Справа № 332/541/14-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2014 рокусправа № 332/541/14-а
(2а/332/13/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя

на постанову Заводського районного
суду м.Запоріжжя від 03 березня 2014 року
по справі №332/541/14-а (2а/332/13/14) за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя про визнання рішення
протиправним та його скасування,
зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив:

- визнати рішення засідання пенсійної
Комісії при управлінні Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Запоріжжя від 15.01.2014 року №1 про відмову
в призначенні пенсії позивачу
відповідно до п.1 «а» ст..13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
протиправним та його скасувати;

- зобов'язати відповідача зарахувати до
пільгового стажу за списком №1 період
роботи з 16.12.1984 року по 26.03.1997 року за
професією слюсаря-ремонтника, у зв'язку
з чим призначити та виплачувати пенсію
позивачу відповідно до п.1 «а» ст..13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з часу звернення за її
призначенням - 06.01.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що у період з 16.12.1984 року по 26.03.1997
року він працював
слюсарем-ремонтником, тобто на посаді,
яка дає право на призначення пільгової
пенсії за Списком №1. У зв'язку з
досягненням 50-річного віку, 06.01.2014р.
звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах. Проте, відповідачем
було відмовлено з тих підстав, що не
підтверджений пільговий стаж за
Списком №1 в період роботи з 16.12.1984 року
по 31.12.1991 року. Відповідач вказав, що
зарахувати пільговий стаж позивачу за
вказаний період можливо лише за
Списком №2 відповідно до постанови РМ
СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Постановою Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 03 березня 2014 року позов
задоволено, а саме: визнано рішення
засідання пенсійної Комісії при
управлінні Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя від
15.01.2014 року №1 про відмову в призначенні
пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. «а» ст..13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» протиправним та його
скасувати; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя призначити
зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу
за списком №1 період роботи з 16.12.1984
року по 26.03.1997 року за професією
слюсаря-ремонтника, у зв'язку з чим
призначити та виплачувати йому пенсію
відповідно до п. «а» ст..13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
28.11.2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя звернулося до суду
з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга обґрунтована,
фактично, тими обставинами, які стали
підставою для відмови позивачу у
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №1.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку досліджених судом
доказів по справі, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 06.01.2014р. позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду з заявою про призначення пенсії
за віком на пільгових умовах, з огляду
на наявність необхідного трудового
стажу на посаді, яка дає право на
призначення пільгової пенсії за
Списком №1.

Рішенням засідання Комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням та виплатою пенсій
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя від
15.01.2014 року №1 в призначенні пенсії за
віком ОСОБА_1 відмовлено з підстав
відсутності необхідного стажу роботи 10
років, оскільки для зарахування
пільгового стажу з 16.12.1984 року по 31.12.1991
року за Списком №1 немає законних
підстав. Також зазначив, що зарахувати
пільговий стаж позивачу за вказаний
період можливо лише за Списком №2
відповідно до постанови РМ СРСР від
22.08.1956 року №1173.

Правомірність дій Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя щодо відмови у
призначенні пенсії і, як наслідок,
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №1 є
предметом спору, переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
професія за якою працював позивач
віднесена до Списку №1, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.01.1991 року №10 (зі змінами та
доповненнями від 09.08.1991 року №591)
розділом ІІІ "Металургійне
виробництво", позицією 1030200а-1753а. При
цьому суд першої інстанції керувався
пунктом 3 Порядку застосування Списків
№1 і №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383, згідно
якого до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, названою нормою матеріального
права встановлені умови, за яких особа
має право на призначення пенсії на
пільгових умовах, і такими умовами,
зокрема, є наявність 10 років стажу
роботи на зазначених роботах.

Відповідно до підрозділу 1 розділу ІІІ
(1030100а-1753а) Списку №1, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
09.08.1991 року №591 до переліку посад, які
мають право на пільгову пенсію за віком
відносяться посади робітників
ремонтних служб, зайнятих ремонтом
обладнання у місцях його установки на
ділянках (робочих місцях) діючих
виробництв, де основні робітники, які
ведуть технологічний процес,
користуються правом на пільгове
пенсійне забезпечення по Списку №1:
слюсарі-ремонтники,
електрогазозварники,
електрогазозварники ручної зварки,
електромонтери по ремонту та
обслуговуванню електрообладнання.

Згідно пункту 3 Порядку №383 при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.1992 року, тобто з дати
набрання чинності постанови Кабінету
Міністрів України від 01.08.1992 року №442,
якою затверджений Порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору у даній справі є
наявність чи відсутність підстав для
зарахування періоду роботи позивача з
16.12.1984 року по 31.12.1991 року на ВАТ
«Запоріжсталь» до пільгового стажу,
який дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до ст.62 Закону, основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова

книжка.

Досліджені судом відомості трудової
книжки позивача свідчать про те, що
ОСОБА_1 працював в ВАТ «Запоріжсталь» з
16.12.1984 року по 26.03.1997 року
слюсарем-ремонтником.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження наявного трудового
стажу приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які місять
відомості про періоди роботи.

З наявної в матеріалах справи довідки
ВАТ «Запоріжсталь» №46 від 06.01.2014 року
вбачається, що позивач працював в ВАТ
«Запоріжсталь» з 16.12.1984 року по 26.03.1997
року слюсарем-ремонтником (черговий
персонал механослужби, робоче місце
07052). Характер виконуваної роботи -
повний робочий день на виробництві
чорної металургії в цеху ЗМК
«Запоріжсталь». Атестація робочого
місця позивача за списком №1 була
проведена за наказом про атестацію
робочих місць від 25.05.1995 року №73 (а.с.9).

Отже, як вбачається з матеріалів справи
у трудовій книжці, яка в силу Закону, є
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, містяться записи, які
підтверджують наявність трудового
стажу на посадах, зайнятість на яких
дає право на призначення пільгової
пенсії, відповідно до п. «а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
вказаний трудовий стаж
підтверджується і наданою позивачем
довідкою.

Підставою відмови ОСОБА_1 у призначенні
пільгової пенсії за віком згідно
Списку №1, управлінням ПФУ було те, що
частина його страхового стажу на
посаді слюсаря-ремонтника, до 01.01.1992
року підпадала під Список №2 (розділ ІV
Металургійне виробництво),
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Водночас, професія позивача внесена до
Списку №1 постановою Кабінету
Міністрів України СРСР №591 від 9 серпня
1991 року.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідачем неправомірно не
враховано до пільгового стажу позивачу
стаж роботи слюсарем-ремонтником,
оскільки, атестацією робочих місць та
умов праці підтверджено особливу
шкідливість і особливо важкі умови
праці позивача на посаді
слюсаря-ремонтника, яка міститься у
Переліку посад, передбачених Списком
№1 розділом 1, підрозділом ІІІ
(1030100а-1753а), затверджених постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.1991 року
№591 та такий стаж підтверджений
необхідними документами.

З урахуванням викладеного, управління
ПФУ повинно було діяти за правилами
Порядку №383, та зарахувати до
пільгового стажу за списком №1 період
роботи з 16.12.1984 року по 31.12.1991 року.

З огляду на викладені обставини справи,
суд апеляційної інстанції вважає, що
суд першої інстанції повно і всебічно
встановив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, прийняв вірне
рішення по суті позовних вимог, у
зв'язку з чим підстави для його
скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду м.Запоріжжя від 03
березня 2014 року по справі №332/541/14-а
(2а/332/13/14)- без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк