Справа № К/9991/17312/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/17312/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.,

розглянувши у письмовому проваджені
касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Донецької міської ради Донецької
області (далі - Міська рада), треті
особи: Донецька міська рада Донецької
області, Управління Держкомзему у м.
Донецьку Донецької області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
скасування рішення Міської ради № 234
від 16.06.1999 року (далі - Рішення № 234) в
частині передачі ОСОБА_3 земельної
ділянки, площею 1467 кв.м., на АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову зазначив, що
приватизація спірної земельної
ділянки була здійснена ОСОБА_3 у
порушення Земельного кодексу України
та Декрету Кабінету Міністрів України
«Про приватизацію земельних ділянок»
від 26.12.1992 року.

8 грудня 2011 року постановою
Ворошиловського районного суду м.
Донецька, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанції
зазначили, що Міська рада при прийняті
Рішення № 234 діяла у межах своїх
повноважень та у спосіб, передбачений
Земельним кодексом України і Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
приватизацію земельних ділянок» від
26.12.1992 року.

ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою
з вимогою скасування ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду і
направлення справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального і процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 16.06.1999 року
Міською радою прийняте Рішення № 234
щодо передачі громадянам земельних
ділянок у приватну власність для
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, ведення
особистого підсобного господарства,
які перебувають в користуванні, та
надання в тимчасове користування для
городництва.

Відповідно до зазначеного рішення
ОСОБА_3 передана у приватну власність
земельна ділянка, площею 1467 кв.м., на
АДРЕСА_1.

Колегія суддів, погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову в задоволенні
позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 Земельного кодексу
України (в редакції від 3.07.1992 року)
міські Ради народних депутатів, їх
виконавчі комітети в межах і в порядку,
встановлених цим Кодексом та іншими
законодавчими актами, на території
міста вирішували питання в галузі
земельних відносин в межах своєї
компетенції.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» питання
регулювання земельних відносин
вирішується виключно на пленарних
засідання міської ради.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. «б» ст. 33 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих
органів, міських рад належать, зокрема,
делеговані повноваження в частині
здійснення контролю за додержанням
земельного та природоохоронного
законодавства, використанням і
охороною земель, природних ресурсів
загальнодержавного та місцевого
значення, відтворенням лісів;
реєстрація суб'єктів права власності
на землю; реєстрація права
користування землею і договорів на
оренду землі; видача документів, що
посвідчують право власності і право
користування

землею.

Згідно з рішенням Донецької міської
ради №14/24 від 31.01.1998 року виконкому
Донецької міської ради делеговано
повноваження з передачі, вилученню,
наданню і продажу земельних ділянок,
припинення права власності земельними
ділянками.

Відповідно до п.п. 1, 3 Декрету Кабінету
міністрів України «Про приватизацію
земельних ділянок» від 26.12.1992 року
(чинного на час прийняття спірного
рішення) зобов'язано ради народних
депутатів забезпечити передачу
протягом 1993 року громадянам України у
приватну власність земельних ділянок,
наданих їм для ведення особистого
підсобного господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, у межах норм,
установлених Земельним кодексом
України.

Право приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету,
посвідчується відповідною Радою
народних депутатів, про що робиться
запис у земельно-кадастрових
документах, з наступною

видачею державного акта на право
приватної власності на землю.

Відповідно до ст., ст. 56, 57, 67 Земельного
кодексу України (в редакції від 3.07.1992
року) встановлені такі розміри
земельних ділянок, що передавались у
приватну власність громадянам України:

- для ведення особистого підсобного
господарства в межах населених пунктів
у розмірах, вказаних у
земельно-облікових документах, або
надаються безоплатно у власність у
розмірі не більше 0,6 гектара;

- для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибних ділянок) не
більше, зокрема, у містах - 0,1 га;

- для ведення садівництва, городництва
- не більше 0,12 га;

- для індивідуального дачного
будівництва - не більше 0,1 га;

- для будівництва індивідуальних
гаражів - не більше 0,01 га.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 передані
у власність земельні ділянки: 0,1 га - для
обслуговування будинку, 453 кв.м. - для
ведення особистого господарства, 14
кв.м. - в тимчасове довгострокове
користування для городництва, а всього:
1467 кв.м.

Міська рада передала у власність
ОСОБА_3 земельну ділянку в межах норм,
встановлених Земельним кодексом
України.

На час передання ОСОБА_3 земельної
ділянки в приватну власність та
прийняття виконавчим комітетом
Донецької міської ради рішення №234 від
16.06.1999 року був чинний Порядок передачі
земельних ділянок у приватну власність
громадянам України, затверджений
наказом Державного Комітету України по
земельних ресурсах №10 від 15.02.1993 року.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 цього Порядку
передача у приватну власність
земельних ділянок, що були раніше
надані громадянам, здійснюється
відповідними Радами народних
депутатів за місцем розташування цих
ділянок. Зазначені земельні ділянки
передаються безоплатно у приватну
власність на підставі матеріалів, що
підтверджують їх розмір
(земельно-кадастрова документація,
дані бюро технічної інвентаризації,
правлінь товариств і кооперативів
тощо), заяв громадян. Ради народних
депутатів перевіряють обґрунтованість
заяв громадян та матеріалів у місячний
строк і приймають відповідне рішення.
Право приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
вищезазначених цілей, посвідчується
відповідною Ради народних депутатів,
про що робиться запис у
земельно-обліковому документі - Книзі
реєстрації громадян, яким безплатно
передано земельні ділянки у приватну
власність. Встановлення меж земельних
ділянок у натурі (на місцевості)
виконують землевпорядні органи за
замовленням Ради народних депутатів.

Після встановлення меж земельних
ділянок, що передаються у приватну
власність, громадяни одержують
Державний акт на право приватної
власності на землю, який видається і
реєструється відповідною Ради
народних депутатів.

Якщо при встановленні меж земельних
ділянок будуть виявлені розбіжності в
даних про розміри земельних ділянок,
переданих у власність, з фактичними
розмірами, остаточний розмір площі
таких ділянок визначається Радою
народних депутатів.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що для
отримання рішення про приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_3 надав до
Міської ради всю технічну
документацію, що підтверджує розмір
земельної ділянки.

Міська рада в межах своїх повноважень
та у спосіб, передбачений Земельним
Кодексом та Порядком передачі
земельних ділянок у приватну власність
громадянам України, прийняла Рішення
№234.

Згідно ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Підстав для скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 8 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, визначених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.