Справа № 825/4407/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Чернігівської об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» до Чернігівської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» (далі -
Позивач) звернулося до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Чернігівської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Чернігівській області (далі -
Відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.11.2013 року
№.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, мотивував своє рішення
тим, що умови укладених між Позивачем
та його контрагентами договорів
фактично виконані, а господарські
операції здійснені реально, про що
свідчать належним чином оформлені
первинні документи.

Проте, колегія суддів не погоджується
із такими висновками суду з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку Позивача
з питань правильності визначення
податку на додану вартість за період з
01.10.2010 року по 31.08.2013 року, за
результатами якої 06.11.2013 року складено
акт №142/22/34832050.

В ході перевірки контролюючим органом
виявлено порушення Позивачем п.198.2,
п.198.6 ст.198, пп.1 п.15 ст.209 Податкового
кодексу України (далі - Кодекс), що
спричинило заниження податку на додану
вартість по декларації спеціального
режиму оподаткування на загальну суму
846182,00 грн та завищення залишку
від'ємного значення, який включається
до наступних періодів (р.24 декларації
за серпень 2013 року) в сумі 48 574,00 грн.

18.11.2013 року податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 342 134,00
грн, в тому числі за основним платежем -
894 756,00 грн та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 447 378,00 грн.

Згідно визначення ст.1 Закону України «
Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.9 вказаного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого
складено документ;

зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Так, 01.02.2012 року між Позивачем (Покупець)
та ПП «Фонтекс-агро» (Постачальник)
укладено договір поставки
паливно-мастильних матеріалів №064, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується прийняти та оплатити
поставлені паливно-мастильні
матеріали. Асортимент, кількість
(обсяг), ціна за відповідну одиницю
виміру матеріалів визначаються у
специфікації, яка є Додатком № 1 до
цього Договору. Поставка товару
здійснюється засобами Постачальника,
на протязі двох днів з моменту
отримання заявки від Покупця, товар
поставляється покупцю частинами
(товарними партіями), а кількість та
ціна поставленого товару (окремої
партії) визначається відповідно
видаткової накладної.

01.02.2012 року між Позивачем (Покупець) та
ПП «Фонтекс-агро» (Постачальник)
укладено договір поставки
паливно-мастильних матеріалів №066, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується прийняти та оплатити
поставлені матеріали з аналогічними
договору поставки паливно-мастильних
матеріалів від 01.02.2012 року №064 умовами.

В матеріалах справи містяться
податкові накладні, видаткові
накладні, рахунки-фактури,
товарно-транспортні накладні,
банківські виписки, листи від 01.02.2012
року №308, від 01.02.2013 року №307 до ПП
«Фонтекс-агро» про поставку
паливно-мастильних матеріалів,
договори поставки паливно-мастильних
матеріалів від 01.02.2012 року №064, від
01.02.2013 року №066.

Проте, в порушення вимог ст.9
Закону України « Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» видаткові накладні,
рахунки-фактури, товарно-транспортні
накладні не містять інформації щодо
осіб, які брали участь у здійсненні
господарської операції, які дають
змогу їх ідентифікувати.

З акту ДПІ у м.Чернігові ГУ Міндоходів в
Чернігівській оьласті від 23.10.2013 року
№616/22/37022009 «Про результати
документальної виїзної позапланової
перевірки Приватного підприємства
«Фонтекс-агро» (код за ) щодо
достовірності, повноти нарахування
податку на додану вартість та податку
на прибуток за період з 01.10.2012 року по
30.06.2013 року» вбачається відсутність
поставок товарів та укладення угод з
метою настання реальних наслідків
господарської операції за листопад 2012
року в складі податкових зобов'язань
операцій з ПП «Фонтекс-агро» щодо
придбання та продажу ПП «УПТК-Сервіс»
товарів (робіт, послуг) з врахуванням
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, обсягів
придбання та реалізації.

Паливно-мастильні матеріали, придбані
ПП «Фонтекс-агро» у ПП «УПТК-Сервіс»,
реалізовані покупцям, в тому числі і
Позивачу (за листопад 2012 року
задекларовано податкових зобов'язань -
491 890,00 грн, за грудень 2012 року - 119 041,00
грн, за лютий 2013 року - 62 553,00 грн, за
березень 2013 року - 48 574,00 грн).

Оплата за договором поставки
паливно-мастильних матеріалів №064,
укладеного 01.02.2012 року між Позивачем
(Покупець) та ПП «Фонтекс-агро»
(Постачальник), здійснювалася з
порушеннями умов договору в частині
способу оплати за поставлені
матеріали.

Також в журналі довіреностей відсутні
записи щодо надання довіреностей
працівниками на отримання
паливо-мастильних матеріалів від
вказаного контрагента.

Відповідно товаро-транспортних
накладних перевізником матеріалів є ПП
«УПТК-Сервіс», проте, власних
бензовозів вказане підприємство не
має.

За даними автоматичної системи
співставлення податкового
зобов»язання та податкового кредиту на
рівні ДПА України між податковим
зобов»язанням станом на момент
проведення перевірки між Позивачем та
ПП «Фонтекс-агро» існує розбіжність на
загальну суму 722 058,00 грн.

Отже, наведене свідчить про
відсутність факту реального
здійснення господарських відносин між
Позивачем та ПП «Фонтекс-агро» на
загальну суму податку на додану
вартість 722 058,00 грн, в тому числі в
листопаді 2012 року - 491 890,00 грн, в грудні
2012 року - 119 041,00 грн, в лютому 2013 року - 62
553,00 грн, в березні 2013 року - 48 574,00 грн.

01.08.2012 року між Позивачем (Покупець) та
ПП «Приват-Агро» (Продавець) укладено
договір поставки, за умовами якого
Постачальник зобов'язується
систематично поставляти Покупцю
визначений цим Договором товар (макуха
соняшникова), а Покупець - приймати
заявлений товар та оплачувати його.
Додатки до договору визначають партії
товару, їх кількість, вартість.
Поставка товару здійснюється
Постачальником на умовах СРТ.

В матеріалах справи містяться
оформлені відповідно умов вказаного
договору податкові накладні, видаткові
накладні, рахунки-фактури,
товарно-транспортні накладні,
банківські виписки.

Однак, не всі надані первинні
документи містять обов»язкові
реквізити, передбачені ст.9 Закону
України « Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Відповідно акту ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська від 28.08.2013
року №651/222/36640515 з питань правомірності
проведених ПП «Приват-Агро»
господарських відносин з
контрагентами з ПП «АППЛІКАТ» (код за
) за період з 01.03.2012 року по
30.09.2012 року, з ТОВ «РАКВЕРЕ» (код за
) за лютий 2012 року, квітень
2012 року, з ТОВ «ВЗЛЕТ-ЕРА» (код за ) за період з 01.08.2012 року по 30.09.2012
року, з ТОВ «АЛЬФА-ІНВЕСТ ПЛЮС» (код за
) за січень 2012 року, квітень
2012 року, з ПП «Енергосталь» (код за
) за травень 2012 року,
встановлено відсутність необхідних
умов для здійснення
фінансово-господарської діяльності:
відсутність необхідних дозволів
(ліцензій), трудових, виробничих
ресурсів, неможливість ведення
бухгалтерського та податкового обліку
та фіксацією господарських операцій у
первинних документах постачальника
фактично не здійснювало операцій з
купівлі/продажу товарів (робіт, послуг).

Перевіркою правильності визначення
податкових зобов'язань за перевіряємий
період ПП «Приват-Агро» встановлено, що
відповідно наказу ДПА України від
18.04.2008 року №266 при співставленні
податкових зобов'язань в розрізі
контрагентів отримувачами товарів
(робіт, послуг), зокрема, був Позивач (в
серпні та вересні 2012 року на загальну
суму податку на додану вартість - 38 065,70
грн, з них в серпні 2012 року - 26 097,20 грн, в
вересні 2012 року - 11 968,50 грн).

Крім того, ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська під час проведення
звірки не встановлено факту реального
здійснення господарських операцій ПП
«Приват-Агро за період з 01.01.2012 року по
30.09.2012 року по ланцюгу постачання
контрагенти постачальники - ПП
«Приват-Агро та встановлено
відсутність об»єктів оподаткування
при придбанні та продажу товарів
(послуг).

Надані податковому органу до перевірки
декларації ТК «Нова Пошта» про
отримання багажу від 08.02.2013 року, від
14.02.2013 року, від 25.02.2013 року не містять
записів, які можливо пов»язати із
здійсненням вказаних операцій, в них
відсутня інформація про відправника,
отримувача, номенклатуру товару.

Отже, не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин між
Позивачем та ПП «Приват-Агро» на
загальну суму податку на додану
вартість в розмірі 38 065,70 грн, в тому
числі в серпні 2012 року - 26 097,20 грн, в
вересні 2012 року - 11 968,50 грн.

01.10.2012 року між Позивачем (Покупець) та
ТОВ «Поліметал-Торг» (Продавець)
укладено договір купівлі-продажу №01102,
за умовами якого Продавець
зобов'язується передати
сільськогосподарську техніку або
запчастини до них у власність Покупця,
а Покупець - сплатити за нього грошову
суму і прийняти товар на умовах даного
Договору.

