Справа № 817/574/14
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/574/14

11 квітня 2014 року 16год. 21хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дудар О.М., за участю секретаря судового
засідання Сисун Н.В., сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - ФОП ОСОБА_3) звернувся з
адміністративним позовом до
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Костопільська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.02.2014 № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 26289,81грн. (14827,42грн. -
за основним платежем, 11462,39грн. - за
штрафними (фінансовими)
санкціями(штрафами)).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки акта перевірки, на підставі
якого прийнято оспорюване податкове
повідомлення-рішення, суперечать
фактичним обставинам та нормам чинного
законодавства України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю та суду пояснив, що
відповідачем проведено позапланову
виїзну перевірку позивача, за
наслідками якої складено акт, у якому
зафіксовано, зокрема, порушення ФОП
ОСОБА_3 вимог ПК України в частині
нарахування, утримання та сплати до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб. Висновки податкового органу про
заниження позивачем бази
оподаткування вказаним податком на
суму 88410,98грн. внаслідок заниження
загального місячного оподатковуваного
доходу найманих працівників
суперечать нормам чинного
законодавства. Костопільською ОДПІ не
надано жодних доказів нарахування та
виплати ФОП ОСОБА_3 власним працівникам
доходу в загальній сумі 88410,98грн.
Вказав, що зазначені в акті перевірки
графіки роботи торгових точок,
показники денних Z-звітів та Х-звітів не
містять інформацію щодо предмета
доказування (суми нарахованого та
виплаченого доходу працівникам).
Зазначені в акті перевірки обставини є
лише суб'єктивними припущеннями
перевіряючих. Поряд з цим, визнав факт
роботи в магазині позивача найманої
особи ОСОБА_4 без належного оформлення
трудових відносин. Просив позовні
вимоги задовольнити.

Відповідачем позов не визнано з
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

У судовому засіданні представник
відповідача надала пояснення, тотожні
письмовим запереченням, а, зокрема,
вказала, що під час проведення
перевірки ФОП ОСОБА_3 податковим
органом виявлено порушення позивачем
встановленого порядку нарахування,
утримання та сплати до бюджету податку
на доходи фізичних осіб внаслідок
заниження об'єкта оподаткування на
суму 14827,42грн. Вказане порушення
виникло у зв'язку з тим, що позивачем,
всупереч вимогам законодавства про
працю, заробітна власним працівникам
виплачувалася не пропорційно
відпрацьованому часу з врахуванням
погодинної мінімальної заробітної
плати, а в значно меншому розмірі.
Вказані обставини були встановлені
шляхом дослідження під час перевірки
графіків роботи торгових точок,
магазинів "ІНФОРМАЦІЯ_1" та
"ІНФОРМАЦІЯ_2", показників Z-звітів та
Х-звітів реєстраторів розрахункових
операцій, табелів обліку робочого часу,
відомостей з нарахування та виплати
заробітної плати. Під час проведення
перевірки було також виявлено не
оформлену належним чином найману особу
ОСОБА_4 Всього позивачем було занижено
загальний оподатковуваний дохід, що
належав до виплати найманим
працівникам, на 88410,98грн. Внаслідок
вказаного порушення ФОП ОСОБА_3 не
утримано та не перераховано до бюджету
податок на доходи фізичних осіб у сумі
14827,42грн., у тому числі: за 2011 рік - на
2786,24грн., за 2012 рік - на 6165,74грн., за 2013 рік
- на 5875,34грн. Отже, оспорюване податкове
повідомлення-рішення є правомірним.
Просила у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов належить задовольнити частково з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Костопільською районною
державною адміністрацією 15.08.2003, номер
запису про включення відомостей про
фізичну особу-підприємця до ЄДР -
0000269. Перебуває на обліку у
податковому органі як платник податків
з 21.08.2003 за №304, основний вид діяльності
за КВЕД-2010: 47.11 - роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами.

Костопільською ОДПІ з 17.01.2014 по 25.01.2014
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ОСОБА_3 (податковий
номер НОМЕР_1) щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.012011 по 31.12.2013, за наслідками
якої складено акт від 31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1
(т.1 - а.а.с.12-26).

У вказаному акті перевірки зафіксовано
наступні порушення:

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті
14, підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162,
підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163,
підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164,
пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1
пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.1.2
пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2 статті
171, абз."а" пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI із змінами і доповненнями, а саме:
неутримання та неперерахування до
бюджету податок на доходи фізичних
осіб у сумі 14827,42грн. (в т.ч.: 2011 рік -
2786,34грн., 2012 рік - 6165,74грн., 2013 рік -
58975,34грн.) у випадку не нарахування
заробітної плати працівникам
пропорційно відпрацьованому часу з
врахуванням погодинної мінімальної
заробітної плати;

- розділу ІІІ Порядку заповнення
та подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку в редакції, затвердженій
наказом ДПА України від 24.12.2010 №1020,
зареєстровано в міністерстві юстиції
України 13.01.2011 за №46/18784, статті 51 глави
2, підпункту "б" пункту 176.2 статті 176
розділу ІV Податкового кодексу України
від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і
доповненнями, а саме: подання
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, і сум утриманого з
них податку за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2011
року, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2012 року,
за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013 року, з
недостовірними відомостями: не
відображено виплачення доходів
самозайнятій особі ОСОБА_5 (ознака
доходу 157) за період ІІ, ІІІ, ІV квартали
2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013
року, та гр.ОСОБА_6 за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2011 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2013 року;

- абзацу 3 пункту 1. Абзацу 1 пункту 2
частини першої статті 4, абзацу 1 пункту
1 частини першої статті 7, абзацу 5,
абзацу 1 частини 7 статті 8, частини 8
статті 9 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 08.07.2010 №2464- VI
(із змінами і доповненнями), а саме: не
нараховано та не утримано із сум
заробітної плати єдиний соціальний
внесок в сумі 35718,04грн.;

- підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті
129 Податкового кодексу України від
02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями -
документальною перевіркою нараховано
пеню в сумі 1738,61грн. на суму
неутриманого і неперерахованого
податку на доходи фізичних осіб,
визначеного контролюючим органом,
14827,42грн., в т.ч.: 2011 рік - 2786,34грн., 2012 рік -
6165,74грн., 2013 рік - 5875,34грн.

На підставі вказаного акта перевірки
Костопільською ОДПІ прийнято, зокрема,
податкове повідомлення-рішення від
18.02.2014 № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 26289,81грн. (14827,42грн. -
за основним платежем, 11462,39грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями(
штрафами)).

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК
України об'єктом оподаткування
резидента є загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

Згідно з пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються, зокрема, доходи у
вигляді заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту).

Підпунктом "а" п.176.2 ст.176 ПК України
передбачено, що особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

Підпунктами 168.1.1 - 168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК
України передбачено, що податковий
агент, який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід надається у
негрошовій формі чи виплачується
готівкою з каси податкового агента,
податок сплачується (перераховується)
до бюджету протягом банківського дня,
що настає за днем такого нарахування
(виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.

Як встановлено судом, фізичні особи
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у перевіреному
періоді перебували у трудових
відносинах з ФОП ОСОБА_3 та працювали у
належних йому торгових точках -
магазинах "ІНФОРМАЦІЯ_1" (адреса:
АДРЕСА_1) та "ІНФОРМАЦІЯ_2" (АДРЕСА_2).

Вказані обставини щодо ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 підтверджуються долученими до
матеріалів справи та дослідженими в
судовому засіданні трудовими
договорами між працівником і фізичною
особою від 07.11.2009 та від 03.04.2013, табелями
обліку робочого часу.

Вказані обставини щодо ОСОБА_4
підтверджуються актом перевірки від
31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1, поясненнями ОСОБА_4
від 21.01.2014 та були визнані
представником позивача у судовому
засіданні.

Отже, позивач є податковим агентом, що
нараховує та виплачує оподатковуваний
дохід (заробітну плату) на користь
вищезазначених працівників та
зобов'язаний утримувати податок на
доходи фізичних осіб із суми такого
доходу за їх рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167 ПК
України.

З долучених до матеріалів справи
табелів обліку робочого часу
вбачається, що працівники ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 у перевіреному періоді
відпрацювали відповідно 5496год. та
1507год.

Зазначеним працівникам відповідно до
відпрацьованих годин у перевіреному
періоді позивачем було нараховано
заробітну плату в сумі 48538,55грн. (у т.ч.:
ОСОБА_7 - 38250,10грн., ОСОБА_8 - 10288,45грн.) та
утримано з неї (з врахуванням
податкової соціальної пільги) і
перераховано до бюджету податок на
доходи фізичних осіб в сумі 2686,07грн.

Вказані обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
податковими розрахунками сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку форми №1ДФ, відомостями на
виплату грошей, відомостями
нарахування заробітної плати,
квитанціями щодо сплати ПДФО.

Розмір утриманого податку на доходи
фізичних осіб із нарахованої
заробітної плати найманих працівників,
а також розмір нарахованої заробітної
плати відповідно до кількості
зазначених у табелях обліку робочого
часу годин податковим органом не
заперечується. Єдиною підставою, що
вказує, на думку відповідача, на
заниження об'єкта оподаткування
податком на доходи фізичних осіб, є
висновки про те, що позивачем у табелях
обліку робочого часу не відображено
фактично відпрацьовані години, не
виплачена заробітна плата відповідно
до фактично відпрацьованих годин, а
саме вказаним працівникам не доплачено
за період 2011-2013 роки 80040,98грн. та не
утримано з неї й не перераховано до
бюджету податок на доходи фізичних
осіб в сумі в сумі 14778,57грн.

Із наведених вище норм ПК України
вбачається, що єдиною підставою для
утримання та перерахування до бюджету
податку на доходи фізичних осіб
податковим агентом є нарахування та
виплата ним платникам податку
оподатковуваного доходу (зокрема,
заробітної палати).

Всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України
жодних доказів того, що обумовлені
працівники в охопленому перевіркою
періоді отримали заробітну плату в
розмірі, більшому, ніж відображено у
бухгалтерському обліку позивача, на
загальну 80040,98грн., Костопільською ОДПІ
суду не надано. Тобто, має місце
відсутність бази (об'єкта)
оподаткування у зазначеній сумі.

Посилання відповідача, як на докази
порушення позивачем податкового
законодавства, на графіки роботи
торгових точок, показники денних
Z-звітів та Х-звітів реєстраторів
розрахункових операцій суд не бере до
уваги, оскільки вони не містять
інформацію щодо предмета доказування
(суми нарахованого та виплаченого
доходу працівникам), а в силу вимог
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР
- лише інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій. Також
непереконливими є посилання
податкового органу на ці ж докази як на
підтвердження наявності різниці між
фактично відпрацьованими годинами
працівниками позивача та
відображеними годинами в табелях
обліку робочого часу. Жодними іншими
доказами (поясненнями власне
працівників, документами щодо
притягнення посадових осіб позивача до
кримінальної чи адміністративної
відповідальності за порушення
трудового законодавства тощо) факт
приховування ФОП ОСОБА_3 фактично
відпрацьованих працівниками ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 годин не доведено.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Правила фіксування встановлених
перевіркою порушень передбачені п.п.5.2
п.5 розд.ІІ Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011р.
за №34/18772 (далі - Порядок №984).

Зокрема, згідно з вимогами вказаного
підпункту Порядку №984, перевіряючі
повинні зазначити первинні документи,
на підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення.

Всупереч вказаним вимогам,
відповідачем у акті перевірки від
31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1 зміст порушень
викладено не чітко, не вказані первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку та які
підтверджують наявність порушень.

Таким чином, висновки про заниження ФОП
ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб
в сумі 13617,13грн. зроблені податковим
органом в односторонньому порядку, без
достатньої доказової бази, що
суперечить чинному законодавству.

Що ж стосується висновків про
заниження ФОП ОСОБА_3 податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1210,29грн., суд
вважає їх обґрунтованими та
правомірними, враховуючи таке.

З акта перевірки від 31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1
вбачається, що під час проведення
перевірки податковим органом у
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" виявлено
найману особу ОСОБА_4, яка працювала без
укладення у встановленому порядку
трудового договору.

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 від 21.01.2014,
вона працює у даному магазині з липня
2013 року за графіком: два дні робочих -
два вихідних. Заробітна плата
становить 90,00грн. за один
відпрацьований день.

Графік роботи торгового закладу
"ІНФОРМАЦІЯ_1": з 8.00год. до 21.00год.

Тобто, з 01.07.2013 по 31.12.2013 ОСОБА_4
відпрацьовано всього 93 години, їй
виплачено заробітну плату в сумі
8370,00грн. Податок на доходи фізичних
осіб ОСОБА_4 позивачем як податковим
агентом утримано не було, відповідно
перерахування податку у вказаній сумі
до бюджету ним не здійснювалося.

Вказані обставини визнані
представником позивача у судовому
засіданні.

З урахуванням наведених вище норм ПК
України, збільшення відповідачем
позивачу грошових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб у сумі
1210,29грн. та застосування відповідно
штрафних санкцій в сумі 1417,74грн. є
правомірним, а тому оспорюване
податкове повідомлення-рішення в цій
частині скасуванню не підлягає.

Крім того, судом встановлено, що
відповідачем оспорюваним податковим
повідомленням-рішення збільшено
позивачу грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами)) в сумі 510,00грн. у зв'язку з
висновками про вимог Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 №1020, зареєстровано в
міністерстві юстиції України 13.01.2011 за
№46/18784.

Перевіркою встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 було
подано з недостовірними відомостями
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку форми №1ДФ за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2011 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2013 року, а саме: не відображено
виплачених доходів самозайнятій особі
ОСОБА_3 (ознака доходу 157) за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2013 року та гр.ОСОБА_6 за І, ІІ,
ІІІ, ІV квартали 2011 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2013 року.

Жодних доказів на спростування
вказаних обставин позивачем суду не
надано. Порушення щодо доходів
гр.ОСОБА_6 визнано представником
позивача в судовому засіданні.
Твердження представника позивача про
те, що позивач не є самозайнятою особою
суд не бере до уваги, оскільки згідно з
пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України,
самозайнята особа - це платник податку,
який є фізичною особою-підприємцем або
провадить незалежну професійну
діяльність за умови, що така особа не є
працівником в межах такої
підприємницької діяльності чи
незалежної професійної діяльності.

В силу вимог п.119.2 ст.119 ПК України,
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку, якщо такі недостовірні
відомості або помилки призвели до
зменшення та/або збільшення податкових
зобов'язань платника податку та/або до
зміни платника податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень.

Відтак, оспорюване податкове
повідомлення-рішення в частині
застосування до позивача штрафних
санкцій в сумі 510,00грн. за подання
податкових розрахунків форми №1ДФ з
недостовірними відомостями є
правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов
до висновку про часткове задоволення
позову.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 18.02.2014 № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 23661,77грн.
(13617,12грн. - за основним платежем,
10044,65грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами)).

Присудити на користь позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 із Державного
бюджету України судовий збір у сумі
1644,37грн. (одна тисяча шістсот сорок
чотири гривні тридцять сім копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дудар О.М.