Справа № 2а-11769/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 жовтня 2010 року 12:16 №
2а-11769/10/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів: Власенкової
О.О., Шарпакової В.В. при секретарі
Чупринко Н.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомПриватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго Україна"доДержавної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг Українипровизнання
протиправною та скасування Постанови
№СК-421/10-802 від 26.07.2010р.,за участю:

позивача -ОСОБА_1

відповідача -ОСОБА_2

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 7 жовтня
2010 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" (далі по тексту -позивач)
звернулось з позовом до Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України (далі по
тексту -відповідач) про визнання
протиправною та скасування Постанови
№СК-421/10-802 від 26.07.2010р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувана постанова є
незаконною, ґрунтується на обставинах,
які не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
постанова №СК-421/10-802 від 26.07.2010р.
прийнята в межах чинного законодавства
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2010 року за №СК-421/10-498
відповідачем винесено припис, яким
позивачу приписано усунути порушення
вимог законодавства України (стаття 29
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів») у сфері надання
фінансових послуг та повідомити про
виконання вимог цього припису та
подати підтверджуючі документи до
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України у термін до
14.06.2010р.

В супереч вимогам п.п. 2.2. розділу 2
Положення про застосування Державною
комісією з регулювання ринків
фінансових послуг України заходів
впливу, затвердженого розпорядженням
Держфінпослуг від 13.11.2003р. №125 та
припису від 14.05.2010р. №СК-421/10-498 позивач в
термін до 14.06.2010р. вимоги припису не
виконав.

25 травня 2010 року відповідачем
видано припис №СК-421/10/542, яким в
порушення частини першої статті 25
Закону України «Про страхування»та п.
2.16 розділу 2 Ліцензійних умов
провадження страхової діяльності,
затверджених розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 28.08.2003р.
№40, зареєстрованим Міністерстві
юстиції України, 15.09.2003р. за №805/8126,
позивачу приписано у термін до
30.06.2010р.усунути виявлені порушення
вимог законодавства України у сфері
надання фінансових послуг.

15 червня 2010 року позивач на припис
від 25.05.2010р. №СК-421/10/542 до Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України подав
скаргу.

29 червня 2010 року відповідачем
винесено рішення №1351/47-8, яким зупинено
виконання припису від 25.05.2010р.
№СК-421/10/542 до розгляду скарги по суті та
прийняття відповідного рішення.

16 липня 2010 року рішенням
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України скарга ПАТ
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" залишена без задоволення, а
припис від 25.05.2010р. №СК-421/10/542 без змін.

Юридичної сили рішення від
25.05.2010р. №СК-421/10/542 набрало з моменту
його прийняття, а отже 16.07.2010р.

Враховуючи те, що відповідне
рішення за скаргою Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України прийнято 16.07.2010р. то дію припису
від 25.05.2010р. №СК-421/10/542 зупинено до
16.07.2010р.

16 липня 2010 року відповідачем
складено акт про порушення позивачем
вимог чинного законодавства України
№612/542/498.

Актом від 16.07.2010р. встановлено, що
при виконанні припису №СК-421/10/542 від
25.05.2010р. позивачем порушено п. 6.12
розділу 6 Положення про застосування
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 03.12.2003р.
№1115/8436 в частині невиконання рішення
про застосування заходів впливу після
набрання ним чинності.

При виконанні припису від 14.05.2010р.
№СК-421/10-498 позивачем порушено п. 6.12
розділу 6 Положення про застосування
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 03.12.2003р.
№1115/8436 в частині невиконання рішення
про застосування заходів впливу після
набрання ним чинності.

На підставі акту від 16.07.2010р.
№612/542/498 Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України винесено постанову від 26.07.2010р.
№СК-421/10-802 про застосування штрафу за
правопорушення, вчинені на ринках
фінансових послуг в розмірі 8 500,00грн.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З урахуванням вищезазначених вимог,
Окружний адміністративний суд міста
Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 21
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» державне
регулювання ринків фінансових послуг
здійснюється: щодо ринку банківських
послуг - Національним банком України;
щодо ринків цінних паперів та похідних
цінних паперів - Державною комісією з
цінних паперів та фондового ринку; щодо
інших ринків фінансових послуг -
спеціально уповноваженим органом
виконавчої влади у сфері регулювання
ринків фінансових послуг.

В пункті 1 Положення про Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого Указом Президента
України від 04.04.2003р. № 292/2003, зазначено,
що Державна комісія з регулювання
ринків фінансових послуг України є
спеціально уповноваженим органом
виконавчої влади у сфері регулювання
ринків фінансових послуг.

Статтею 39 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових
послуг»встановлено, що у разі
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг, Уповноважений орган
застосовує заходи впливу відповідно до
закону.

Згідно зі статтею 40 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг»заходами впливу є: 1)
зобов'язати порушника вжити заходів
для усунення порушення; 2) вимагати
скликання позачергових зборів
учасників фінансової установи; 3)
накладати штрафи в розмірах,
передбачених статтями 41 і 43 цього
Закону; 4) тимчасово зупиняти або
анулювати ліцензію на право здійснення
діяльності з надання фінансових
послуг; 5) відсторонювати керівництво
від управління фінансовою установою та
призначати тимчасову адміністрацію; 6)
затверджувати план відновлення
фінансової стабільності фінансової
установи; 7) порушувати питання про
ліквідацію установи.

