Справа № 806/634/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/634/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представників позивача:
Дегурко І.В., Корнійчук Е.В.,

представника відповідача - Синицької
Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Агро РТ" до
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

встановив:

10 лютого 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укр-Агро-РТ" (далі -
ТОВ "Укр-Агро-РТ") із позовом до
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Андрушівська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 28 січня 2014 року.

У позовній заяві ТОВ "Укр-Агро-РТ"
вказало, що Андрушівською ОДПІ
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ТОВ
"Укр-Агро-РТ" з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
при відображенні в податковому обліку
господарських операцій з Приватним
підприємством "Торгова компанія "СІТ"
(далі - ПП "Торгова компанія "СІТ") за
період з 1 квітня 2011 року до 30 червня 2011
року. За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки №000001/1500/33513602 від 13 січня 2014
року. На підставі вказаного акту
перевірки Андрушівською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від 28
січня 2014 року №, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму 2431
грн 00 коп., в тому числі 1945 грн 00 коп. та
штрафні (фінансові) санкції в сумі 486
грн 00 коп. Просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 28 січня 2014
року №.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю та просили адміністративний
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечувала та
просила у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

З 27 грудня 2013 року до 31 грудня 2013 року
посадовими особами Малинської ОДПІ
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ТОВ
"Укр-Агро-РТ" з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
при відображенні в податковому обліку
господарських операцій з ПП "Торгова
компанія "СІТ" за період з 1 квітня 2011
року до 30 червня 2011 року (а.с.23).

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
перевірки від 13 січня 2014 року
№000001/1500/33513602 (а.с.23-35), у якому
зафіксовано порушення податкового
законодавства, а саме:

1) статті 2, пункту 2 статті 3, статті 9
Закону України від 16 липня 1999 року
№996-ХІХ "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" (далі -
Закон України №996-ХІХ), пункту 1.2 статті
1, пункту 2.1 статті 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88 (далі -
Положення №88), пункту 44.1 статті 44,
пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198,
пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, у результаті чого
підприємством завищено від'ємне
значення суми податку на додану
вартість, яка у поточному звітному
періоді підлягає нарахуванню та
спрямовується на спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства
на загальну суму 2593 грн 00 коп., у тому
числі по періодах: квітень 2011 року - 1164
грн 00 коп. та червень 2011 року - 1429 грн 00
коп.;

2) статті 2, пункту 2 статті 3, статті 9
Закону України №996-ХІХ, пункту 1.2 статті
1, пункту 2.1 статті 2 Положення №88,
пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3,
198.6 статті 198, пунктів 201.1 та 201.10 статті
201 Податкового кодексу України, у
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість, що
підлягає нарахуванню та спрямовується
на спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства
на загальну суму 1945 грн 00 коп., у тому
числі за травень 2011 року в сумі 1945 грн 00
коп. (а.с.35).

Не погодившись із викладеними в акті
перевірки висновками податкового
органу, ТОВ "УКР-Агро-РТ" 17 січня 2014 року
подало до Андрушівської ОДПІ
заперечення за вихідним №29 (а.с.74-81).

Андрушівською ОДПІ на заперечення до
акту перевірки ТОВ "Укр-Агро-РТ"
надіслано відповідь від 24 січня 2014 року
за №59/22-287 (а.с.21-22).

На підставі акта позапланової
невиїзної документальної перевірки
від 13 січня 2014 року №000001/1500/33513602, за
порушення викладені у розділі 4
висновків, а саме: пункту 44.1 статті 44,
пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198,
пунктів 201.1 та 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України Андрушівською ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від 28
січня 2014 року №, на загальну суму
2431 грн 00 коп., в тому числі 1945 грн 00 коп.
та штрафні (фінансові) санкції в сумі 486
грн 00 коп. (а.с.11).

Представники позивача у судовому
засіданні пояснили, що не погоджуються
з висновками податкового органу
виходячи з підстав викладених у
позовній заяві. Стосовно податкового
кредиту пояснили, що позивачем під час
перевірки були надані усі необхідні
первинні документи: договір, видаткові
та податкові накладні, оформлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства. Податковий орган
посилається на вказані документи в
акті перевірки, що спростовує висновки
податкового органу щодо ненадання у
ході перевірки документів, які
свідчать про отримання товару.
Податковий кредит був сформований із
сум податку на додану вартість, що
задекларовані у ціні запасних частин,
які придбані у постійного
постачальника позивача - ПП "Торгової
компанії "СІТ". Стосовно відсутності
під час перевірки товарно-транспортних
накладних представники позивача
пояснили, що чинним законодавством не
передбачено складання
товарно-транспортних накладних у разі
якщо перевезення вантажу здійснюється
власним транспортом, тому на думку
представників позивача під час
перевірки були надані усі необхідні
документи щодо перевезення товару.
Стосовно відсутності під час перевірки
доручень на отримання товару
представники позивача пояснили, що
працівниками податкового органу під
час проведення перевірки не вимагався
журнал реєстрації довіреностей, За
таких обставин представники позивача
вважають, що відповідач не мав права
донараховувати податкові зобов'язання.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечувала та просила відмовити у їх
задоволенні оскільки прийняте
податковим органом рішення відповідає
вимогам чинного законодавства та є
правомірними з підстав, викладених у
письмових запереченнях (а.с.138-140).
Представником відповідача було
пояснено, що висновки податкового
органу базувались на нереальності
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентом ПП
"Торгова компанія "СІТ", що не має
жодного відношення до фіктивності чи
нікчемності, як це вказано позивачем у
позовній заяві. Щодо неприйняття
первинних документів під час
проведення перевірки представник
відповідача у судовому засіданні
пояснила, що позивачем було подано
письмові заперечення на акт перевірки
в яких він посилається на те, що на
підприємстві є усі необхідні
документи, однак до вказаного
заперечення жодних документів
позивачем надано не було, як їх і не
було надано і після отримання
відповіді на заперечення від
Андрушівської ОДПІ, отже ніхто не
позбавляв права позивача на подання
вказаних документів до податкового
органу під час адміністративного
оскарження, що дало б змогу податковому
органу переглянути попередньо
здійснені ним висновки. У своїх
запереченнях представник відповідача
зазначила про відсутність під час
перевірки доручень на отримання товару
від ПП "Торгова компанія "СІТ", належним
чином оформлених первинних документів,
які б підтверджували факт одержання
позивачем товару від ПП "Торгова
компанія "СІТ" та факт перевезення цих
товарів, виключення з податкового
обліку податкових зобов'язань ПП
"Торгова компанія "СІТ", господарські
операції позивача з ПП "Торгова
компанія "СІТ" не підтверджені, як такі,
що фактично відбулися, мають ознаки
безтоварності та спрямовані на надання
податкової вигоди для третіх осіб з
метою штучного формування податкового
кредиту. Крім того у процесі проведення
перевірки було встановлено, що
первинні документи на підставі яких
позивачем сформовано податковий
кредит не можуть бути підставою для
відображення сум податку на додану
вартість, оскільки вони не
відповідають вимогам закону та не
містять в собі обов'язкових реквізитів,
а саме: в податкових накладних у пункті
вид цивільно-правового договору
вказано "договір поставки", однак у
відповідних пунктах дата та номер
договору вказано дату та номер
видаткових накладних, крім того усі
податкові накладні підписані одним і
тим же підписом однак прізвища особи,
яка складала податкову накладну
зазначені різні; на видаткових
накладних не зазначено де саме
отримувався товар, неможливо
встановити посаду особи, яка від
продавця відпускала, а від покупця
отримувала товар, не зазначено місце
складання накладних, не зазначено на
підставі яких доручень отримано товар;
не надано під час проведення перевірки
журналу реєстрації виданих доручень;
не надано документів які свідчать про
факт перевезення товару. Крім того
представник відповідача у судовому
засіданні зазначила про те, що на
момент проведення перевірки
кредиторська заборгованість ТОВ
"УКР-Агро-РТ" перед ПП "Торгова компанія
"СІТ" становила 14697 грн 37 коп. За таких
обставин представник відповідача
вважає, що позивачем неправомірно
включено до складу податкового кредиту
суму податку на додану вартість за
операціями, що є безтоварними та
спрямовані на надання податкової
вигоди третіх осіб з метою штучного
формування податкового кредиту.

Правовідносини у даній справі
регулюються Податковим кодексом
України у редакції, що була чинною на
час виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що підставою для
висновку податкового органу про
завищення податкового кредиту за
квітень-червень 2011 року на суму 4538 грн 00
коп., згідно акту перевірки, стало
невизнання господарських операцій
позивача з ПП "Торгова компанія "СІТ" та
визнання взаємовідносин позивача з
контрагентом ПП "Торгова компанія "СІТ"
такими, що мають ознаки нереальності
здійснення господарських операцій. В
ході проведення перевірки ТОВ
"УКР-Агро-РТ" не надано, а перевіркою не
встановлено довіреності по яким
отримувався товар, також до перевірки
не було надано журнал реєстрації
довіреностей, не було надано документи,
що могли б засвідчити факт
транспортування товару, не надано
документів, що підтверджують факт
отримання товару від ПП "Торгова
компанія "СІТ" (а.с.30).

В акті зазначено, що по операціям
поставки товару між позивачем та
зазначеним контрагентом відсутній
факт реального вчинення господарських
операцій, оскільки видаткова накладна
та інші документи, що підтверджують
факт здійснення господарської
операції щодо придбання товарів
оформлені з порушенням, а саме: на
видаткових накладних не зазначено де
саме отримувався товар, неможливо
встановити посаду особи, що відпускала
товар від продавця, а від покупця
отримувала товар, не зазначено місце
складання накладних.

Суд не погоджується з такими
висновками податкового органу з огляду
на наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 44.1. статті
44 Податкового кодексу України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 44.6. статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності. Якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Встановлено, що 4 січня 2011 року між ПП
"Торгова компанія "СІТ" (Постачальник)
та ТОВ "Укр-Агро РТ" (Покупець) укладено
договір поставки товарно-матеріальних
цінностей №13 (а.с.13-14). Відповідно до
пункту 1.1 договору ПП "Торгова компанія
"СІТ" зобов'язується передавати у
встановлений даним договором строк у
власність ТОВ "Укр-Агро РТ"
товарно-матеріальні цінності (запасні
частини) партіями відповідно до
замовлень ТОВ "Укр-Агро РТ", а ТОВ
"Укр-Агро РТ" зобов'язується приймати та
проводити оплату за товар на умовах
даного договору. Згідно з пунктом 3.1
договору товар поставляється на умовах
самовивозу.

На підтвердження фактичного виконання
умов вказаного договору ПП "Торгова
компанія "СІТ" здійснило поставку
запасних частин, що підтверджується
податковими накладними (а.с.104-131), які
відповідають вимогам частини 2 статті 9
Закону України №996-XIV, пункту 201.1 статті
201 Податкового кодексу України,
видатковими накладними (а.с.36-62),
рахунками-фактури (а.с.174-197), актами
списання товарно-матеріальних
цінностей (а.с.82-103).

Розрахунки за поставлений товар
здійснювались у безготівковій формі.
Оплата проведена згідно з платіжними
дорученнями на оплату товару від 2
березня 2011 року №26, від 16 березня 2011
року №51, від 29 квітня 2011 року №104, 18
травня 2011 року №143, від 9 червня 2011 року
№228, від 17 червня 2011 року №243 (а.с.198-203) та
підтверджується також випискою по
особовому рахунку та виписками з
банківських рахунків стосовно
перерахування коштів на оплату
поставленого товару (а.с.204, 219-234), актами
звірок взаємних розрахунків (а.с.207-209).

Вищевказаними документами
підтверджується реальність проведених
господарських операцій, та
спростовується зазначене в акті
позапланової невиїзної перевірки від 13
січня 2014 року №000001/1500/33513602 твердження,
що правовідносини між ТОВ "Укр-Агро РТ"
та ПП "Торгова компанія "СІТ" мали
безтоварний характер, тобто не були
реальними та спрямованими на надання
податкової вигоди третім особам.

На час здійснення господарських
операцій контрагент позивача ПП
"Торгова компанія "СІТ" було
зареєстроване як платник податку на
додану вартість та було зареєстроване
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу
України визначає, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом. З метою оподаткування цим
податком до операцій з ввезення
товарів на митну територію України та
вивезення товарів за межі митної
території України прирівнюється
поміщення товарів у будь-який митний
режим, визначений Митним кодексом
України.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Абзацами 1-3 пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з абзацом 1 пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно з абзацом 1 пункту 201.7 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Стосовно висновків відповідача щодо
оформлення із порушенням видаткових та
податкових накладних та відсутності
належним чином оформлених первинних
документів, які б підтверджували факт
отримання товару від ПП "Торгова
компанія "СІТ" (а.с.30-31), суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Частина 1 статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№ 996-XIV (далі - Закон України №996-XIV)
визначає, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України №996-XIV
встановлено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В листах Вищого адміністративного суду
України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 та
від 01 листопада 2011 року №1936/11/13-11
проаналізовано відповідні законодавчі
акти щодо формування показників
податкової звітності на підставі
даних, не підтверджених документами та
наголошено на тому, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. При цьому, сама собою
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Представники позивача у судовому
засіданні пояснили, що під час
перевірки посадові особи податкового
органу не вимагали журнал реєстрації
довіреностей (а.с.19-20), тому він наданий
не був, доручення на отримання товару
підприємством виписувались лише в
окремих випадках з тих підстав, що з
постачальником ПП "Торгової компанії
"СІТ" склалися довготривалі відносини
основані на взаємній довірі. Право
підпису на рахунках, видаткових і
податкових накладних та на отримання
товару від вказаного постачальника на
підприємстві мають окремі працівники,
про, що зазначено у наказі від 1 січня 2011
року №2 (а.с.205). То ж у разі необхідності
видається відповідний наказ та на
адресу ПП "Торгової компанії "СІТ"
надсилається лист (а.с.206). Представники
позивача пояснили, що у випадках, коли
виписувались доручення, вони в
обов'язковому порядку були
зареєстровані у журналі реєстрації
довіреностей і також мають бути у
наявності у ПП "Торгової компанії "СІТ".
Крім того представниками позивача у
судовому засіданні пояснено, що у
договорі поставки та у видаткових
накладних вказана адреса ПП "Торгова
компанія "СІТ", вказані прізвища, наявні
підписи представників відвантажувала
та отримувача, скріплені печатками
сторін. Видаткові накладні складаються
відвантажувачем, тобто у місці
відвантаження та під час
відвантаження, що відображено в
накладних.

