Справа № 812/873/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
справа №812/873/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів: Лях
О.П., Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Держземагенства у м.
Лисичанську Луганської області третя
особа комунальне підприємство
"Лисичанський міський землевпорядний
центр" про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Управління Держземагенства
у м. Лисичанську Луганської області
третя особа комунальне підприємство
"Лисичанський міський землевпорядний
центр" про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління Держземагенства у м.
Лисичанську Луганської області третя
особа комунальне підприємство
"Лисичанський міський землевпорядний
центр" про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою на неї, в якій
зазначено, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу, вважає, що
постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини між
сторонами по справі, застосував
відповідні норми матеріального та
процесуального права та виходив з
наступного.

Рішенням виконавчого комітету
Лисичанської міської ради від 02 серпня
2011 року за № 414 присвоєно номер НОМЕР_2
гаражам, розташованим в АДРЕСА_1, що
знаходяться на території громадської
організації "Автовласників
індивідуальних гаражів "Южний" (арк.
справи 45).

01 листопада 2011 року на гараж НОМЕР_1,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
власником якого визначений ОСОБА_2,
оформлений технічний паспорт (арк.
справи 47-49).

Рішенням Лисичанської міської ради від
29 березня 2012 року № 29/480 було надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
надання її в оренду строком на 3 роки
для експлуатації самовільно
збудованого гаражу ОСОБА_2, земельна
ділянка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_1, орієнтовною
площею - 0,0039 га (арк. справи 7).

11 лютого 2013 року між комунальним
підприємством "Лисичанський міський
землевпорядний центр" та ОСОБА_2 було
укладено договір № 8-ф про проведення
робіт з виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, гараж
НОМЕР_1, для розміщення гаражу (арк.
справи 14-15).

20 червня 2013 року між комунальним
підприємством "Лисичанський міський
землевпорядний центр" та ОСОБА_2 було
укладено додаткову угоду № 1, якою
внесено зміни до договору від 11 лютого
2013 року № 8-ф стосовно строку його дії
(арк. справи 17).

30 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Держземагентства у м.
Лисичанську Луганської області з
заявою, в якій просив погодити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, для
експлуатації самовільно збудованого
гаражу (арк. справи 8-9).

Висновком Управління Держземагентства
у м. Лисичанську Луганської області від
29 листопада 2013 року № 68 не було
погоджено наданий проект землеустрою у
зв'язку з наявністю таких зауважень: 1)
порушено вимоги статті 50 Закону
України "Про землеустрій" - в проекті
відсутні правовстановлюючі документи
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці; 2)
порушено вимоги статті 28 Закону
України "Про землеустрій" - порушено
6-місячний термін виконання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (арк. справи 11).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з Указом Президента України від
8 квітня 2011 року № 445/2011 Державне
агентство земельних ресурсів України є
правонаступником Державного комітету
України із земельних ресурсів, у тому
числі за укладеними міжнародними
договорами України, стороною в яких є
Державний комітет України із земельних
ресурсів.

Відповідно до Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України від 8 квітня 2011 року № 445/2011,
Державне агентство земельних ресурсів
України (Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань бере
участь у розробленні та виконанні
державних, галузевих, регіональних та
місцевих програм з питань регулювання
земельних відносин, раціонального
використання земель, їх відтворення та
охорони, встановлення меж області,
району, міста, району в місті, села і
селища, у проведенні моніторингу
земель, територіальному плануванні,
впровадженні географічних
інформаційних систем, здійсненні
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Держземагентство України здійснює
свої повноваження безпосередньо і
через утворені в установленому порядку
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах, а також
через міськрайонні, міжміські,
міжрайонні територіальні органи.

Положеннями підпункту 22 пункту 4 цього
Положення встановлено, що
Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань бере
участь у погодженні документації із
землеустрою, організовує та проводить
в установленому законодавством
порядку державну експертизу проектів
землеустрою, документації з оцінки
земель, а також матеріалів і
документації державного земельного
кадастру та надає за результатами її
проведення відповідні висновки.

Частинами 1-3 статті 78 Земельного
кодексу України передбачено, що право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них. Земля в
Україні може перебувати у приватній,
комунальній та державній власності.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини 7 статті 118
Земельного кодексу України проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки розробляється за замовленням
громадян суб'єктами господарювання, що
є виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

За частиною 1 статті 186-1 Земельного
кодексу України проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок усіх
категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що
підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про землеустрій" проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
складаються у разі зміни цільового
призначення земельних ділянок або
формування нових земельних ділянок.
Проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок погоджуються та
затверджуються в порядку,
встановленому Земельним кодексом
України. Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
включають, зокрема, й копії
правовстановлюючих документів на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельній ділянці (за наявності
таких об'єктів).

Наданий на погодження відповідачу
проект землеустрою не містить
правовстановлюючих документів на
гараж, який розташований на земельній
ділянці. Представник позивача у
судовому засіданні підтвердив, що такі
правовстановлюючі документи у
позивача відсутні, право власності на
гараж станом на дату судового розгляду
не встановлено.

Суд вважав правильним висновок
відповідача про непогодження проекту
землеустрою у зв'язку з порушенням
вимог статті 50 Закону України "Про
землеустрій" (відсутність
правовстановлюючих документів на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельній ділянці).

Відповідно до пункту "г" частини 2
статті 28 Закону України "Про
землеустрій" розробники документації
із землеустрою зобов'язані виконувати
роботи із складання документації із
землеустрою у строк, передбачений
договором. Максимальний строк
складання документації із землеустрою
не повинен перевищувати шести місяців
з моменту укладення договору.

Стаття 28 Закону передбачає, що
розробники документації із
землеустрою несуть відповідно до
закону відповідальність за
достовірність, якість і безпеку
заходів, передбачених цією
документацією. У разі невиконання або
неналежного виконання умов договору
при здійсненні землеустрою, розробники
документації із землеустрою несуть
відповідальність, передбачену
договором і законом.

Таким чином, за неналежне виконання
умов договору при здійсненні
землеустрою передбачена
відповідальність розробника
документації. Тому порушення строків
виготовлення проекту землеустрою не
повинно нести негативних наслідків для
замовника.

Підставою для відмови в погодженні
проекту землеустрою згідно з Земельним
кодексом України є лише
невідповідність положень проекту
землеустрою вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації.

Суд вважав, що порушення термінів
виконання проекту землеустрою не може
бути підставою для відмови в
погодженні такого проекту.

В зв'язку з встановленням порушень
статті 50 Закону України "Про
землеустрій" щодо відсутності
правовстановлюючих документів на
об'єкт нерухомого майна, розташованого
на земельній ділянці, суд дійшов
висновку про правомірність дій та
висновку відповідача про відмову в
погодженні проекту землеустрою.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції дотримався норм
матеріального та процесуального
права під час вирішення справи, тобто
відсутні підстави для скасування або
зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь в
справі, та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

О.П.Лях

С.В.Жаботинська