Справа № 435/5005/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/3105/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача:
Конюшка К.В.

суддів
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року

у справі № 435/5005/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська

про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Жовтневого районного суду м. Луганська
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська (далі -
Управління ПФУ) про визнання
протиправною відмову відповідача у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до Списку
№2, зобов'язання відповідача
зарахувати в пільговий стаж роботи за
Списком №2 період роботи на ВАТ
«Норильський гірничо-металургійний
комбінат імені А.П. Завенягіна» ВО
«Норильськремонт» (далі -ВАТ
«Норильськремонт») на посаді слюсаря з
ремонту обладнання машинних цехів з
10.01.1979 по 09.03.1987, зобов'язання
відповідача призначити пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
Списку №2 з моменту настання права на
призначення пенсії, тобто з 04.09.2011.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська суду від 03.07.2013 позов
задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове - про
відмову у задоволені позову.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2
оскаржив його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі касатор просив
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції з мотивів порушення судом
норм матеріального права та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 2
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до записів у
трудовій книжці позивача у спірні
періоди він працював на таких посадах:

з 10.01.1979 по 29.06.1982 на Норильському
ремонтно-будівельному
спеціалізованому управлінні
«Сибенергоцветмет» слюсарем 4 розряду
по ремонту обладнання машинних цехів
ТЦ і інших підприємств комбінату
(шкідливі умови праці);

з 30.06.1982 по 31.07.1985 на Норильському
ремонтно-будівельному
спеціалізованому управлінні
«Сибенергоцветмет» (з 28.02.1984
перейменовано в ремонтно-будівельне
управління «Норильськенергоремонт»
слюсарем 5 розряду по ремонту
обладнання машинних цехів (шкідливі
умови праці);

з 01.08.1985 по 22.07.1986 на Норильській
дільниці № 3 Норильського монтажного
управління тресту «Сибтехмонтаж»;

з 19.09.1986 по 24.10.1986 на дільниці № 4
Норильського комбінату
ремонтно-будівельного
спеціалізованого управління
«Норильськенергоремонт» слюсарем по
ремонту обладнання машин, цехів,
теплових електростанцій 5 розряду;

з 24.10.1986 по 09.03.1987 на дільниці № 7
Норильського комбінату
ремонтно-будівельного
спеціалізованого управління
«Норильськенергоремонт» по ремонту
обладнання теплових електростанцій і
промкотельних.

14.12.2010 позивач звернувся до відповідача
з заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком
№2.

Рішенням відділу з призначення пенсії
Управління ПФУ від 14.03.2011 позивачу було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах за Списком №2. Відмова
обґрунтована тим, що зарахувати стаж за
період роботи в районах Крайньої
Півночі в пільговому обчисленні не
надається можливим, так як заявник не
надав письмових трудових угод.
Відділом направлені запити до
державної установи - відділення
Пенсійного фонду РФ по Красноярському
краю за місцем знаходження
підприємства для проведення
зустрічної перевірки та витребування
даних про укладення трудових угод за
роботу в районах Крайньої Півночі.

На звернення позивача до відповідача
від 22.04.2013 позивачу було роз'яснено про
відмову в призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №2
згідно з підпунктом 4 пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку із відсутністю
необхідного 10-річного стажу
(документами підтверджено 3 роки 4
місяці 8 днів).

Згідно з довідкою від 05.10.2009 №324,
виданою ВАТ «Норильськремонт»
позивач працював на посаді слюсаря по
ремонту обладнання машинних цехів
постійно з повним робочим днем з 10.01.1979
по 31.12.1981 та з 24.10.1986 09.03.1987 у цехах та на
виробництвах, передбачених Списком №2.
З 01.01.1982 по 29.06.1982, з 30.06.1982 по 31.07.1985, з
19.09.1986 по 23.10.1986 позивач виконував
роботу не по Списку №2.

Згідно з даними довідки від 04.10.2010 №
ННР-02/1651-з , виданої ВАТ
«Норильськремонт» підприємство не має
можливості підтвердити пільговий
характер роботи позивача за періоди з
01.01.1982 по 31.07.1985 та з 19.09.1986 по 23.10.1986 на
посаді слюсаря з ремонту обладнання
машинних цехів на ВАТ
««Норильськремонт», оскільки
документи, що підтверджують факт
роботи за даною професією за вказані
періоди, а саме: положення про ділянку,
штатний розпис робочих з робочих місць,
наряди на виконання робіт, журнали
видачі завдань, кошториси на
виконувані роботи не збереглися, тому
уточнююча довідка про пільговий стаж
роботи за Списком №2 за даний період
видана не може бути.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що спірні
періоди роботи позивача на відповідній
посаді підтверджуються відповідними
записами у трудовій книжці.

Скасовуючи рішення першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що дії Управління ПФУ щодо відмови у
призначенні пільгової пенсії були
правомірними, оскільки відсутні
підтверджуючі документи про роботу
позивача у шкідливих умовах за періоди
З 01.01.1982 по 29.06.1982, з 30.06.1982 по 31.07.1985, з
19.09.1986 по 23.10.1986 відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується зі вказаним висновком
суду апеляційної інстанції з огляду на
таке.

Відповідно до пункту «б» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки
після досягнення 55 років і при
загальному стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам

Згідно з статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 N 637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Ураховуючи, що уточнюючі довідки,
видані ВАТ «Норильськремонт» від 04.10.2010
№ ННР-02/1651-з та від 05.10.2009 №324 містять
суперечливу інформацію, первинним
документами факт роботи позивача на
посадах у спірних періодах не може бути
підтверджено з об'єктивних і не
залежних від позивача причин, а записи
у трудовій книжці ОСОБА_2 свідчать про
його перебування на посаді слюсаря з
ремонту обладнання машинних цехів з
10.01.1979 по 09.03.1987 на ВАТ
«Норильськремонт», суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для включення всього
періоду роботи позивача на ВАТ
«Норильськремонт» з 10.01.1979 по 09.03.1987 до
пільгового стажу.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги заслуговують на
увагу та підтверджуються вище
переліченими нормами права і
встановленими обставинами справи, у
зв'язку з чим наявні підстави для її
задоволення та скасування
оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 226 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

У той же час, суд касаційної інстанції
звертає увагу на те, що відповідно до
положень частини другої статті 99 КАС
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з положеннями статті 100 КАС
України Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Таким чином, позовні вимоги, заявлені
ОСОБА_2 за межами строку звернення до
суду, зокрема щодо визнання
неправомірною відмови Управління ПФУ
від 14.03.2011 та зобов'язання вчинити певні
дії за період з 04.09.2011 по 17.11.2012,
підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 100, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року в цій справі скасувати.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська суду від 03 липня 2013 року в
частині задоволеного позову щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська зарахувати в пільговий стаж
роботи ОСОБА_2 за Списком №2 період
роботи на ВАТ «Норильський
гірничо-металургійний комбінат імені
А.П. Завенягіна» ВО «Норильськремонт»
на посаді слюсаря з ремонту обладнання
машинних цехів з 10.01.1979 по 09.03.1987 та
зобов'язання призначити пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до Списку №2 з 17 листопада 2012 року
залишити без змін.

У решті Постанову Жовтневого районного
суду м. Луганська суду від 03 липня 2013
року в цій справі скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в
частині визнання неправомірною
відмови Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах за період з 04 вересня
2011 року по 17 листопада 2012 року залишити
без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 КАС
України.