Відповідно до статті 41 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг»уповноважений орган
застосовує до суб'єктів
підприємницької діяльності штрафні
санкції: 1) за діяльність на ринках
фінансових послуг без ліцензії,
одержання якої передбачено законом, - у
розмірі до 5000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, але не
більше одного відсотка від розміру
статутного (пайового) капіталу
юридичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності, що вчинила
правопорушення; 2) за ненадання,
несвоєчасне надання або надання
завідомо недостовірної інформації - у
розмірі до 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, але не
більше одного відсотка від розміру
статутного (пайового) капіталу
юридичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності, що вчинила
правопорушення; 3) за ухилення від
виконання або несвоєчасне виконання
розпоряджень, рішень Уповноваженого
органу про усунення порушень щодо
надання фінансових послуг - у розмірі
до 500 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, але не більше одного
відсотка від розміру статутного
(пайового) капіталу юридичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності,
що вчинила правопорушення.

Пунктом 1.1 Положення про застосування
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125 визначено поняття
порушення законодавства про фінансові
послуги - це протиправна дія чи
бездіяльність юридичних осіб та/або
фізичних осіб - підприємців (далі -
Особи), яка посягає на встановлений
порядок надання фінансових послуг.

Згідно до п. 1.5. Положення про
застосування Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125, Держфінпослуг обирає і
застосовує заходи впливу на основі
аналізу даних та інформації стосовно
порушення законодавства про фінансові
послуги, враховуючи наслідки порушення
та наслідки раніше застосованих
заходів впливу (за наявності).

Пунктом 2.4. Положення про застосування
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125, штрафна санкція (штраф) -
плата у фіксованій сумі, але не більше
одного відсотка від розміру статутного
(пайового) капіталу юридичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності,
що вчинила порушення. Рішення про
накладення штрафних санкцій
приймається у вигляді постанови.

Відповідно до п. 6.12. Положення про
застосування Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125, рішення про застосування
заходів впливу після набрання ним
чинності є обов'язковим до виконання
особами. У разі невиконання рішення
Держфінпослуг вживає заходів щодо його
виконання у порядку, визначеному
законодавством.

Згідно до п. 4.8. Положення про
застосування Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125, у разі незгоди з актом про
порушення уповноважені представники
особи у п'ятиденний строк з дати
отримання примірника акта мають право
подати письмові заперечення
(пояснення) разом із доказами, на яких
вони ґрунтуються. Письмові пояснення
подаються до центрального апарату
Держфінпослуг або його
територіального управління та в
обов'язковому порядку долучаються до
матеріалів справи.

Так, не погоджуючись з актом про
порушення від 16.07.2010р. №612/542/498
позивачем до Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України 22.07.2010р. подано заперечення.

Не пізніше трьох днів з дня
реєстрації матеріали про порушення
подаються (пересилаються) для розгляду
уповноваженій особі для призначення
дати розгляду справи та надання
доручень щодо підготовки справи до
розгляду.

Справа може розглядатися за участю
уповноваженого представника особи. Для
цього уповноважена особа
Держфінпослуг, яка розглядає справу,
повідомляє особу про дату та час
розгляду справи.

Повідомлення про розгляд справи
надсилається (вручається) особі та за
потребою іншим особам не пізніше ніж за
п'ять днів до дати розгляду справи.

Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
листом від 18.05.2010р. №6116/42-8 повідомлено
позивача про те, що розгляд справи за
актом про порушення від 05.05.2010р. №1703/11
відбудеться 25.05.2010р. о 12:00 годині, що
свідчить про повідомлення ПАТ «АСК
«Інго Україна»за шість днів до дати
розгляду справи.

Щодо невиконання припису від
14.05.2010р. №СК-421/10-498, слід зазначити, що
виконання припису включає в себе:
усунення порушень вимог чинного
законодавства України у сфері надання
фінансових послуг до 14.05.2010р.,
повідомлення про виконання припису до
14.05.2010р. та надання підтверджуючих
документів виконання припису до
14.05.2010р.

Проте, всупереч вимогам підпункту
2.2. розділу 2 Положення про застосування
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
заходів впливу, затвердженого
розпорядженням Держфінпослуг від
13.11.2003р. №125 та припису від 14.05.2010р.
№СК-421/10-498 позивач надав Державній
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України лист
повідомлення про виконання припису
лише 16.06.2010р.

Крім того, відповідач правомірно
зафіксував в акті від 16.07.2010р.
невиконання заходу впливу у вигляді
припису від 25.05.2010р. №СК-421/10-542,
оскільки, як було зазначено вище, даний
припис був зупинений до 16.07.2010р.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною першою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, на думку колегії суддів,
оскаржувана постанова про
застосування штрафу за правопорушення,
вчинені на ринках фінансових послуг
№СК-421/10-802 відповідає вимогам чинного
законодавства і є такою, що прийнята у
відповідності до норм чинного
законодавства України.

Доказів, які б спростовували доводи
відповідача позивач суду не надав.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими, а
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватному
акціонерному товариству "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна"
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
14.10.2010р.

Головуючий суддя
В.В.
Амельохін

Судді
О.О.
Власенкова

В.В. Шарпакова