В матеріалах справи містяться
оформлені на виконання умов вказаного
договору податкові та видаткові
накладні, рахунки, банківські виписки.

Проте, вказані видаткові
накладні, рахунки-фактури оформлені
неналежним чином, оскільки не містять
передбачених положеннями ст.9 Закону
України « Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
обов»язкових реквізитів.

Згідно акту ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська від 22.01.2013
року №89/229/38113463 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Поліметал-Торг»
() з питань
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Галактика М» (код за ) за
період квітень, травень 2012 року, ТОВ
«Ривс» () за період
серпень 2012 року, ТОВ «Старт Д» (код за
) за період червень, липень
2012 року», не надано документів, у
підтвердження присутності посадових
осіб в місцях прийому-передачі товару.
Вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій з надання
податкової вигоди, з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, з використанням
контрагентів, які не виконують свої
податкові зобов'язання, тобто, у ТОВ
«Галактика М», ТОВ «Ривс», ТОВ «Старт Д»
відсутні об'єкти оподаткування по
операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям.

Перевіркою встановлено відсутність
об»єктів оподаткування по операціям з
придбання товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціям з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям, тобто
не підтверджено реальність здійснення
цих операцій.

Таким чином, відсутні докази у
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин між Позивачем
та ТОВ «Поліметал-Торг» на загальну
суму податку на додану вартість в
розмірі 41 448,00 грн.

Між Позивачем та ТОВ «Техно-Торг»
укладалися усні договори
купівлі-продажу, оформлені
рахунками-фактурами від 06.02.2012 року
№СФ-0003717 на суму 6 168,47 грн, в тому числі
податок на додану вартість - 1 028,08 грн,
від 28.08.2012 року №СФ-0023949 на суму 23 801,12
грн, в тому числі податок на додану
вартість - 3 966,85 грн.

За наслідками виконання умов вказаного
договору оформлено податкові та
видаткові накладні, рахунки-фактури,
банківські виписки.

Однак, в порушення вимог ст.9
Закону України « Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» видаткові накладні,
рахунки-фактури не містять інформації
щодо осіб, які брали участь у
здійсненні господарської операції, які
дають змогу їх ідентифікувати.

Відповідно акту ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві від
11.10.2013 року №385/3-22-08-35791183 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Техно-Торг» (код за ) щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за 2012
рік» не надавались до перевірки
первинні документи бухгалтерського
обліку щодо фінансово-господарської
діяльності ТОВ «Техно-Торг» за період
червень 2013 року.

Отже, є непідтвердженою реальність
здійснення господарських відносин
Позивача з ТОВ «Техно-Торг» на загальну
суму податку на додану вартість в
розмірі 4 995,00 грн.

18.09.2012 року між Позивачем (Покупець) та
ТОВ «Укртехно-плюс» (Постачальник)
укладений договір поставки №64, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується поставити Покупцю
макуху соняшникову або жмих, а Покупець
- прийняти та оплатити його в порядку
та на умовах, визначених договором.
Найменування, одиниця виміру, ціна за
одиницю товару, його співвідношення
частки (асортимент, номенклатура),
загальна кількість, загальна ціна
товару визначається у специфікації до
договору або в накладних, що є
невід'ємною частиною Договору.
Поставка товару Покупцю здійснюється
Постачальником на умовах СРТ.

За наслідками виконання умов вказаного
договору складено специфікації до
договору поставки, податкові та
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні,
рахунки-фактури, банківські виписки.

Проте, вказані видаткові
накладні, рахунки-фактури
товарно-транспортні накладні
оформлені неналежним чином, оскільки
не містять усіх передбачених ст.9
Закону України « Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» обов»язкових реквізитів.

Згідно акту Криворізьської північної
ОДПІ Дніпропетровської області від
28.08.2013 року №173/222/37215278 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Укртехно-плюс» () з питань дотримання
податкового законодавства під час
здійснення фінансово-господарських
відносин з ТОВ ВКФ «Сніта ЛТД» () за період з 01.10.2012р. по
31.01.2013р.» до перевірки не надано
документи, які підтверджували б
відпуск товарів покупцям, не можливо
встановити, де фактично була здійснена
передача товару покупцям, відсутні
довіреності, виписані покупцем для
отримання товару, не можливо
встановити хто здійснював
навантажувальні роботи, відсутні
сертифікати (не відоме його
походження), картки складського обліку
товару, акти прийому-передачі товарів
(не відоме фактичне місце постачання
товарів), відсутні специфікації до
договорів.

Таким чином, не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин між Позивачем та ТОВ
«Укртехно-плюс» на загальну суму
податку на додану вартість в розмірі 47
608,00 грн.

