Справа № 826/2644/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
15 квітня 2014 року 15:00 № 826/2644/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до треті особи Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України, 1.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури Запорізької області 2.
Адвокат ОСОБА_2провизнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі
також - позивач) з адміністративним
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України (далі також -
відповідач), адвоката ОСОБА_2, про
визнання протиправним та скасування
рішення Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України від 24 січня 2014 року
№ I-018/2014 та зобов'язання відкрити
дисциплінарне провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04.03.2013 року відкрито
провадження у справі та призначено
попереднє судове засідання. Залучено
до участі у справі
Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури Запорізької області в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

Протокольною ухвалою суду від 02.04.2014
року судом визначено статус
відповідача адвоката ОСОБА_2 як третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 02.04.2014 року закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду у судовому
засіданні.

В судове засідання 10.04.2014 року
представники сторін не прибули, хоча
були належним чином повідомленими про
дату, час і місце судового розгляду
справи. З урахуванням вимог ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд продовжив розглядати
справу в письмовому провадженні.

Позивач позов підтримує в повному
обсязі, нею подано до суду клопотання, в
якому просить розглядати справу за її
відсутності. Позовні вимоги вмотивовує
тим, що без її відома та її згоди
адвокат Запорізької обласної колегії
адвокатів ОСОБА_2 представляв її
інтереси у справі, яка слухалась
Вільнянським районним судом
Запорізької області. Позивач
звернулась до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Запорізької області, яка
рішенням №12-1/2013 від 02.09.2013 року
відмовила в порушенні дисциплінарної
справи відносно адвоката ОСОБА_2.
Рішенням Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України від 24.01.2014 року
№I-018/2014 вказане рішення, яке позивач
вважає протиправним, залишено без змін
.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Вважає оскаржуване
рішення законним та обґрунтованим, а
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, так як згідно з частиною 5
статті 52 Закону України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність" Вища
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури України за результатами
розгляду скарги на рішення, дії чи
бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури не має право відкривати
дисциплінарні провадження. Крім того,
позивачкою не було надано доказів на
підтвердження доводів, викладених як в
скарзі, так і в позовній заяві.

Кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури Запорізької
області подано до суду заперечення
проти позову, в яких зазначено, що
позивачем не було надано доказів на
підтвердження доводів, викладених у
скарзі, а тому, виходячи з вимог частини
другої ст. 67 Правил адвокатської етики,
яка встановлює презумпцію
невинуватості щодо відносин
дисциплінарної відповідальності
адвокатів, відмовила у порушенні
дисциплінарної справи відносно
адвоката ОСОБА_2

Адвокатом ОСОБА_2 подано до суду
заперечення проти позову, в яких
вказано на відсутність факту порушення
ним Правил адвокатської етики.

Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що 04.04.2013 року приватним
підприємцем ОСОБА_4 подано до
Вільянського районного суду
Запорізької області позовну заяву до
ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія Фенікс 2009» щодо
визнання недійсним укладеного
договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Вільянського районного суду
Запорізької області від 10.04.2013 року
відкрито провадження по справі та
призначено справу до судового
розгляду, з одночасним повідомленням
відповідачів по справі.

Відповідно до Витягу з договору про
надання адвокатських (юридичних)
послуг від 24.04.2013 року, укладеного з
ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 зобов'язався
представляти інтереси ОСОБА_1 в судах
усіх інстанцій. Зазначений договір
скріплений підписами сторін.

На підставі зазначеного договору, а
також виданого ордеру на ведення
цивільної справи адвокат ОСОБА_2
здійснював представлення інтересів
позивача у вищезазначеній цивільній
справі.

19 липня 2013 року в ході слухання
вказаної вище цивільної справи, в
судовому засіданні ОСОБА_1 відмовилась
від надання їй адвокатських (юридичних)
послуг з боку адвоката ОСОБА_2

Адвокатом 08.08.2013 подано до Вільянського
районного суду Запорізької області
заяву про розірвання договору про
надання правової допомоги.

05.08.2013 року позивач звернулась до
Голови дисциплінарної палати
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Запорізької області зі
скаргою щодо незаконних дій адвоката
Запорізької обласної колегії
адвокатів ОСОБА_2.

У скарзі ОСОБА_1 зазначала, що з
адвокатом ОСОБА_2 вона особисто ніколи
не бачилась, не зверталась до нього за
допомогою, не підписувала з ним
будь-яких угод, але останній є її
законним представником та захищає її
інтереси на підставі договору про
надання адвокатських (юридичних)
послуг, в чому вбачає грубе порушення
адвокатської етики та просила
притягнути адвоката до дисциплінарної
відповідальності.

Рішенням дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Запорізької області від
02.09.2013 року №12-1/2013 відмовлено у
порушенні дисциплінарної справи
відносно адвоката ОСОБА_2

Позивач звернулась зі скаргою до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України, якою рішенням від
24.01.2014 року № I-018/2014 залишено скаргу
ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач не оскаржувала дійсність
вказаного договору про надання
правової допомоги та не зверталась до
правоохоронних органів з заявою про
вчинення кримінального
правопорушення, яке полягає у
підробленні документів (підробленні
підпису).

