Справа № 741/585/14-а
Суддя: Дикий В. М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/13/14
Справа № 741/585/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

17 квітня 2014 року
м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого районного судді Дикого
В.М.,

за участю секретаря Оксимець Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні Носівського
районного суду Чернігівської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Бобровицькому районі про
визнання дій протиправними,
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці і
стягнення недоплаченої суми
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Бобровицькому районі щодо відмови
перерахунку її щомісячного довічного
грошового утримання судді, голови
Бобровицького районного суду
Чернігівської області в розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
в даний час на відповідній посаді
судді та просила зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Бобровицькому районі здійснити
перерахунок розміру її щомісячного
довічного грошового утримання як судді
у відставці в розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого на посаді
голови районного суду, яку займала до
виходу у відставку починаючи з 23 грудня
2010 року без обмеження та строку виплати
і стягнути з Управління Пенсійного
Фонду України в Бобровицькому районі
недоплачену суму щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала
тим, що вона 22 грудня 2010 року була
звільнена з посади голови
Бобровицького районного суду і пішла у
відставку набувши статусу судді у
відставці. Станом на день виходу у
відставку вона мала понад 26 років
стажу, що зараховується до стажу роботи
на посаді судді і їй було призначено
довічне грошове утримання, як пізніше
їй стало відомо у розмірі 88 відсотків
заробітної плати, яку вона отримувала
на час звільнення і не нараховані 2
відсотки, що порушує її право на
належне матеріальне утримання та
гідного статусу життєвого рівня, як
особливої форми соціального
забезпечення судді. Коли позивач
звернулася до УПФУ в Бобровицькому
районі, то їй було відмовлено у
перерахуванні у порушення норм
законодавства. Тому позивач просила
суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Бобровицькому районі щодо відмови
перерахунку її щомісячного довічного
грошового утримання судді, голови
Бобровицького районного суду
Чернігівської області в розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
в даний час на відповідній посаді
судді та просила зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Бобровицькому районі здійснити
перерахунок розміру її щомісячного
довічного грошового утримання як судді
у відставці в розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого на посаді
голови районного суду, яку займала до
виходу у відставку починаючи з 23 грудня
2010 року без обмеження та строку виплати
і стягнути з Управління Пенсійного
Фонду України в Бобровицькому районі
недоплачену суму щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1.
підтримала та просила задовольнити
позовні вимоги про визнання
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Бобровицькому районі щодо відмови
перерахунку її щомісячного довічного
грошового утримання судді, голови
Бобровицького районного суду
Чернігівської області в розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
в даний час на відповідній посаді
судді та просила зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Бобровицькому районі здійснити
перерахунок розміру її щомісячного
довічного грошового утримання як судді
у відставці в розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого на посаді
голови районного суду, яку займала до
виходу у відставку починаючи з 23 грудня
2010 року без обмеження та строку
виплати, а позовну вимогу щодо
стягнення з Управління Пенсійного
Фонду України в Бобровицькому районі
недоплаченої суми щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці просила залишити без
розгляду.

Начальник управління Пенсійного фонду
України у Бобровицькому районі Сокирко
Володимир М. у судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнав та
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, оскільки на його
думку вимоги позивача суперечать
нормам чинного законодавства. Позивачу
було призначене довічне грошове
утримання у відповідності до норм
законодавства діючого на той момент.
Так, питання призначення довічного
грошового утримання суддів у відставці
регулюються Порядком подання
документів для призначення і виплати
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України №3-1
від 25.01.2008 року. Посилання позивача на
постанови Кабінету Міністрів України
№545 та 865 не можна брати до уваги,
оскільки в ієрархії
нормативно-правових актів вони мають
меншу юридичну силу. Вищим є закон
України, в даному випадку «Про статус
суддів» (діючий на момент призначення
грошового утримання). Цим законом не
передбачено зарахування до стажу часу
навчання за денною формою. Враховуючи
те, що ст. 19 Конституції України
визначає що правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України, при
обчисленні стажу роботи для
призначення довічного грошового
утримання позивачу, період навчання у
вищому учбовому закладі не
враховувався. Окрім цього позивач
зазначає, що строки давності на її
вимогу не поширюються, оскільки про те,
що грошове утримання виплачується у
розмірі 88 відсотків від заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді позивач дізналася лише після
відповіді УПФУ у березні 2014 року. З
таким твердженням управління
Пенсійного фонду погодитись не може
оскільки в судовому порядку між
позивачем та Пенсійним фондом
неодноразово розглядалися спори. При
поданні адміністративних позовів і в
судових засіданнях зазначався той
факт, що розмір довічного грошового
утримання був і є 88 відсотків від
заробітної плати працюючого судді. У
позивача не виникало жодних запитань
чи заперечень з цього приводу. Позивач
знала про розмір грошового утримання у
відсотковому відношенні до заробітної
плати судді ще з 25 січня 2013 року і даний
позов подано з порушенням
шестимісячного строку.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, суд приходить до
наступного.

