Справа № 426/268/14-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гашинська
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року справа №426/268/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів : головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області на постанову Сватівського
районного суду Луганської області від
06 березня 2014 року у справі № 426/268/14-а за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області про визнання дій відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з урахуванням сум матеріальної
допомоги та індексації, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з даним позовом, в
якому просила суд визнати
протиправними дії(бездіяльність )
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області щодо відмови їй у здійсненні
перерахунку пенсії з урахуванням усіх
складових її заробітної плати
(отриманих виплат), що повинні входити у
розрахунок пенсії, а саме: матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
а також нарахованої індексації на
заробітну плату за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі.
Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Сватівському районі
Луганської області провести
перерахунок нарахованої їй пенсії,
починаючи з 06.01.2011 року по теперішній
час , виходячи з усіх складових її
заробітної плати (отриманих виплат), у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, а також
нарахованої індексації на заробітну
плату за останні 24 календарні місяці
роботи, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та сплачувати її в
подальшому в перерахованому розмірі.
При перерахунку пенсії враховувати
норму ст.37 Закону України від 16.12.1993 р.
«Про державну службу», якою
встановлено відсоток нарахувань
відповідно стажу державної служби на
посадах державних службовців. На час
виходу на пенсію має 18 років 06 місяців
стажу на посадах державних службовців.
Її розмір пенсійних виплат встановлено
на рівні 88 відсотків, тобто за 10 років
стажу -80 відсотків плюс по 1 відсотку за
повний рік роботи понад обов'язкових 10
років. Стягнути з управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області на її користь суму пенсії за
період з 06.01.2011 року по теперішній час.

Постанову Сватівського районного суду
Луганської області від 06 березня 2014
року у справі № 426/268/14-а позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі І Луганської
області щодо відмови ОСОБА_2 у
здійсненні перерахунку пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань , нарахованої індексації на
заробітну плату за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області здійснити з 06.01.2011 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2,
призначеної за нормами Закону України
«Про державну службу» у розмірі 88
відсотків заробітної плати з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
нарахованої індексації на заробітну
плату за останні 24 календарні місяці
роботи та з урахуванням фактично
отриманих сум.

Відповідач не погодився з таким
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому,
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України,
справу розглянуто у письмовому
провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачу з 06.01.2011 року
відповідачем призначено пенсію, як
державному службовцю в розмірі 80
відсотків заробітної плати. Стаж
державної служби позивача становить 18
років 06 місяців, про що зазначено
позивачем в позові, та не
заперечується відповідачем.

На письмове звернення від 17 .01.2014 р до
управління Пенсійного фонду України
провести перерахунок та виплату пенсії
з урахуванням зазначених складових
заробітної плати та з врахуванням
стажу державної служби (а.с.7-8), позивач
отримала письмову відповідь від 24.01.2014
р. з відмовою в задоволенні її вимог (
а.с.9-10).

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції зазначив наступне.

Згідно наданих стосовно позивача
ОСОБА_2 довідки про складові її
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» (
а.с.11-12), індивідуальних відомостей про
застраховану особу ( а.с.13-16), довідки
про складові заробітної плати (а.с.31) -
підтверджується виплата їй
матеріальної допомоги на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати.

Проте, суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини справи, і, як
наслідок, прийшов до помилкового
висновку про задоволення позову з
огляду на наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що розрахунки
та кількісні показники про складові
заробітної плати позивача (а.с. 30-32), не
можна вважати належним доказом у
розумінні приписів ст. 70 КАС України.
Зазначені довідки не завірені належним
чином, та відсутні данні, що з цих сум
було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази того, що позивачем на адресу
відповідача, разом з заявою про
перерахунок пенсії надані, належним
чином завірені довідки про доходи з
яких було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів вважає, що відповідач
довів суду правомірність своїх дій, в
той час, як позивач будь-яких доказів
на підтвердження незаконних дій УПФУ
суду не надав.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і,
відповідно до ст.202 КАС України, є
підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст..ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області на постанову Сватівського
районного суду Луганської області від
06 березня 2014 року у справі № 426/268/14-а -
задовольнити.

Постанову Сватівського районного суду
Луганської області від 06 березня 2014
року у справі № 426/268/14-а скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області про визнання дій відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з урахуванням сум матеріальної
допомоги та індексації - відмовити
повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М. Міронова

І.В.
Юрко