Справа № 826/18813/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі судді Качура І.А., при
секретарі судового засідання Хрімлі
К.О., за участю представників сторін:
позивача: ОСОБА_1 (дов. від 30.10.2013р.)
від відповідача: Нікішенко В.А. (дов.
від 28.02.2014р. №22/1160-Д)
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки
України про визнання рішення
неправомірним, зобов'язання вчинити
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 16.04.2014 року в 12 год. 06
хв. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено сторін після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови в судовому засіданні
з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_3 (далі по тексту
також - позивач) з позовом до Служби
безпеки України (надалі також -
відповідач), в якому просить:
- визнати неправомірним рішення
оформлене листом від 08 серпня 2013 року №
21/3/2- Т-6/14 керівництвом Служби безпеки
України у відмові нарахування та
виплати одноразової грошової допомоги,
як військовослужбовцю, якого визнано
інвалідом II (другої) групи внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період її проходження
виходячи зі складу грошового
забезпечення, передбаченого ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».
- зобов'язати Службу безпеки України
провести перерахунок виплаченої
ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у
зв'язку з настанням інвалідності
внаслідок проходження військової
служби з урахуванням усіх складових
грошового забезпечення, передбачених
частиною другої статті 9 Закону України
«Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», і виплатити йому різницю між
перерахованою та отриманою сумами
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з огляду
Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_3
був звільнений з військової служби СБ
України у відставку за підпунктом «в»
пункту 61 та підпунктом «б» пункту 63 (за
станом здоров'я) наказом Голови СБ
України від 02.12.2010 року №1477-ос.
Відповідно до огляду МСЕК від
07.01.2011 року позивачу встановлено другу
групу інвалідності внаслідок
захворювання отриманої в період
проходження військової служби.
Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_3 після звільнення зі служби була
нарахована одноразова грошова
допомога у зв'язку із встановленням II
групи інвалідності відповідно до
Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» та Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 499 в розмірі 120 246,00 грн., яка
розрахована, виходячи з посадового
окладу 1910 грн., окладу за військовим
званням 135 грн., надбавки за вислугу
років 35% - 818,00 грн. в розмірі 42-місячного
грошового забезпечення.
Позивач, вважаючи, що розмір
грошової допомоги, нарахований менший,
ніж встановлено чинним законодавством
України звернувся до відповідача з
заявою від 12.07.2013р., в якій просив
виплатити грошову допомогу в повному
За наслідком розгляду заяви
позивача, відповідачем листом від
08.08.2013р. №21/3/2-Т-6/14 повідомлено проте, що
при виплаті грошової допомоги позивачу
відповідач діях в межах та у спосіб, що
визначені законодавством України.
Позивач категорично не погоджується з
правомірністю дій відповідача при
вирішенні питання про виплату грошової
допомоги та зазначає, що при
нарахуванні одноразової грошової
допомоги відповідачем неправильно
визначено склад грошового
забезпечення, оскільки відповідно до
частини другої статті 9 Закону «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» (надалі - Закон № 2011-XII) до складу
грошового забезпечення входять
посадовий оклад, оклад за військовим
званням, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати
винагороди, які мають постійний
характер, премія), одноразові додаткові
види грошового забезпечення.
Відповідач проти задоволення позову
заперечував та зазначав, що Порядок та
умови призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навальні (або перевірочні)
та спеціальні збори, та інвалідності
звільнених з військової служби (зборів)
осіб, затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008р. є
спеціальним нормативно-правовим актом,
яким деталізовано загальні підходи
щодо компенсаційних виплат,
встановлених Законом № 2011-ХІІ, він при
нарахуванні суми одноразової грошової
допомоги діяв в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У задоволенні позову
просив відмовити повністю.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
Соціальний захист військовослужбовців
- це діяльність (функція) держави,
спрямована на встановлення системи
правових і соціальних гарантій, що
забезпечують реалізацію
конституційних прав і свобод,
задоволення матеріальних і духовних
потреб військовослужбовців відповідно
до особливого виду їх службової
діяльності, статусу в суспільстві,
підтримання соціальної стабільності у
військовому середовищі. Це право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, у старості, а також в інших
випадках, передбачених законом (стаття
1 Закону № 2011-XII).
За змістом частини другої статті 16
зазначеного Закону у разі
інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності
військовослужбовцю виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до п'ятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
На виконання цієї статті Закону № 2011-XII
Кабінет Міністрів України постановою
від 28 травня 2008 року № 499 затвердив
Порядок, згідно з підпунктом 2 пункту 2
якого одноразова грошова допомога
виплачується військовослужбовцям
(крім військовослужбовців строкової
служби), зокрема інвалідам II групи, у
разі настання інвалідності в період
проходження військової служби, у
розмірі 42-місячного грошового
Абзацом п'ятим підпункту 4 пункту 2
Порядку передбачено, що для
військовослужбовців, які перебувають
на кадровій військовій службі або
проходять військову службу за
контрактом, грошове забезпечення
визначається за останньою посадою, яку
вони займали на день втрати
працездатності, а звільнених із служби
- на день звільнення виходячи з таких
складових: посадовий оклад, оклад за
військовим званням, відсоткова
надбавка за вислугу років.
Водночас частина друга статті 9 Закону
№ 2011-XII елементи грошового
забезпечення визначає по-іншому:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.
Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України в разі невідповідності
нормативно - правового акта
Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу.
На переконання суду, виходячи із
визначених в частині четвертій статті 9
КАС загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, для
визначення складових грошового
забезпечення щодо виплати одноразової
грошової допомоги слід застосовувати
не Порядок, а Закон № 2011-ХІІ, який має
Вказана правова позиція Верховного
Суду України вже була висловлена у
справах цієї категорії, зокрема у
постановах від 12 листопада 2013 року
(справа № 21-383а13) та від 21 січня 2014 року
(справа №21 -464а 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, суд
прийшов до висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.9, 69-71, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірним рішення
оформлене листом від 08 серпня 2013 року №
21/3/2- Т-6/14 керівництвом Служби безпеки
України у відмові нарахування та
виплати одноразової грошової допомоги,
як військовослужбовцю, якого визнано
інвалідом II (другої) групи внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період її проходження
виходячи зі складу грошового
забезпечення, передбаченого ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Зобов'язати Службу безпеки України
провести перерахунок виплаченої
ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у
зв'язку з настанням інвалідності
внаслідок проходження військової
служби з урахуванням усіх складових
грошового забезпечення, передбачених
частиною другої статті 9 Закону України
«Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», і виплатити йому різницю між
перерахованою та отриманою сумами
допомоги.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур