Справа № 2а-17803/11(6а/404/34/14)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 рокусправа №
2а-17803/11(6а/404/34/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області

на ухвалу Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 31 січня 2014 року
за поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про зміну
порядку та способу виконання судового
рішення у справі № 2а-17803/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської
області, про зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячної державної
соціальної допомоги "Дітям війни",-

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
(далі - Відповідач), в якому просив
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача по недоплаті підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»; зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
підвищення пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
передбачену ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням норм ч.1 ст. 28 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01
лютого 2011 року по 31 серпня 2011
року.(а.с.2-4)

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 28 вересня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було
задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області щодо не
нарахування ОСОБА_1 підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.02.2011 року в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням положень ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 01 лютого 2011
року до зміни в законодавстві або
статусу позивача та з урахуванням
виплачених в зазначений період коштів.
(а.с.15-16)

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2012 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
- залишено без задоволення, постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 28 вересня 2011 року -
залишено без змін. Ухвала набрала
законної сили та сторонами не
оскаржувалась. (а.с.22)

14 листопада 2013 року по справі № 2а-17803/11
було видано виконавчий лист, строк
пред'явлення якого до виконання - 18.07.2013
року. (а.с.26)

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 09 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_1 про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання по справі № 2-а-17803/11 -
задоволено. Поновлено ОСОБА_1
пропущений строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання по
справі № 2-а-17803/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді про стягнення
недоплаченої допомоги «Дітям війни».
(а.с.33-34)

27 січня 2014 року до Кіровського
районного суду м. Кіровограда надійшло
подання від старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про зміну
порядку та способу виконання судового
рішення у справі № 2а-17803/11. (а.с.39-42)

Ухвалою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 31 січня 2014 року
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
Красної А.О. про зміну порядку та
способу виконання судового рішення -
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 28
вересня 2011 року за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
про зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни", на підставі
якого 14 листопада 2013 року видано
виконавчий лист № 2а-17803/11, шляхом
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області на користь
ОСОБА_1 суми по перерахунку пенсії за
період з 01 лютого 2011 року по 22 липня 2011
року, яка згідно розрахунку складає 907,
05 грн. та до зміни. в законодавстві або
статусу позивача.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області подало на неї
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати ухвалу Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 31
січня 2014 року. Вважають, що державним
виконавцем не були наведені обставини,
які роблять неможливим виконання
даного рішення. Крім того, стягуючи з
Управління конкретну суму, суд першої
інстанції по суті виніс нову
резолютивну частину рішення, не
зазначивши при цьому, що стягнення має
відбутися через центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, як
визначено Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Зазначають, що
оскаржувана ухвала протирічить
позиції Верховного суду України та
Вищого адміністративного суду України.

Інші особи, які беруть участь у справі,
заперечень на апеляційну скаргу не
подавали, ухвалу суду першої інстанції
не оскаржували.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги позивача та матеріалів справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
держава гарантує виконання рішення
суду, боржником за яким є, зокрема
державний орган, а тому в даному
випадку належне виконання рішення суду
можливе лише у разі зміни зобов'язання
здійснити виплат на стягнення цих
виплат.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду із
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії
(нарахувати та виплатити не
донараховану у зв'язку з
неправомірними діями суб'єкта владних
повноважень певну (не визначену) суму,
як і було зазначено у позові) на
стягнення уже конкретної суми (що стала
відомою лише після виконання
вищевказаного рішення суду).

Зазначене свідчить про те, що вимоги,
вказані у заяві про зміну порядку і
способу виконання судового рішення , не
узгоджуються зі приписами ст. 263 КАС
України, оскільки по своїй суті є
іншими позовними вимогами, які
позивачем не заявлялись та не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, відповідно до яких
приймалось рішення.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
в даному випадку не вбачається
наявності обставин, що перешкоджають
належним чином виконати рішення суду .

Крім того, задоволення заяв про зміну
способу та порядку його виконання
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає, виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або його членів сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачеві, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту.

Всі позовні вимоги ОСОБА_1 були
розглянуті судами першої та другої
інстанції. У вказаних судових рішеннях
конкретно відображено аналіз обставин
справи, проаналізовано надані та
добуті судом докази, по всім заявленим
позовним вимогам надано висновок суду
та в постанові суду містяться
посилання на відповідні норми
матеріального та процесуального права
.

А зміна способу і порядку виконання
рішення суду з урахуванням вимог
подання державного виконавця, фактично
потягне за собою як зміну резолютивної
частини судового рішення, що
знаходиться на примусовому виконання,
так і спонукає суд фактично
досліджувати нові обставини та вимоги,
що не були заявлені Позивачем і не були
предметом судового розгляду, а саме -
досліджувати розпорядження пенсійного
органу, прийняте ним на виконання
рішення суду, що набрало законної сили,
відносно донарахування конкретних сум
та перевіряти правильність і
обґрунтованість донарахованих сум,
адже згідно заяви Позивача
пропонується стягнути конкретні суми
виплати, правильність розміру яких не
досліджувалась та не перевірялась.

Вказаної правової позиції
дотримується і Вищий адміністративний
суд України, що викладено в ухвалі від 12
лютого 2014 року по справі № К/800/598/14.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
будь-яких законних підстав для
задоволення даного подання.

Приймаючи рішення по суті заявлених
апеляційних вимог, колегія суддів
також приймає до уваги й те, що
відповідно до інформаційного листа
Вищого Адміністративного Суду Україна
від 13 червня 2013 року за вх.№ 1483/12/13-12 та
до постанови Верховного Суду України
від 28 жовтня 2008 року , а саме, що згідно
ст.ст.21,105, 162 КАС України,
адміністративні суди повинні
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Колегія суддів також враховує довідку
Вищого адміністративного Суду України
від 20 лютого 2012 року про узагальнення
та вивчення практики розгляду і
вирішення адміністративними судами
справ, пов'язаних із соціальними
виплатами особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, в
якій зазначено, що «з огляду на
положення ст.ст.21,105,162 КАС України у
досліджуваній категорії справ суд,
встановивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, визнає такі дії незаконними
і, зобов'язує відповідачів провести
нарахування та здійснити виплату (а не
стягнути суму) належних сум для
усунення наслідків протиправних дій».

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга з
вимогою про скасування ухвали підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню,
з прийняттям нової ухвали про відмову в
задоволенні заяви про зміну порядку та
способу виконання судового рішення.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 199, п.4 ч.1 ст. 202, 205,206
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області -
задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 31 січня 2014 року -
скасувати та прийняти нову.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області про
зміну порядку та способу виконання
судового рішення у справі № 2а-17803/11 -
відмовити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
, в порядку та у строки, передбачені
статтею 212 КАС України.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко