Справа № 2а/2370/4541/12
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/37120/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Фоміні А.Ю.

за участю представників позивача -
Лісовського А.В., Лисенко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013

у справі № 2а/2370/4541/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Катеринопільський
елеватор»

до Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Катеринопільський
елеватор» звернулось до суду з позовом
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення
Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Черкаської області Державної
податкової служби № від 16.11.2012.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013 у
задоволенні позовних вимог відмовлено,
з мотивів правомірності прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено; спірне
податкове повідомлення-рішення
скасовано, з підстав обґрунтованості
позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки правомірності нарахування
ТОВ «Катеринопільський елеватор» сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за лютий - березень 2012 року, яка
виникла за рахунок від'ємного значення
з ПДВ, що декларувалось у січні - лютому
2012 року, складено акт № 215/22-017/32580463
від 05.11.2012, в якому зафіксовано
порушення: п. п. 200.1, 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість 2 724 621 грн., в т.ч.: за
лютий 2012 року - 331 266 грн. по ТОВ
«Агроперспектива» в сумі 36 746 грн., ПП
«Продекс» в сумі 40 612 грн., ТОВ «Фірма
«Імперія» в сумі 253 908 грн. знято актом
позапланової перевірки від 08.08.2012 №
89/22-017/32580463 та зменшено залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду (р. 24 декларації);
за березень 2012 року на суму 2 028 341 грн. за
результатами акту перевірки №
214/22-017/32580463 від 01.11.2012, та за
результатами даного акту перевірки на
суму 365 014 грн. по взаємовідносинах з ФГ
«Себек-2007»; п. п. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту на 2 784 732 грн., в т.ч.:
за лютий 2012 року в сумі 2 036 872 грн., в тому
числі сума 1 444 560 грн. знята актом
перевірки № 214/22-017/32580463 від 01.11.2012, сума
227 298 грн. знята актом позапланової
перевірки по ПП «Агролайф»; від 18.07.2012 №
70/22-017/32580463 винесено рішення форми В4 в
сумі - 227 298 грн. та зменшено залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду (р. 24) в березні 2012
року на суму - 227 298 грн., сума 365 014 грн.
знята за результатами даного акту
перевірки по взаємовідносинам з ФГ
«Себек-2007», за березень 2012 року в сумі 747
860 грн., в т.ч.: 732 714 грн. по
взаємовідносинах з ФГ «Давос» та сума 15
146 грн. по взаємовідносинах з ТОВ
«Агроперспектива».

На підставі результатів вказаної
перевірки, 16.11.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2012 року у розмірі 1
112 874 грн. та нарахування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 556 437 грн.

Матеріалами справи встановлено, що
29.11.2011, 09.02 та 02.03.2012 між позивачем та ТОВ
«Агроперспектива», ФГ «Себек-2007», ФГ
«Давос», відповідно, укладені договори
№ 1045-к, № 1147/к, № 1225/к на поставку
сільськогосподарської продукції, за
умовами яких поставка здійснюється на
умовах СРТ (склад покупця) згідно з
правилами Інкотермс 2000.

Зменшуючи суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість спірним податковим
повідомленням-рішенням, податковий
орган виходив з того, що перевіркою
встановлено нереальність здійснення
операцій з продажу насіння соняшника
власного виробництва в лютому 2012 року
на адресу ТОВ «Катеринопільський
елеватор» (відсутність документів, які
підтверджують придбання насіння
соняшника для посіву 520,1 га землі у 2011
році, факт здійснення послуг по обробці
та збиранню врожаю не є підтвердженим,
до перевірки не надано первинних
документів, які підтверджують
наявність орендованих приміщень для
зберігання насіння соняшника,
необхідних для ведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні товарно-транспортні накладні,
які підтверджують факт
транспортування товару від
постачальника до покупця.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не надав суду належних
доказів, які б свідчили про
неправомірність та незаконність
прийнятого податковим органом
податкового повідомлення-рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний
адміністративний суд мотивував своє
рішення тим, що позивачем в
обґрунтування своїх позовних вимог
подано до суду копії документів, що
підтверджують факт реального
здійснення господарських операцій з
контрагентами: ФГ «Себек-2007», ФГ
«Давос», ТОВ «Агроперспектива».

Однак, висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Факт порушення
контрагентами-постачальниками
продавця своїх податкових зобов'язань
може бути підставою для висновку про
необґрунтованість заявлених платником
податку вимог про надання податкової
вигоди - відшкодування ПДВ з державного
бюджету, якщо податковий орган доведе:
що платник податку діяв без належної
обачності й обережності і йому мало
бути відомо про порушення, які
допускали його контрагенти; або що
одержати податкову вигоду можна лише
тоді, коли на одному з етапів придбання
товару (сировини, з якої він може бути
виготовлений), ПДВ до державного
бюджету не сплачується, покупець (у
даній справі - позивач) вживає заходів
до відшкодування податку з бюджету,
тобто що без участі покупця (позивача)
податкова вигода не може бути одержана;
або що діяльність платника податку,
його взаємозалежних або афілійованих
осіб спрямована на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди, переважно з
контрагентами, які не виконують своїх
податкових зобов'язань, зокрема у
випадках, коли такі операції
здійснюються через посередників.

Встановлення судом необґрунтованості
заявлених платником податку вимог про
надання податкової вигоди тягне за
собою відмову в її задоволенні.

Крім того, судам необхідно врахувати,
що згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Катеринопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Черкаської області
Державної податкової служби
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013 та
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний