Справа № 824/1371/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/1371/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання
Кіщук О.І.,

представників позивача Полісади О.А. та
Басістого А.С., представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Державної
податкової інспекції у м.Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
звернулась до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості в розмірі
53865,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог
Державна податкова інспекція у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
зазначає, що станом на 04 березня 2014 року
за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
рахується податковий борг у розмірі
53865,41 грн, який визначений платнику
податків згідно податкового
повідомлення рішення від 12 лютого 2013
року № з орендної плати з
фізичних осіб та згідно поданої
відповідачем податкової декларації з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2013 рік. У зв'язку з
несплатою відповідачем в
добровільному порядку податкового
боргу позивач, посилаючись на норми
Податкового кодексу України, просить
суд стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 кошти в
розмірі 53865,41 грн.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував. При цьому вказував про
неотримання ОСОБА_4 податкового
повідомлення рішення від 12 лютого 2013
року № та податкової вимоги від 18
листопада 2011 року №11175, внаслідок чого
остання не знала про прийняття
Державною податковою інспекцією у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
зазначеного податкового повідомлення
рішення та, відповідно, про наявність у
неї заборгованості. Крім цього,
відповідач вказував, що в розрахунках
позивачем не враховано оплату за
оренду землі в 2013 році.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Просили суд позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача, наголошуючи
про неотримання ОСОБА_4 надісланих їй
Державною податковою інспекцією у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області:
акту за результатами документальної
невиїзної перевірки №184/17-118/НОМЕР_1 від
29 січня 2013 року, податкового
повідомлення рішення від 12 лютого 2013
року №, розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій до акту перевірки
та податкової вимоги від 18 листопада 2011
року №11175, просив суд в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем, зареєстрованою за
адресою: АДРЕСА_1. Код ЄДРПОУ НОМЕР_1. З 28
листопада 2002 року за №13004 перебуває на
обліку як платник податків у ДПІ в м.
Чернівцях.

В період з 16 січня 2013 року по 22 січня 2013
року Державною податковою інспекцією у
м. Чернівцях було проведено
документальну невиїзну перевірку з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати орендної
плати за землю з фізичних осіб
суб'єктом підприємницької діяльності
фізичною особою ОСОБА_4 за період з 01
січня 2011 року по 31 грудня 2012 року.

За результатами такої перевірки 29
січня 2013 року складено Акт
№184/17-118/НОМЕР_1, який містить висновок
про порушення ОСОБА_4 пункту 286.2 статті
286 Податкового кодексу України -
необчислення суми орендної плати за
землю в період з 01 січня 2011 року по 31
грудня 2012 року та неподання декларацій
по орендній платі за землю за 2011- 2012
роки, у зв'язку з чим донараховано 32398,99
грн.

Того ж дня, тобто 29 січня 2013 року,
вказаний Акт Державна податкова
інспекція у м. Чернівцях направила
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, з
повідомленням про вручення.

12 лютого 2013 року Державною податковою
інспекцією у м. Чернівцях на підставі
Акта перевірки від 29 січня 2013 року
№184/17-118/НОМЕР_1 прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ОСОБА_4 з орендної плати з фізичних осіб
на 38644, 80 грн, з яких за основним
платежем - 32398,99 грн, за штрафними
санкціями - 6245,81 грн.

13 лютого 2013 року вказане податкове
повідомлення-рішення та розрахунок
штрафних (фінансових) санкцій до Акту
перевірки від 29 січня 2013 року
№184/17-118/НОМЕР_1 було направлено ОСОБА_4
за адресою: АДРЕСА_1, з повідомленням
про вручення.

Крім цього, судом встановлено, що 18
лютого 2013 року ОСОБА_4 до податкового
органу подано податкову декларацію з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2013 рік.

Відповідно до вказаної декларації
відповідач самостійно визначив
податкове зобов'язання з орендної
плати за землю: за січень 2013 року - 1349,93
грн, лютий - грудень 2013 року по 1349,96 грн
щомісячно.