08.02.2012 року між Позивачем (Покупець) та
ТОВ «Агро-Легія» (Продавець) укладений
договір купівлі-продажу №0802, за
умовами якого Продавець зобов'язується
передати сільськогосподарську техніку
або запчастини до них у власність
Покупця, а Покупець - сплатити за нього
грошову суму і прийняти товар на умовах
даного Договору.

В матеріалах справи містяться складені
на виконання умов вказаного договору
податкові, видаткові,
товарно-транспортна накладні, рахунки,
банківські виписки.

Проте, видаткові,
товарно-транспортна накладні,
рахунки-фактури оформлені з порушенням
вимог ст.9 Закону України « Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та не містять
інформації щодо осіб, які брали участь
у здійсненні господарської операції,
які дають змогу їх ідентифікувати.

Крім того, вказаний договір
укладено в м.Дніпропетровськ, однак, в
матеріалах справи відсутні докази у
підтвердження особистої присутності в
м.Дніпропетровську представника
Позивача Ясинського А.Ю. під час
укладання вказаного договору, а саме:
наказ по відрядження, звіт по
відрядженню, подорожні листи тощо.

Актом ДПІ у м.Полтава Полтавської
області ДПС від 10.04.2013 року №438/22.5-10/36195413
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Агро-Легія» () щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за жовтень, листопад, грудень
2011р., січень, березень, червень,
вересень, листопад, грудень 2012р. та
січень, лютий 2013р.» встановлено, що ТОВ
«Агро-Легія» подано розрахунки
коригування податкових зобов'язань, що
призвело до безпідставного формування
податкового кредиту в лютому 2013 року. У
ТОВ «Агро-Легія» відсутні основні
засоби, відсутні наймані працівники
(згідно звіту 1ДФ за 4 квартал 2012 року).
Підприємством не надано для перевірки
первинних документів, що свідчить про
відсутність господарських операцій.
Таким чином, операції з придбання та
продажу товарів (робіт, послуг),
відображені у податковій звітності ТОВ
«Агро-Легія», не мали та не могли мати
ніякого юридичного змісту, відсутній
факт реального здійснення
господарської діяльності між ТОВ
«Агро-Легія» з
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період
жовтень, листопад, грудень 2011 року,
січень, березень, червень, вересень,
листопад, грудень 2012 року та січень,
лютий 2013 року.

Таким чином, реальність здійснення
господарських відносин між Позивачем
та ТОВ «Агро-Легія» на загальну суму
податку на додану вартість в розмірі 40
582,00 грн не підтверджена.

Отже, вищевказаними контрагентами
Позивача на адресу останнього виписані
податкові накладні на загальну суму
податку на додану вартість 894 756,00 грн.

Податкові, видаткові,
товарно-транспортна накладні, рахунки,
банківські виписки, які містяться в
матеріалах справи не підтверджують
факти здійснення між Позивачем та його
контрагентами господарських операцій,
а тому не є первинними в розумінні
Закону України « Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні»

Наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Згідно визначення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14
Кодексу податковий кредит - це сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно п.198.1 ст.198 Кодексу право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті Кодексу встановлено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 Кодексу податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в
господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином

складеними первинними документами,
що відображають реальність
господарської операції, яка є
підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку

відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток
або податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально

складених, але недостовірних
документів або сплати грошових
коштів.

Відповідно п.198.6 ст.198 Кодексу не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) (п.201.1 ст.201 Кодексу).

Пунктами 201.8-201.10 статті 201 Кодексу
визначено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку
до податкового кредиту податкова
накладна, складена платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Отже, матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів у
підтвердження фактичного здійснення
Позивачем господарських операцій із
вищевказаними контрагентами, які
спростовують

висновки контролюючого органу щодо
заниження Позивачем податку на додану
вартість по декларації спеціального
режиму оподаткування на загальну суму
846 182,00 грн та завищення залишку
від'ємного значення, який включається
до наступних періодів (р.24 декларації
за серпень 2013 року) в сумі 48 574,00 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про обгрунтованість та
правомірність оскаржуваного рішення
Відповідача щодо збільшення Позивачу
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) у
розмірі 1 342 134,00 грн, в тому числі за
основним платежем - 894 756,00 грн та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 447 378,00 грн.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду, суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови було неповно
з`ясовано обставини справи та порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Чернігівській області
задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року скасувати та прийняти нову
постанову наступного змісту.

Товариству з обмеженою
відповідальністю «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» в
задоволенні адміністративного позову
до Чернігівської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 14
квітня 2014 року.

Головуючий суддя

Твердохліб В.А.

Судді:

Троян Н.М.

Костюк Л.О.