Як вбачається із довідки Управління
Пенсійного Фонду України в
Бобровицькому районі позивач ОСОБА_1
зверталася до управління з приводу
проведення перерахунку довічного
грошового утримання як судді у
відставці у розмірі 90 відсотків
заробітку працюючого судді, однак їй
було відмовлено.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Нормативно-правовими актами, що
визначають правовий статус осіб які
працюють на посаді судді, та статус
суддів у відставці, є Конституція
України та Закон України "Про
судоустрій та статус суддів".

Згідно ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» суддям
виплачується щомісячна доплата за
вислугу років за наявності
відповідного стажу роботи, крім того
суддям, які мають стаж роботи понад
десять років надається додаткова
відпустка.

Пунктом 11 розділу 13 «Перехідні
положення» Закону також встановлено,
що судді призначені чи обрані на посаду
до набрання чинності Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності Законом. При цьому
будь-яких обмежень щодо дії цього
пункту в часі Законом не встановлено.

ОСОБА_1 суддею Бобровицького районного
суду була обрана народним голосуванням
20 липня 1986 року, а звільнилася 22 грудня
2010 року. Відповідно вона має стаж
роботи на посаді судді 24 роки 4 місяці 28
днів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 червня 2008 року №545 доповнено
постанову Кабінету Міністрів України
від 3 вересня 2005 року №865 абзацом другим
п. 3-1, згідно якого до стажу роботи, що
дає судді право на відставку та
одержання щомісячного грошового
утримання, за умови роботи на посаді
судді не менше 10 років зараховується
крім стажу трудової діяльності,
визначеного законом, половина строку
навчання за денною формою у вищих
юридичних навчальних закладах, на
юридичних факультетах вищих
навчальних закладів та календарний
період проходження строкової
військової служби.

ОСОБА_1 навчалася на денній формі
навчання у Харківському юридичному
інституті ім. Ф. Дзержинського з 1
вересня 1979 року по 1 липня 1983 року.

Обчислення стажу роботи судді
проводиться з моменту зарахування його
до штату суду (видання наказу) -
фактичного виконання обов'язків, а
припиняється з моменту видання указу
Президента України чи постанови
Верховної Ради України про звільнення
з посади.

Згідно з ч. 1 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддя, який
вийшов у відставку, після досягнення
чоловікам 62 роки, жінкам - пенсійного
віку, встановленого ст. 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України "Про
державну службу", або за його вибором
щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 2 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", суддя у
відставці, який не досяг віку,
встановленого частиною першою цієї
статті, отримує щомісячне довічне
грошове утримання. При досягненні
таким суддею віку, встановленого
частиною першою цієї статті за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання або, за його вибором,
призначається пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу".

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про
статус суддів" (чинного на час
призначення позивачу щомісячного
довічного грошового утримання), судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді. Після
втрати згаданого Закону чинності у
Законі України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010р. № 2453 аналогічні
положення були передбачені ч. 3 ст. 138
Закону.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" щомісячне грошове утримання
виплачується у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. Максимальний
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
(з урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати та
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
встановлених для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 22.09.05р. № 5-рп/2005,
конституційні права свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав свобод.
Отже дії відповідача щодо відмови
позивачу у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання є
противоправними, адже порушують права
та інтереси позивача.

За таких обставин слід визнати дії
Управління Пенсійного фонду в
Бобровицькому районі Чернігівської
області щодо відмови перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді, голови Бобровицького
районного суду Чернігівської області
ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого в даний
час на відповідній посаді судді
протиправними та зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Бобровицькому районі здійснити
перерахунок розміру щомісячного
довічного грошового утримання як судді
у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90
відсотків заробітної плати працюючого
на посаді голови районного суду, яку
займала до виходу у відставку
починаючи з 23 грудня 2010 року без
обмеження та строку виплати.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з Управління Пенсійного
Фонду України в Бобровицькому районі
недоплаченої суми щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, то її слід залишити без
розгляду.

Керуючись статтями 158 -163, 186 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Бобровицькому районі
щодо відмови перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді,
голови Бобровицького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 в розмірі
90 відсотків заробітної плати
працюючого в даний час на відповідній
посаді судді протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Бобровицькому районі
здійснити перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання як судді у відставці ОСОБА_1 в
розмірі 90 відсотків заробітної плати
працюючого на посаді голови районного
суду, яку займала до виходу у відставку
починаючи з 23 грудня 2010 року без
обмеження та строку виплати.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду в Бобровицькому
району про стягнення недоплаченої суми
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці - залишити
без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
В.М. Дикий