Справа № 1911/773/12; 2а/1911/76/12
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Справа №
165010/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління юстиції
у Тернопільській області на постанову
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 16.08.2012р. у
справі № 2а-1911-773/2012 за позовом ОСОБА_1 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області, третя особа -
управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації про
визнання дій державного виконавця
неправомірними, скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом у Монастириський районний суд
Тернопільської області до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області у якому просила
визнати дії державного виконавця
Кривика О.М. щодо закінчення
виконавчого провадження згідно
виконавчого листа №2-а-8/2011
неправомірними і зобов'язати його
відновити провадження. Скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 32344193 від 21.06.2012 року.

Постановою Монастириського районного
суду Тернопільської області від
16.08.2012р. адміністративний позов
задоволено. Визнано дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Тернопільській області
Кривик О.М. щодо винесення постанови
про закінчення виконавчого
провадження ВП №32344193 від 21.06.2012 року -
неправомірними.

Визнано постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №32344193 від
21.06.2013 року протиправною та скасовано
її.

Зобов'язано відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області відновити виконавче
провадження.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач Головне
управління юстиції у Тернопільській
області оскаржило її в апеляційному
порядку та просить скасувати
постанову Монастириського районного
суду Тернопільської області від 16.08.2012
року в справі №1911-773/2012 та постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
обставини зазначені в
адміністративному позові скаржника є
необгрунтованими та безпідставними,
просять суд скасувати постанову
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 16 серпня 2012
року по справі № 1911-773/2012 постановити
нову ухвалу якою відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, та заперечення на
апеляційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено, що постановою
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 09.02.2011 року
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1, визнано протиправними дії
управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації щодо
невиплати разової щорічної грошової
допомоги як учаснику війни. Зобов'язано
відповідача провести нарахування і
виплати позивачу щорічної допомоги як
учаснику війни за 2009-2010 p.p. У решті вимог
відмовлено за безпідставністю та
недоведеністю вимог.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.03.2012 року
зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня за 2010 рік відповідно до ч. 5
ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», з врахуванням ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Враховуючи вищенаведене, судом першої
інстанції було видано виконавчий лист
№2-а-8/2011, згідно якого постановою
державного виконавця від 08.06.2012 року ВП
№32944193 відкрито виконавче провадження
та надано термін для самостійного
виконання.

14.06.2012 року управлінням праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації було повідомлено листом
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Тернопільській області
Кривик О.М. про те, що постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.03.2012 року
у справі №112416/11/9104 виконано частково, в
межах своєї компетенції, а саме
зроблено нарахування даної виплати
ОСОБА_1 в розмірі 1998 грн. та подано 26.04.2012
року відповідну потребу в грошах в
Головне управління праці та
соціального захисту населення.

Врахувавши вищезазначений лист,
державний виконавець Кривик О.М. 21.06.2012
року закінчив виконавче провадження по
виконавчому листі № 2-а-8/2011 від 20.04.2012
року на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
тобто у зв'язку з фактичним повним
виконанням вказаного виконавчого
документу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці
визначені Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 6 ч.1, 3 Закону України
«Про виконавче провадження» визначає
що державних виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 п.8 , ч. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі: фактичне виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом. Про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований.

Відповідно до ст. 75 ч. 1, 2, 3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
п.8, п.п. 8.1, 8.1.2 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затверджена Наказом
Міністерства юстиції України № 74/5 від
15.12.1999р.( із змінами та доповненнями від
02.04.2012р.) після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У різі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення. У
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
висновку, що державним виконавцем
Кривик О.М. не вжито достатніх і
необхідних заходів, наданих йому
Законом України «Про виконавче
провадження», для повного і фактичного
виконання виконавчого листа, а тому суд
першої інстанції правомірно визнав дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Тернопільській області Кривик О.М. щодо
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП №32344193 від
21.06.2012 року - неправомірними, постанову
про закінчення виконавчого
провадження ВП №32344193 від 21.06.2013 року
протиправною та скасував її. Зобов'язав
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області відновити
виконавче провадження.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо вимог законності та
обґрунтованості судових рішень, і
підстав для її скасування і відповідно
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України,
Львівський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Головного
управління юстиції у Тернопільській
області залишити без задоволення, а
постанову Монастириського районного
суду Тернопільської області від
16.08.2012р. у справі № 2а-1911-773/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
І.В.Глушко

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складено 22 квітня
2014 року.