Справа № 803/196/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
Справа № 876/3132/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Ківерцівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
12.02.2014 року у справі за позовом
Олицького споживчого товариства до
Ківерцівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

встановила:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Ківерцівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Ківерцівської
ОДПІ від 06 листопада 2012 року №,
яким застосовано до позивача штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 9181,00 грн..

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що Ківерцівською ОДПІ проведена
фактична перевірка господарської
одиниці - магазину «Напої», розміщеного
за адресою: Ківерцівський район,
смт.Олика, вул.Шевченка, 9/1, який
належить Олицькому споживчому
товариству. Перевіркою встановлено
порушення позивачем п.п.1, 2, 9, 13 ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та застосовано
до позивача штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 9181,00 грн. Вважаючи дії
податкової інспекції протиправними
позивач звернувся до суду. Просив позов
задоволити.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Ківерцівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області від
06.11.2012 року № в частині
застосування до Олицького споживчого
товариства суми штрафної (фінансової)
санкції в розмірі 8840 грн., в решті суми
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
341 грн. дане рішення залишено без змін.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило Ківерцівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у задоволені позовних
вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.10.2012 року Ківерцівською ОДПІ було
здійснено фактичну перевірку
господарської одиниці - магазину
«Напої», розташованого за адресою:
Ківерцівський район, смт.Олика,
вул.Шевченка, 9/1, який належить
Олицькому споживчому товариству, з
питань дотримання вимог ПК України,
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», «;Про оплату
праці», постанови Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року №637 «Про затвердження Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні», КЗпП
України.

За результатами перевірки складено акт
за №000258 від 19.10.2012 року, згідно
висновків якого встановлено порушення
позивачем п.п.1, 2, 9, 13 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

На підставі зазначеного акту
контролюючим органом винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 06.11.2012 року про застосування до
Олицького споживчого товариства
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
9181,00 грн. за порушення пунктів 1, 2, 9, 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон), в т.ч. 01,00 грн. - на
підставі п.1 ст.17 Закону, 9180,00 грн. - на
підставі п.4 ст.17 Закону.

Відповідно до п.п.1, 2, 9 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції;

- щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно п.1 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі встановлення протягом
календарного року в ході перевірки
факту: проведення розрахункових
операцій з використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання, вчинене
вперше, за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції в розмірі 1 гривня.

Як вбачається зі змісту акту перевірки
від 19.10.2012 року №000258, що позивачем
всупереч вимогам п.9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) не
забезпечено щоденного друку
фіскальних звітних чеків (Z-звітів) в
кількості 56 шт. за 03.11.2011 року, 01.12.2011
року, 15.12.2011 року, 22.12.2011 року, 05.01.2012 року,
12.01.2012 року, 19.01.2012 року, 26.01.2012 року,
02.02.2012 року, 09.02.2012 року, 16.02.2012 року,
23.02.2012 року, 01.03.2012 року, 08.03.2012 року,
15.03.2012 року, 22.03.2012 року, 29.03.2012 року,
05.04.2012 року, 12.04.2012 року, 15.04.2012 року,
19.04.2012 року, 16.04.2012 року, 03.05.2012 року,
07.05.2012 року, в період з 07.05.2012 року по
31.05.2012 року (20 Z-звітів) та в період з
01.06.2012 року по 15.06.2012 року (12 Z-звітів).

Однак, заперечення позивача щодо
висновків, викладених в акті перевірки,
ґрунтуються на тому, що магазин «Напої»
не працював по четвергам згідно
графіку роботи, а також у зв'язку з
перебуванням продавця магазину на
лікарняному з 07.05.2012 року по 11.05.2012 року
та з 14.05.2012 року по 18.05.2012 року, у
відпустці без збереження заробітної
плати з 19.05.2012 року по 07.06.2012 року та
подальше її звільнення з роботи згідно
з розпорядженням від 07.06.2012 року.

Судовою колегією апеляційного суду
встановлено, що магазин «Напої»
відповідно до постанов правління
профкому Олицького споживчого
товариства від 04.01.2011 року №2 (а.с.38), від
14.01.2012 року №1 (а.с.37) у 2011-2012 роках
працював за шестиденним робочим
графіком, вихідний день - четвер, тому
встановлені відповідачем порушення
щодо не забезпечення щоденного друку
фіскальних звітних чеків (Z-звітів)
03.11.2011 року, 01.12.2011 року, 15.12.2011 року,
22.12.2011 року, 05.01.2012 року, 12.01.2012 року,
19.01.2012 року, 26.01.2012 року, 02.02.2012 року,
09.02.2012 року, 16.02.2012 року, 23.02.2012 року,
01.03.2012 року, 08.03.2012 року, 15.03.2012 року,
22.03.2012 року, 29.03.2012 року, 05.04.2012 року,
12.04.2012 року, 19.04.2012 року, 26.04.2012 року,
03.05.2012 року не знайшли свого
підтвердження, оскільки зазначені
календарні дати припадають на четвер,
коли в магазині «Напої» торгівельна
діяльність не здійснювалась.

Як вбачається з листків
непрацездатності серії АВЦ №153168 та
серії АВЦ №153163, виданих Центральною
районною лікарнею м.Ківерці (а.с.13), що
продавець магазину «Напої» Олицького
споживчого товариства ОСОБА_1 була
звільнена від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю з 07.05.2012
року по 11.05.2012 року, з 14.05.2012 року по
18.05.2012 року. Таким чином, продавець
ОСОБА_1 повинна була приступити до
роботи 12.05.2012 року та працювати 13.05.2012
року.

Таким чином, відповідно до
розпорядження Олицького споживчого
товариства про надання відпустки №6/1
(а.с.14) продавцю ОСОБА_1 з 19.05.2012 року по
07.06.2012 року надавалась відпустка без
збереження заробітної плати. Згідно
розпорядження Олицького споживчого
товариства №12 про припинення
трудового договору (а.с.15) ОСОБА_1
звільнено з 07.06.2012 року з роботи на
підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про
працю України. Відповідно до
розпорядження голови правління
Олицького споживчого товариства №11
(а.с.16) з 08.06.2012 року тимчасово припинено
роботу магазину «Напої», розташованого
за адресою смт.Олика, вул.Шевченко, 9/1, у
зв'язку зі звільненням з роботи
продавця ОСОБА_1

Відтак, позивачем як у суді першої
інстанції так і у суді апеляційної
інстанції не надано жодних доказів, які
б спростовували висновки податкового
органу щодо не забезпечення позивачем
щоденного друку фіскальних звітних
чеків (Z-звітів) за 15.04.2012 року, 12.05.2012
року, 13.05.2012 року, оскільки відсутні
будь-які документальні дані відносно
офіційного розпорядження щодо
закриття магазину у зазначені дні чи
перебування продавця магазину на
лікарняному.

За таких обставин, судовою колегією
апеляційного суду встановлено
правомірність висновків Ківерцівської
ОДПІ щодо порушення позивачем вимог п.9
ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) щодо незабезпечення
щоденного друку фіскальних звітних
чеків (Z-звітів) в кількості 3 шт. за
15.04.2012 року, 12.05.2012 року, 13.05.2012.

Відповідно до п.4 ст.17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання, за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції в розмірі двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Аналіз наведеної норми дає підстави
зрозуміти, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Підсумовуючи наведене, судова колегія
апеляційного суду приходить до
переконання, що податковий орган може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Ківерцівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 року
у справі №803/196/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С.Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 15.04.2014 року