Справа № 2а/1522/6853/11
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р.
м.Київ
К/800/41615/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси на
постанову Приморського районного суду
м.Одеси від 14 березня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, третя
особа - Відкрите акціонерне товариство
«Одеський коровай», про визнання
рішення щодо утримання надміру
виплачених сум пенсій нечинним,
зобов'язання припинити стягнення з
нарахованої пенсії та повернення
безпідставно нарахованих стягнень,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, третя
особа - Відкрите акціонерне товариство
«Одеський коровай», в якому просила суд
визнати нечинним рішення від 14 травня
2011 року №911 щодо утримання надміру
виплачених сум пенсій, зобов'язати
припинити стягнення в розмірі 20% з
нарахованої пенсії та повернути
безпідставно нараховані стягнення з
пенсії в розмірі 20% з травня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначала про відсутність підстав для
стягнення з неї надміру виплаченої
пенсії, оскільки з її боку будь-яких
винних дій або зловживань не
допускалося.

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 14 березня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25 липня 2013 року, адміністративний
позов задоволено; визнано нечинним
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м.Одеси
від 14 травня 2011 року №911 щодо утримання
з позивача надміру виплачених сум
пенсій; зобов'язано відповідача
припинити стягнення в розмірі 20% з
нарахованої пенсії позивача з дати
прийняття постанови суду по даній
справі; зобовязано відповідача
повернути ОСОБА_2 безпідставно
нараховані стягнення з пенсії в
розмірі 20% з травня 2011 року по дату
прийняття постанови суду по даній
справі.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанції, з посиланням на ст.50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
ст.101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», мотивоване
протиправністю рішення відповідача
про утримання пенсії позивача,
оскільки будь-яких зловживань з боку
позивача при поданні документів на
призначенні пенсії не було.

Не погоджуючись із судовими рішеннями,
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає, що перевіркою достовірності
довідки від 18 лютого 1999 року №1
встановлено, що заробітна плата не була
приведена до відповідності з грошовою
реформою 1961 року. За підсумками
проведеної перевірки позивачу
проведено відповідний перерахунок
пенсії та визначено суму переплати
пенсії, яка виникла в результаті
недостовірних даних в довідці №1.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з квітня 1992 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси та отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

З 1955 року по 1961 рік працювала на
Одеському хлібзаводі №1,
правонаступником якого є ВАТ «Одеський
коровай», що підтверджується записами
в трудовій книжці.

В 1999 році ОСОБА_2 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси із заявою
про перерахунок пенсії, надавши
довідку Одеського хлібзавода від 18
лютого 1999 року №1 про заробітну плату
для призначення пенсії за період
роботи з 01 січня 1956 року по 31 грудня 1960
року. У вказаній довідці зазначено, що
сума заробітної плати за 60 місяців
склала 0,36365 грн., заробітна плата
вказана в масштабі цін 1961 року.

31 березня 2011 року відповідач здійснив
перевірку достовірності довідки про
заробітну плату від 18 лютого 1999 року №1,
наданої позивачу для перерахунку
пенсії.

За результатами перевірки 31 березня 2011
року складено Акт про результати
перевірки достовірності довідки про
заробітну плату, виданої для
призначення пенсії громадянину, згідно
висновків якого під час перевірки
достовірності довідки про заробітну
плату для призначення (перерахунку)
пенсії позивачу встановлено, що
заробітна плата не була приведена до
відповідності з грошовою реформою 1961
року.

14 травня 2011 року відповідачем прийнято
рішення №911 «Про утримання сум пенсій,
надміру виплачених пенсіонеру у
наслідок зловживань з його сторони»,
згідно якого утворилась сума переплати
67043,90 грн. за період з 01 січня 2004 року по
31 травня 2011 року, яка підлягає
утриманню з ОСОБА_2 в розмірі 20% пенсії
щомісячно до повного погашення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Згідно ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що органи,
що призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно ст.103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» стягненню з
пенсіонера підлягають тільки суми
пенсії, надміру виплачені йому
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
(в результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо).

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
регулюється Порядком відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України від 21 березня
2003 року №6-4, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 15 травня
2003 року за №374/7695.

У п.3 Порядку встановлено, що повернення
коштів проводиться відповідно до
статті 103 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміну у складі
сім'ї тощо.

Отже, відрахування виплаченої надміру
суми пенсії можливе лише за двох умов,
зокрема, зловживання з боку пенсіонера
та подання страхувальником
недостовірних даних.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що сума пенсії ОСОБА_2
виплачена надмірно не з вини
пенсіонера, будь-яких даних про
зловживання збоку позивача або подання
ним недостовірних даних відповідачем
не надано та не встановлено, довідку
про заробітну плату на нарахування
пенсії надавало Відкрите акціонерне
товариство «Одеський коровай», а тому
позивач не може нести відповідальність
за зміст та достовірність документів,
які видаються органами державної
влади, іншими організаціями та
установами на виконання їх
повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку щодо
скасування рішення відповідача про
утримання з позивача зайво виплаченої
пенсії.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси залишити
без задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м.Одеси від 14 березня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді