Справа № 823/626/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
справа № 823/626/14

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Говорун Д.Я. про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

13 березня 2014 року до суду з позовною
заявою звернулася ОСОБА_1, в якій
просить:

- скасувати постанову від 26.02.2014 про
відкриття виконавчого провадження,
постановлену головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Говорун Д.Я. у
виконавчому провадженні №42248587;

- зобов'язати головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Говорун Д.Я. винести
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження по
виконавчому написі нотаріуса № 1193 від
15.02.2013;

- зобов'язати головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Говорун Д.Я. зняти
арешт з побутового приміщення,
загальною площею 2331,86 кв. м., що
розташоване по АДРЕСА_1 та складається:
«Б» - побутове приміщення загальною
площею 236,3 кв.м.; «б» - ганок; « 1,2» -
огорожа; І - вимощення;

- зобов'язати головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Говорун Д.Я. зняти
заборону здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник
позивача викладені в позові вимоги
підтримала повністю, просила їх
задовольнити. В обгрунтування позову
зазначила, що 15.02.2014 приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу вчинено
виконавчий напис, зареєстрований в
реєстрі № 1193 і запропоновано звернути
стягнення на нерухоме майно, а саме: «Б»
- побутове приміщення (цегла, обкладена
плиткою) загальною площею 236,3 кв. м., «б»
- ганок, «І» - вимощення, « 1,2» - огорожа,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_1 У вищезазначеному
виконавчому написі нотаріуса вказано,
що він може бути пред'явлений до
виконання до відділу державної
виконавчої служби протягом року з дня
його вчинення. 25.02.2014 до відділу
державної виконавчої служби
Канівського міськрайонного управління
юстиції в Черкаській області публічним
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» подано заяву про
примусове виконання виконавчого
напису №1193. 26.02.2014 відповідачем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження №42248587. Так,
представник позивача зазначила, що
державний виконавець прийняв до
виконання виконавчий документ
(виконавчий напис нотаріуса № 1194 від
15.02.2013р.), строк пред'явлення якого до
виконання закінчився 14.02.2014. Тому,
представник позивача зазначає, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена з порушенням ЗУ
«Про виконавче провадження».

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду заперечення в якому просив
справу розглянути без його участі та
щодо заявлених позовних вимог
заперечував з підстав, викладених в
письмових запереченнях.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
письмові докази у їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що на підставі
виконавчого напису від 15.02.2014 вчиненого
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального,
зареєстрованого в реєстрі №1193
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Канівського міськрайонного управління
юстиції за заявою про примусове
виконання виконавчого напису №1193
від 12.02.2014 поданою публічним
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» та
зареєстрованою відповідачем 25.02.2014,
26.02.2014 винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №42248587. Даною
постановою запропоновано боржнику
(позивачу у справі) сплатити кошти в
сумі 292444, 46 грн та витрати виконавчого
провадження в сумі 150 грн, згідно
наданого розрахунку в строк до 04.03.2014,
квитанцію надати до відділу ДВС та
накладено арешт на побутове
приміщення, загальною площею 2331,86 кв. м.,
що розташоване по АДРЕСА_1 та
складається: «Б» - побутове приміщення
загальною площею 236,3 кв. м.; «б» - ганок; «
1,2» - огорожа; І - вимощення; заборонено
здійснення відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику та
накладено арешт з моменту надходження
постанови. Вказана постанова
направлена боржнику та стягувачу
26.02.2014р. за вих. № 1382, що підтверджується
супровідним листом (а.с39).

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, являється Закон України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999р. №
606-XIV (далі - Закон № 606-XIV)

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№606-XIV (з наступними змінами та
доповненнями), виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Пунктами 1-2 ст. 2 Закону № 606-XIV
зазначено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим
Законом(частина 1, 2 статті 11 Закону №
606-XIV ).

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону (ч.1 ст. 19 Закону №
606-XIV).

Пунктом 1.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень від
02.04.2012р. № 512/5 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 р. за N 489/20802 (далі - Інструкція)
передбачено, що під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів частин 2, 3
статті 19 Закону № 606-XIV у заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягувач вправі зазначити відомості,
що ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника. У заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Статтею 22 Закону № 606-XIVвиконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом. Строки, зазначені у частині
першій цієї статті, встановлюються для:
виконання судових рішень - з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення; виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом. Рішення про
стягнення періодичних платежів (у
справах про стягнення аліментів, про
відшкодування шкоди, заподіяної
каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я, втратою годувальника тощо)
можуть бути пред'явлені для виконання
протягом усього періоду, на який
присуджені платежі. Строки
пред'явлення виконавчих документів до
виконання встановлюються для кожного
платежу окремо.

Судом встановлено, що виконавчий напис
приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу №1193
набрав чинності 15.02.2013 та має бути
пред'явлений до виконання до відділу
ДВС протягом року з дня його вчинення,
тобто останнім днем пред'явлення
даного напису до виконання є 16.02.2014. Так,
згідно матеріалів справи, а саме копії
конверту (а.с.47) та копії опису
вкладення у цінний лист (а.с.61) заява про
відкриття виконавчого провадження
відправлена поштою 14.02.2014.

Враховуючи вищевикладене суд, не
погоджується з твердженнями позивача
про пропуск строку звернення до
виконання виконавчого напису
нотаріуса.

Судом встановлено, що постанова № 42248587
про відкриття виконавчого провадження
винесена 26.02.2014 в результаті
надходження заяви про відкриття
виконавчого провадження за вх. № 748 від
25.02.2014. Судовим рішенням у
адміністративній справі №823/625/14
Черкаським окружним адміністративним
судом встановлено, що лист із заявою
про відкриття виконавчого провадження
вручений адресату (відділ ДВС) 19.02.2014.
Суд зазначає, що заяви філії ЧОУ ПАТ
«Державний ощадний банк України» про
прийняття виконавчого напису
приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу
відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надійшли в
одному поштовому конверті, що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист.

Частиною 1 статті 25 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Із аналізу вищезазначених норм
вбачається, що отримавши 19.02.2014 заяву
про відкриття виконавчого провадження,
відповідач виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження
26.02.2014, тобто з порушенням строку
передбаченого статтею 25 Закону України
«Про виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного суд
скасовує постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42248587.

З приводу позовних вимог позивача щодо
зобов'язаня головного державного
виконавця відділу ДВС Канівського
міськрайонного управління юстиції
Говорун Д.Я. винести постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження по виконавчому написі
нотаріуса № 1194 від 15.02.2013; зобов'язаня
головного державного виконавця
відділу ДВС Канівського
міськрайонного управління юстиції
Говорун Д.Я. зняти арешт з побутового
приміщення, загальною площею 2331,86 кв.м.,
що розташоване по АДРЕСА_1 та
складається: «Б» - побутове приміщення
загальною площею 236,3 кв.м.; «б» - ганок; «
1,2» - огорожа; І - вимощення; зобов'язаня
головного державного виконавця
відділу ДВС Канівського
міськрайонного управління юстиції
Говорун Д.Я. зняти заборону здійснювати
відчудження будь-якого майна, яке
належить ОСОБА_1, суд відмовляє у їх
задоволенні, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося, виконавчий
документ до відділу ДВС стягувачем
поданий вчасно, а тому зобов'язувати
державного виконавця вчиняти дії по
винесенню постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження у
суду немає жодних підстав. По вимогам
щодо зобов'язання державного виконавця
зняти арешт майна та зоборони його
відчудження суд пояснює, що у зв'язку з
скасуванням постанови про відкриття
виконавчого провадження, якою
накладено арешт, здійснено заборону
відчудження майна, то автоматично і
скасовуються дані дії (оскільки
документ, на підставі якого
застосовано заходи, скасовано).

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, при вирішенні спору, враховує
приписи статті 2 КАС України,
відповідно до якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з статтею 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства та матеріалів справи,
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи є частково
обґрунтованими, а вимоги такими, що
підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42248587 від
26.02.2014, винесену головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції в
Черкаській області Говорун Д.Я.

В решті заявлених позовних вимог -
відмовити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 36 (тридцять шість) грн
54 коп. судового збору за
адміністративний позов немайнового
характеру.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст складений та підписаний 18
квітня 2014 року