Справа № 2а-12/11/0913
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/23486/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Чалого С.Я.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 28
лютого 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Перегінської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області, третя
особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним
рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
Перегінської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області, третя
особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним
рішення від 16.10.2010 №245-26/2010.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Перегінська селищна ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області
протиправно, незважаючи на факт
знаходження на земельній ділянці
нежитлової будови, що належить на праві
власності позивачу, прийняла рішення
від 16.10.2010 №245-26/2010, пунктом 7 якого
ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,10 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд в урочище "Цегельня", а пунктом 8 -
відмовлено у задоволенні заяви
позивача про надання дозволу на вибір
місця розташування земельної ділянки в
урочищі "Цегельня" площею 0,10 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд.

Постановою Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 28
лютого 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року, позов задоволено частково:
скасовано пункт 7 рішення Перегінської
селищної ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 16.10.2010
№245-26/2010 про надання дозволу
громадянину ОСОБА_2 на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд в урочище "Цегельня"; в іншій
частині у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувані рішення
судів попередніх інстанцій та
постановити нове, яким закрити
провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з протиправності пункту 7
рішення Перегінської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 16.10.2010
№245-26/2010 як такого, що прийнято без
урахування усіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
незважаючи на факт розташування на
спірній земельній ділянці нежитлової
будівлі, належної позивачеві. Крім
того, розглядаючи переданий на
вирішення суду спір по суті, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що зазначена справа є справою
адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 10,
статті 25, пункту 34 частини першої
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання. Питання вирішення відповідно
до закону питань регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г"
статті 12 Земельного кодексу до
повноважень сільських, селищних,
міських рад належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності.

Системний аналіз положень Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" (частини першої статті 10,
статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить про
те, що органи місцевого самоврядування
при вирішенні питань місцевого
значення, віднесених Конституцією
України та законами України до їхньої
компетенції, є суб'єктами владних
повноважень, які виконують владні
управлінські функції, зокрема
нормотворчу, координаційну, дозвільну,
реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти
владних повноважень органи місцевого
самоврядування вирішують в межах
закону питання в галузі земельних
відносин.

З урахуванням викладеного, виходячи з
предмету спірних правовідносин,
колегія суддів вказує на
обґрунтованість позиції судів
попередніх інстанцій щодо наявності у
відповідача у спірних правовідносинах
визначальних ознак суб'єкта владних
повноважень у розумінні пункту 7
частини першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Наявність можливого конфлікту
майнових інтересів між позивачем та
третьою особою, не є підставою для
висновку про відсутність у переданому
на вирішення суду спорі визначальних
ознак справи адміністративної
юрисдикції.

Одночасно з викладеним, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, у тому числі щодо
факту розташування на спірній
земельній ділянці нежитлового
приміщення, що належить на праві
власності позивачеві, колегія суддів
вказує на обґрунтованість висновків
судів першої та апеляційної інстанції
щодо протиправності пункту 7 рішення
Перегінської селищної ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області від 16.10.2010
№245-26/2010 як такого, що прийнято без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 28
лютого 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

З оригіналом згідно.

Помічник судді
О.С. Коломацька