Оцінивши подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до частини 2 статті 67 Правил
адвокатської етики, затверджених
Установчим З'їздом адвокатів України
17.11.2012 року, щодо відносин
дисциплінарної відповідальності
адвокатів діє презумпція
невинуватості.

Статтею 34 Закону України "Про
адвокатуру і адвокатську діяльність"
встановлено, що підставою для
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку. Дисциплінарним проступком
адвоката є: 1) порушення вимог
несумісності; 2) порушення присяги
адвоката України; 3) порушення правил
адвокатської етики; 4) розголошення
адвокатської таємниці або вчинення
дій, що призвели до її розголошення; 5)
невиконання або неналежне виконання
своїх професійних обов'язків; 6)
невиконання рішень органів
адвокатського самоврядування; 7)
порушення інших обов'язків адвоката,
передбачених законом.

Не є підставою для притягнення
адвоката до дисциплінарної
відповідальності винесення судом або
іншим органом рішення не на користь
його клієнта, скасування або зміна
судового рішення або рішення іншого
органу, винесеного у справі, в якій
адвокат здійснював захист,
представництво або надавав інші види
правової допомоги, якщо при цьому не
було вчинено дисциплінарного
проступку.

Статтею 36 Закону України "Про
адвокатуру і адвокатську діяльність"
встановлено, що право на звернення до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури із заявою (скаргою) щодо
поведінки адвоката, яка може бути
підставою для дисциплінарної
відповідальності, має кожен, кому
відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на
звернення до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, у тому числі ініціювання
питання про дисциплінарну
відповідальність адвоката без
достатніх підстав, і використання
зазначеного права як засобу тиску на
адвоката у зв'язку із здійсненням ним
адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно
адвоката не може бути порушено за
заявою (скаргою), що не містить
відомостей про наявність ознак
дисциплінарного проступку адвоката, а
також за анонімною заявою (скаргою).

З наведених норм законодавства
вбачається, що підставою для порушення
дисциплінарного провадження є заява,
яка містить документально
підтверджені факти порушення
адвокатом вимог Правил адвокатської
етики, або іншого законодавства, яке
регулює діяльність адвокатів.

Матеріали справі свідчать, що 05.08.2013
року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою щодо
незаконних дій адвоката Запорізької
обласної колегії адвокатів ОСОБА_2 до
Голови дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Запорізької області, в якій
зазначала, що ніколи не мала справ з
адвокатом та не підписувала договір
про надання адвокатських послуг. До
скарги було додано копію Витягу з
договору про надання адвокатських
(юридичних) послуг, копію ордера; копію
паспорта з підписом скаржника.

У той же час, скаржницею не надано
жодного належного доказу на
підтвердження заявлених у скарзі
обставин. Не надано таких доказів і під
час розгляду цієї справи судом.

З іншого боку, відповідачем надано
вичерпні докази того, що під час
проведення ним перевірки відносно
адвоката ОСОБА_2 не було встановлено
жодного факту порушення ним Правил
адвокатської етики.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На переконання суду, позивачем не
надано доказів на підтвердження
заявлених позовних вимог, втім
відповідачем надано вичерпні докази,
які свідчать про законність рішення
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури України від 24.01.2014
року № I-018/2014.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачем доведено суду щодо
прийняття рішення від 24.01.2014 року №
I-018/2014 в межах чинного законодавства,
відтак позовну вимогу про визнання
протиправним та скасування рішення
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури України від 24 січня
2014 року № I-018/2014 слід залишити без
задоволення.

Відповідно до частин 1, 4-5 статті 52
Закону України "Про адвокатуру і
адвокатську діяльність" вища
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури є колегіальним органом,
завданням якого є розгляд скарг на
рішення, дії чи бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури: 1) розглядає скарги
на рішення, дії чи бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну
практику
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури; 3) виконує інші функції
відповідно до цього Закону.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна
комісія адвокатури за результатами
розгляду скарги на рішення, дії чи
бездіяльність
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури має право: 1) залишити скаргу
без задоволення, а рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури без змін; 2) змінити рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури; 3) скасувати рішення
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та ухвалити нове рішення; 4)
направити справу для нового розгляду
до відповідної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та зобов'язати
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури вчинити певні дії.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Наведені норми свідчать, що суд вправі
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії лише у
тому випадку, якщо їх вчинення
передбачено безпосередньо законом.

Як вбачається з прохальної частини
позовної заяви, позивачем заявлено
позовну вимогу про зобов'язання
відкрити дисциплінарне провадження,
пороте Вищу
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури України не наділено
вказаними повноваженнями згідно
законодавства України.

З огляду на наведене, позовну вимогу
про зобов'язання Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України відкрити
дисциплінарне провадження щодо
незаконних дій адвоката Запорізької
обласної колегії адвокатів ОСОБА_2
задоволенню не підлягає.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України, треті особи:
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури Запорізької області,
адвокат ОСОБА_2, про визнання
протиправним та скасування рішення від
24 січня 2014 року № I-018/2014 та зобов'язання
відкрити дисциплінарне провадження -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна