з інформацією, отриманою з
Єдиного реєстру довіреностей, 26.09.2009 р.
від імені ОСОБА_1 було нотаріально
посвідчену довіреність на ім'я ОСОБА_3
Судом встановлено, що слідчим відділом
прокуратури Львівської області
порушено кримінальну справу № 181-0311та
№ 181-0290 щодо службових осіб Львівського
ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській
області за ознаками злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст. 358 КК
України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів). З цієї підстави
провадження у справі зупинялось.
Вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа №
1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4,
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області встановлено що, "…. протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів на
наступних фізичних осіб…, серед них і
серед них і т.з.VOLKSWAGEN T4, 1999 р.в.,
зареєстровано 08.10.2009р., ОСОБА_1, несплата
податку 18960,00 грн..".

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13)
по обвинуваченню ОСОБА_5, заступника
начальника Львівського відділу
реєстраційно - екзаменаційної роботи
ДАІ ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що "…неналежно виконуючи
свої службові обов'язки, через
несумлінне ставлення до них, упродовж
грудня 2009 - березня 2010 років провів
первинну реєстрацію т.з. без сплати
податку (або з частковою сплатою)".

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винними у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
367 КК України.

На даний час в провадженні
Залізничного РВ ГУМВС України у
Львівській області перебуває
кримінальна справа № 181-0062 порушена за
фактом шахрайства, вчиненого
невстановленими особами в особливо
великих розмірах, підроблення
документів та використання
невстановленими особами завідомо
підроблених документів за ознаками
злочинів, передбачених ст. 190 ч.4, ст. 358
ч.1, 3 КК України. Досудове слідство в
кримінальній справі не завершено.

Інформації про звернення ОСОБА_1 до
правоохоронних органів із заявою про
вчинення відносно неї злочину не має,
потерпілою слідчим чи судом не
визнавалась.

Таким чином, спір виник щодо сплати
фізичною особою податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. У
зв'язку з цим доказуванню у даній
справі підлягає доведеність факту
сплати податку.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного. Відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 р., тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та "Про
систему оподаткування", "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
Судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і
механізмів"(чинного в 2009) та до чинного
Податкового кодексу України
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів (тобто,
збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати. У
разі відсутності документів про сплату
податку, перша реєстрація в Україні
транспортних засобів не проводиться.

Державна реєстрації транспортних
засобів на час виникнення спірних
правовідносин регулювалась Постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998р. N1388 "Про затвердження
Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок". Пунктом
8 цих правил визначено, що реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі заяви власника, поданої
особисто, і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, оцінки його
вартості, яка провадиться
спеціалістом.

Відповідно до Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженої
наказом МВС № 379, після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату, час здійснення
касової операції, а також підпис банку,
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку, засвідчений
електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після.

Згідно з базою даних Львівського
відділу реєстраційно-екземенаційної
роботи ДАІ на ім'я ОСОБА_1 вперше в
Україні зареєстровано 08 жовтня 2009 р.
транспортний засіб VOLKSWAGEN T4, д.н.з.
НОМЕР_2, 1999 р.в., № кузова НОМЕР_3.

Факт придбання та реєстрації зазначено
транспортного засобу на ім'я ОСОБА_1
підтверджується. ОСОБА_1 видала від
свого імені довіреність на ім'я гр.
ОСОБА_3, якому надала право на
придбання, розмитнення та реєстрацію
транспортного засобу.

Згідно з наявною в матеріалах
реєстраційної справи квитанцією №
9474.170.1 на суму 18960,00 грн., кошти сплачено
через Західне ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк"
від імені ОСОБА_1 Тому суд не вбачає
підстав не брати квитанцію до розгляду
як належний та допустимий доказ сплати
податку.

Разом з тим суд враховує і позицію ДПІ
про фактичне ненадходження до бюджету
18960,00 грн. податку, як такого, що
сплачений ОСОБА_1 Надаючи оцінку такій,
Суд вважає, що в діях платника податку,
не має вини, яка б полягала в несплаті
коштів.

При цьому, суд виходить із положень
статті 13 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 04.11.1950 р.
де вказано, що кожен, чиї права та
свободи, визнані в цій Конвенції, було
порушено, має право на ефективний засіб
юридичного захисту в національному
органі, навіть якщо таке порушення було
вчинене особами, які здійснювали свої
офіційні повноваження.

Судом встановлено, що слідчим відділом
прокуратури Львівської області
порушено кримінальну справу щодо
службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області
ОСОБА_4, ОСОБА_5, за ознаками злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1, 3 ст. 358 КК
України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів).

В межах розгляду кримінальної справи №
1-233/11, що розглядалась Шевченківським
районним судом м. Львова вироком від
01.07.2013 р. ОСОБА_4, начальника Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області, визнано винним у вчинені
злочинів, передбачених ч.2 ст. 367, ч.1 ст.
365 КК України і було підтверджено факт
реєстрації на ім'я ОСОБА_1
транспортного засобу VOLKSWAGEN T4, д.н.з.
НОМЕР_2, 1999 р.в., № кузова НОМЕР_3 без
сплати податку 18960,00 грн.

Це свідчить про те, що реєстрацію
транспортних засобів здійснювали
певні службові особи Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області і неналежно виконуючи свої
службові обов'язки, через несумлінне
ставлення до них проводили реєстрацію
без сплати податку (або з частковою
сплатою). Обставини за яких ці кошти не
надходили до бюджету і хто з службових
осіб сприяв цьому не в ходить до
предмету доказування в межах цієї
справи.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
була однією із тих платників податку,
які його сплатили, однак з вини
службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області
кошти до відповідного бюджету не
надійшли.

Крім того відповідно до ст. 6, 7 Законом
України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів"
посадові особи, винні у приховуванні
(неврахуванні) об'єктів оподаткування,
а також у відсутності бухгалтерського
обліку чи веденні його з порушенням
встановленого порядку, у неподанні,
несвоєчасному поданні або поданні не
за встановленою формою розрахунків чи
інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податку,
притягаються до відповідальності
відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до вимог п. 3.4. Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.04.97 N 341 (із
змінами), працівниками Центру
здійснюється контроль за внесенням
обов'язкових платежів власниками ТЗ, у
тому числі збору за першу реєстрацію
ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне
страхування.

З наведених положень вбачається, що
органи Державтоінспекції повинні
контролювати внесення коштів при
реєстрації автомобіля. Однак, оскільки
кошти сплачуються через банківські
установи, а не через органи
Державтоінспекції, то відповідно
визначити факт надходження чи
ненадходження коштів до бюджету орган
реєстрації позбавлений можливості.
Відтак, спосіб його контролю за сплатою
податку полягає в прийнятті платіжного
документа з усіма необхідними
реквізитами.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1
сплатила податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в сумі
18960,00 грн., а підстав для стягнення цих
коштів лише з мотивів ненадходження
коштів до відповідного бюджету не має,
так відповідальність за це платники не
несуть, а винних осіб притягнуто до
кримінальної відповідальності за це.

Таким чином, з огляду на встановлені
фактичні обставини справи та положення
чинного законодавства України, суд
прийшов до переконання, що позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 122, 128, 160-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя
В.М.Кравчук