Стосовно висновків податкового органу
щодо ненадання у ході перевірки
товарно-транспортних накладних або
інших документів, що засвідчували б
факт транспортування товарів від ПП
"Торгова компанія "СІТ", необхідно
зазначити наступне.

Згідно з висновком Міністерства
юстиції України від 15 травня 2006 року
№10/68 про скасування рішення про
державну реєстрацію
нормативно-правового акта з Державного
реєстру нормативно-правових актів, 30
травня 2006 року виключено з Державного
реєстру Нормативно-правових актів
наказ Міністерства статистики України
і Міністерства транспорту України
№228/253 "Про затвердження Інструкції про
порядок виготовлення, зберігання,
застосування єдиної первинної
транспортної документації для
перевезення вантажів автомобільним
транспортом та обліку транспортної
роботи", яким визначалась типова форма
товарно-транспортної накладної та
порядок її заповнення. 3 листопада 2006
року вказану інструкцію було скасовано
Наказом Державного комітету
статистики №507/1059.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України №493 від 22 травня 2006
року, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 30 травня 2006 року за
№621/12495, виключено пункт 11.2 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України від 14 жовтня 1997 року №363,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, який
передбачав, що товарно-транспортні
накладні і дорожні листи вантажного
автомобіля належать до документів
суворої звітності, які виготовляються
друкарським способом з обліковою
серією та номером. Форма і порядок
заповнення цих документів замовником і
перевізником визначаються
відповідними нормативними актами.

Представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що поставка товару
за договором поставки здійснювалась на
умовах самовивозу, транспортом
отримувача. Оскільки перевезення
товару відбувалось для власних потреб,
без залучення інших транспортних
перевізників та витрати на послуги
перевезення не здійснювались,
оформлення товарно-транспортних
накладних у такому випадку не
вимагається. У матеріалах справи на
підтвердження транспортування товару
від постачальника ПП "Торгова компанія
"СІТ" містяться наступні документи, а
саме: подорожні листи (а.с.15-18), договори
оренди пасажирського та легкового
автомобілів від 1 березня 2011 року
(а.с.63-67, 69-73) та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.68).

Як вбачається з даних податкових
накладних, ТОВ "Укр-Агро РТ"
придбавалися запасні частини, які
використовуються ним у господарській
діяльності, оскільки позивач є
виробником сільськогосподарської
продукції та має основні засоби
(комбайни, трактори, сівалки,
оприскувачі та іншу техніку), що
потребують відповідного ремонту.

Таким чином судом встановлено і не
спростовано відповідачем, що
здійснення господарських операцій
позивачем щодо купівлі та отримання
товару від ПП "Торгова компанія "СІТ" у
перевіряємий період підтверджено
первинними документами, а недоліки в
оформленні деяких з них, так само як і
відсутність деяких з них не є підставою
для висновків про відсутність
господарських операцій, оскільки з
наданих до суду документів вбачається,
що на підприємстві відбувався
фактичний рух активів, підприємство
працювало із поставленою продукцією та
у подальшому використовувало її у
власній господарській діяльності.

Щодо посилань податкового органу на
акт перевірки від 6 листопада 2012 року
№4580/22-2/36389644/0100, що був складений
Державною податковою інспекцією у
м.Житомирі "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП "Торгова компанія "СІТ" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "ТД "Трейдстар" за період
березень-серпень 2011 року (а.с.152-167), то
він є безпідставними, оскільки в
зазначених актах не досліджувалось
питання взаємовідносин ПП "Торгова
компанія "СІТ" з позивачем.

Таким чином позивач правомірно
сформував податковий кредит на
підставі податкових накладних за
квітень-червень 2011 року та визначив
податкові зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірність прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 28 січня 2014
року №, а тому адміністративний
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 28 січня 2014 року №,
прийняте відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укр-Агро
РТ".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Агро РТ" 182 грн 70
коп. на відшкодування витрат зі сплати
судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 08
квітня 2014 р.