Справа № 2а-105/11
Суддя: Тімченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-105/11
пр.№ 2-а/464/6/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Тімченко О.В.

за участі: секретаря Ониськів А.С.

пр-ка позивача Галецького В.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом ПАТ
«ДТЕК Західенерго» до виконавчого
комітету Ладижинської міської Ради
Вінницької області про визнання
протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
Вінницької області № 745 від 28.10.10., яким
відповідач затвердив акт № 9 від 17.09.10.
про визначення розміру збитків,
заподіяних позивачем тимчасовим
зайняттям земельних ділянок у
м.Ладижин Вінницької області без
відповідного оформлення плати за землю
за їх використання у період з 01.01.2008
року по 01.08.2010 року у розмірі 12529316,89 грн.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просить задовольнити
їх судом, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Ствердили
суду, що відповідач не вправі
зобов*язувати позивача укладати з ним
договір оренди земельних ділянок, які,
крім того, і так належать останньому.

Представник відповідача в
судовому засіданні 24.04.14. проти позову
заперечив з підстав необґрунтованості,
просить в задоволенні позову
відмовити; на судовий розгляд направив
телеграму з проханням розглядати
справу за його відсутності, у зв*язку з
чим суд вважає можливим розглядати
справу на підставі наявних в ній
доказів.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем прийнято рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради Вінницької області № 745
від 28.10.10. «Про затвердження акту про
визначення розміру збитків, заподіяних
тимчасовим зайняттям земельних
ділянок відокремленим підрозділом ВАТ
«Західенерго» Ладижинська ТЕС», яким
затверджено акт № 9 від 17.09.10. про
визначення розміру збитків заподіяних
ВАТ «Західенерго» Ладижинська ТЕС у
розмірі 12529316,89 грн., внаслідок несплати
орендної плати за фактичне
використання земельної ділянки у
розмірі 456,1908 га за період з 01.01.2008 року
по 01.08.2010 року, нарахованих на підставі
рішення Ладижинської міської ради №
1621 від 20.07.10., яким припинено право
постійного користування земельною
ділянкою для Ладижинської ТЕС,
передано земельну ділянку у розмірі
456,1908 га в оренду ВАТ «Західенерго» та
встановлено ставки орендної плати.

Як вбачається з поданих суду
позивачем судових рішень, постановою
Сихівського районного суду м. Львова
від 18 серпня 2011 року у справі № 2а-1670/10,
яка набрала законної сили згідно з
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.12. у
справі № 122458/11, адміністративний позов
ПАТ «Західенерго» задоволено. Визнано
протиправним та скасовано: рішення
Ладижинської міської ради № 112 від
17.02.11. року «Про внесення змін до рішень
сесії Ладижинської міської ради» в
частині внесення змін в п.3 рішення №1621
від 20.07.10. щодо надання в оренду ВАТ
«Західенерго» земельної ділянки
загальною площею - 321,258 га. з них: землі
промисловості - 298,458 га, землі лісового
фонду - 22,8 га в межах населеного пункту,
терміном на 3 роки з ставкою орендної
плати в трьохкратному розмірі
земельного податку в рік за м.кв.:
внесення змін в п. 1 рішення
Ладижинської міської ради № 1737 від
31.10.10. про встановлення з 01.11.10. ставки
орендної плати за використання
земельних ділянок загальною площею -
321,258 га Ладижинською ТЕС ВАТ
«Західенерго» в наступних розмірах
згідно цільового призначення та даних
державного земельного кадастру: землі
промисловості (298,458 га) - 1.5 грн. за кв.м в
місяць, землі лісового фонду (22,8 га) - 0,6
грн. за кв. м. в місяць; зобов'язання
комісії по визначенню та відшкодуванню
збитків заподіяних тимчасовим
зайняттям земельних ділянок
комунальної власності прийняти нові
акти з збитків заподіяних ВАТ
«Західенерго» Ладижинській міській
раді з урахуванням внесених змін;
зобов'язання ВАТ «Західенерго»
звернутись до Ладижинської міської
ради щодо надання права постійного
користування земельними ділянками на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудиннкові території та
виготовлення відповідної
землевпорядну документацію цих
земельних ділянок: рішення
Ладижинської міської ради № 1737 від
31.10.10. «Про встановлення ставки
орендної плати за користування
земельними ділянками ВАТ
«Західенерго» в частині встановлення з
01.11.11. ставки орендної плати за
використання земельними ділянками
загальною площею 456,191 га Ладижинською
ТЕС ВАТ «Західенерго» згідно цільового
призначення та даних державного
земельного кадастру: землі
промисловості (298,458 га) - 1.5 грн. за кв.м. в
місяць, землі зайняті житловою та
громадською забудовою (134,933 га) - 0.6 грн.
за кв.м в місяць, землі лісового фонду
(22,8 га) - 0,6 грн. за м кв. в місяць: рішення
Ладижинської міської ради № 1621 від
20.07.10. «Про встановлення орендної плати
за користування земельною ділянкою ВАТ
«Західенерго» в частині припинення
права постійного користування
Ладижинської ТЕС ВАТ «Західенерго» на
землі загальною площею 456,1908 га в межах
м.Ладижин в зв'язку з реорганізацією
підприємства в новостворене, надання в
оренду ВАТ «Західенерго» земельної
ділянки загальною площею 456,1908 га
терміном на три роки з ставкою орендної
плати в 3-х кратному розмірі земельного
податку в рік з м кв. зобов'язання ВАТ
«Західенерго» укласти з міською радою
договір оренди земельної ділянки.

Отже існує рішення суду по
адміністративній справі, яке вступило
в законну силу та яким визнано
протиправним та скасовано рішення
Ладижинської міської ради № 1621 від
20.07.10., тобто те рішення, яке стало
підставою як для нарахування збитків
в акті визначення розміру збитків, так
і для затвердження цього акту
відповідачем у оскаржуваному у цьому
процесі рішенні виконавчого комітету
Ладижинської міської ради.

Відповідно до положень частини першої
статті 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

А відтак, при розгляді даної справи не
підлягає доказуванню преюдиційні
обставини, встановлені у постанові
Сихівського районного суду м. Львова
від 18 серпня 2011 року у справі № 2а-1670/10
щодо наявності того факту, що з моменту
виділення земельної ділянки в натурі
та видачі Тростянецькою районною радою
народних депутатів Вінницької області
Державного акту Б № 000673, Ладижинська
ДРЕС у 1982 році набула права
користування земельною ділянкою у
розмірі 527,29 га землі для будівництва
промислової зони та житлового масиву. В
подальшому Ладижинська ДРЕС була
перейменована в Ладижинську ТЕС.
Ладижинська ДРЕС з 1995 року є
відокремленим підрозділом ДАЕК
«Західенерго», створеної шляхом
корпоратизації в
організаційно-правовій формі
відкритого акціонерного товариства.
Зміна назви позивача з ДАЕК
«Західенерго» на ВАТ «Західенерго» у
2000 році не може вважатися припиненням
діяльності позивача, оскільки такі
поняття як припинення та реорганізація
Товариства чітко визначені у
законодавстві України, а зміна назви не
охоплюється цими визначеннями, тому
твердження відповідача, що у 2000 p. у
позивача мала місце реорганізація
підприємства - безпідставне. ВАТ
«Західенерго» було правонаступником
(шляхом перетворення) майнових та
немайнових прав і обов'язків
Ладижинської ДРЕС.

Відповідно до ч.1 ст.141 Земельного
кодексу України, який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин,
підставою припинення права
користування земельною ділянкою,
зокрема, є припинення діяльності
державних чи комунальних підприємств,
установ та організацій.

Однак, припинення права користування
земельною ділянкою з підстави
припинення організації допускається
лише у випадку, коли припинення
виключає правонаступництво.

Вказана позиція викладена також у
Постанові Верховного Суду України від
21.02.2011 року у адміністративній справі
за позовом Сімферопольського
міжрайонного природоохоронного
прокурора до Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим, треті
особи: Національний університет
біоресурсів і природокористування
України. Кримський державний
агротехнологічний університет, про
скасування рішень.

Окрім цього, суд визнає преюдиційним
факт, встановлений у постанові від 18
серпня 2011 року у справі № 2а-1670/10, що,
оскільки ПАТ (ВАТ) «Західенерго» було
господарським товариством, 70,1% акцій
якого перебувають у державній
власності (на час виникнення спору),
спірна земельна ділянка у м.Ладижин
належить до земель державної, а не
комунальної власності у зв'язку з чим
повноваження по розпорядженню
вказаною ділянкою, у тому числі
припинення права постійного
користування, здійснюються органом
державної влади (органом приватизації),
а не органом місцевого самоврядування,
яким є Ладижинська міська рада.

Отже, судом встановлено, що
позивач використовує земельну ділянку
на підставі права постійного
користування земельною ділянкою, що
відповідає Закону та не може бути
підставою для нарахування
відповідачем збитків у виді
неодержаного доходу від орендної
плати. Слід також додати, що позивачем
сплачувався земельний податок в
повному обсязі, що також свідчить про
відсутність з боку позивача
протиправної поведінки у цьому
питанні.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, відповідальність у вигляді
відшкодування збитків вимагає для її
застосування наявності складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності особи),
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками,
вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків.
Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника та збитками
полягає, передусім, у прямому
(безпосередньому) зв'язку між
протиправною поведінкою та настанням
негативного результату.

Встановлені судом обставини у їх
сукупності свідчать про відсутність у
діях позивача складу цивільного
правопорушення як обов'язкової умови
настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

Відповідно до ст.156 ЗК України
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок: а) вилучення (викупу)
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом; б)
тимчасового зайняття
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для інших видів
використання; в) встановлення обмежень
щодо використання земельних ділянок; г)
погіршення якості ґрунтового покриву
та інших корисних властивостей
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників; ґ) приведення
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників у непридатний для
використання стан; д) неодержання
доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає, в
тому числі шляхом прийняття органами
місцевого самоврядування рішень з
цього приводу.

Згідно зі ст.157 ЗК України
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів.

Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою KM України від 19.04.93. № 284,
відшкодуванню підлягають: вартість
житлових будинків, виробничих та інших
будівель і споруд, включаючи
незавершене будівництво; вартість
плодоягідних та інших багаторічних
насаджень; вартість лісових і
дерево-чагарникових насаджень;
вартість водних джерел (колодязів,
ставків, водоймищ, свердловин тощо),
зрошувальних і осушувальних систем,
протиерозійних і протиселевих споруд;
понесені витрати на поліпшення якості
земель за період використання
земельних ділянок з урахуванням
економічних показників, на незавершене
сільськогосподарське виробництво
(оранка, внесення добрив, посів, інші
види робіт), на розвідувальні та
проектні роботи; інші збитки власників
землі і землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані.

В оскаржуваному рішенні відповідач
вказує, що збитки заподіяні
територіальній громаді фактичним
використанням земельних ділянок без
правоустановчого документа та
внаслідок несплати орендної плати.

Проте ст.156 Земельного кодексу України
та Порядком не передбачено такої
підстави настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, в зв'язку з чим
прийняття оскаржуваних рішень
відповідачем суперечить імперативним
приписам п.22 ч. І ст.92 Конституції
України, згідно з якою засади
цивільно-правової відповідальності
визначаються виключно законами
України, але аж ніяк не актами органів
місцевого самоврядування.

Згідно з п.2 Порядку, розміри збитків
визначаються комісіями, створеними
Київською та Севастопольською
міськими, районними державними
адміністраціями, виконавчими
комітетами міських (міст обласного
значення) рад. До складу комісій
включаються представники Київської,
Севастопольської міських, районних
державних адміністрацій, виконавчих
комітетів міських (міст обласного
значення) рад (голови комісій), власники
землі або землекористувачі (орендарі),
яким заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки.
Результати роботи комісій
оформляються відповідними актами, що
затверджуються органами, які створили
ці комісії.

Зі змісту актів визначення розміру
збитків, які затверджувалися
оскаржуваними рішеннями відповідача
вбачається, що комісія по визначенню
розміру збитків складалася 17.09.10. з
першого заступника міського голови
Анущенка П.Д., начальника відділу
земельних ресурсів Робак М.В.,
начальника відділу Держкомзему у
м.Ладижин Баламута С.П., начальника
юридичного відділу Малафєєвої О.В. Отже
до складу комісії увійшли лише
представники виконавчого комітету
Ладижинської міської ради і
представник міського органу земельних
ресурсів.

Приймаючи до уваги те, що комісія
створена з порушенням Порядку
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.04.93. № 284,
оскільки до складу комісії не було
включено представників фінансових
органів, органів у справах
містобудування та архітектури та
представників позивача, у зв'язку із
чим законні права та інтереси позивача
були порушені.

Суд, оцінивши докази, наявні у
матеріалах справи у їх сукупності,
дійшов висновку, що позовні вимоги
необхідно задовольнити, визнати
неправомірним та скасувати рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради в частині затвердження
актів комісії з визначення розміру
збитків, в решта - відмовити за
безпідставністю.

Понесені позивачем витрати по сплаті
судового збору за подання позову до
суду підлягають стягненню з місцевого
бюджету м.Ладижин в належному розмірі
1,70 грн.

На підставі ст.ст.141, 156, 157 ЗК України,
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 квітня 1993 року № 284 «Про порядок
визнання та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам»,
та керуючись ст. ст. 7 - 12, 14, 15, 17, 19, 41, 69 -
71, 72, 86, 87, 94, 98, 158 - 163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради Вінницької
області № 745 від 28.10.10. в частині
затвердження акту № 9 від 17.09.10. про
визначення розміру збитків, заподіяних
ВАТ «Західенерго» Ладижинська ТЕС в
сумі 12529316,89 грн. внаслідок несплати
орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок
визнати протиправними та скасувати.

Стягнути з місцевого бюджету м.Ладижин
Вінницької області на користь ПАТ
«ДТЕК Західенерго» судовий збір 1,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сихівський районний суд міста Львова,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Головуючий

Справа № 2а-105/11

пр.№ 2-а/464/6/14

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Тімченко О.В.

за участі: секретаря Ониськів А.С.

пр-ка позивача Галецького В.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
ПАТ «ДТЕК Західенерго» до виконавчого
комітету Ладижинської міської Ради
Вінницької області про визнання
протиправним та скасування рішення,
-

Rеруючись ст.160 ч.3 КАС України, суд -

п о с т а н о
в и в :

позов задовольнити частково.

Рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради Вінницької
області № 745 від 28.10.10. в частині
затвердження акту № 9 від 17.09.10. про
визначення розміру збитків, заподіяних
ВАТ «Західенерго» Ладижинська ТЕС в
сумі 12529316,89 грн. внаслідок несплати
орендної плати за фактичне
використання земельних ділянок
визнати протиправними та скасувати.

Стягнути з місцевого бюджету м.Ладижин
Вінницької області на користь ПАТ
«ДТЕК Західенерго» судовий збір 1,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сихівський районний суд міста Львова,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Головуючий