Оскільки ОСОБА_4 в добровільному
порядку не сплатила наявний у неї
станом на 04 березня 2014 року податковий
борг в розмірі 53865,41 грн, Державна
податкова інспекція у м.Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області звернулась до
суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд
застосовує наступні положення закону
та робить відповідні висновки.

У відповідності до статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 9.10 пункту 9.1 статті 9
Податкового кодексу України до
загальнодержавних податків та зборів
належить плата за землю.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачає, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що плата за землю - загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286
Податкового кодексу України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Отже, з дня подання такої декларації
податкове зобов'язання визнається
узгодженим.

Відповідно до пунктів 287.1, 287.3 статті 287
Податкового кодексу України власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою. Податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Статтею 46 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на зазначені положення закону
та беручи до уваги встановлені
обставини справи, суд приходить до
висновку про те, що сума заборгованості
по орендній платі за землю за 2013 рік,
визначена відповідачем у декларації,
на момент розгляду справи є узгодженою,
проте добровільно не сплаченою.

При цьому безпідставними є доводи
відповідача про часткову сплату
орендної плати за землю у 2013 році та не
врахування цього позивачем при
розрахунку заявленої до стягнення суми
заборгованості, оскільки, як
вбачається з обставин справи, сплачені
відповідачем протягом 2013 року кошти за
оренду земельної ділянки були
зараховані Державною податковою
інспекцією у м.Чернівцях Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області в погашення заборгованості
ОСОБА_4 за минулий період.

Щодо заборгованості орендної плати за
землю, визначеної згідно податкового
повідомлення-рішення від 12 лютого 2013
року №, то суд погоджується з
доводами позивача про те, що визначена
податковим органом сума є узгодженою,
однак не сплаченою, оскільки
відповідачем зазначене податкове
повідомлення-рішення станом на день
розгляду цієї справи оскаржено не було
і воно є чинним.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із сформованою
заборгованістю відповідачу було
надіслано корінець податкової вимоги
від 18 листопада 2011 року №11175 з
повідомленням про вручення.

На момент утворення досліджуваної
заборгованості по сплаті орендної
плати за землю податкова вимога
відкликана не була.

Поряд з цим суд вважає безпідставними
та такими, що не мають значення для
правильного вирішення даного спору,
посилання відповідача, наданні при
запереченні на позов, про неотримання
безпосередньо ОСОБА_4 надісланих їй
Державною податковою інспекцією у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області:
акту за результатами документальної
невиїзної перевірки №184/17-118/НОМЕР_1 від
29 січня 2013 року, податкового
повідомлення рішення від 12 лютого 2013
року №, розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій до акту перевірки
та податкової вимоги від 18 листопада 2011
року №11175.

Так, відповідно до пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг.

Зі змісту наведеної норми слідує, що як
податкове повідомлення-рішення, так і
податкова вимога вважається
надісланими (врученими) фізичній особі,
у т.ч., якщо їх надіслано на адресу за
місцем проживання або останнього
відомого місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення.

Як вбачається з обставин справи, і
корінець податкової вимоги від 18
листопада 2011 року №11175, і податкове
повідомлення-рішення від 12 лютого 2013
року № направлялись
контролюючим органом з повідомленням
про вручення ОСОБА_4 на адресу її місця
проживання, за якою вона офіційно
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Податковим кодексом України обов'язок
здійснювати плату за землю (в даному
випадку сплату орендної плати за
земельну ділянку) не ставиться в
залежність від безпосереднього
отримання платником податку
податкового повідомлення-рішення щодо
збільшення суми грошового
зобов'язання, прийнятого контролюючим
органом у зв'язку з порушенням таким
платником порядку та строків сплати
зазначеного виду загальнодержавного
податку.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про сплату
податкового боргу в розмірі 53865,41 грн на
день розгляду справи чи доказів, які б
спростовували доводи позивача про
наявність такої заборгованості або ж
про її безпідставність, відповідачем
суду не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення заявлених
Державною податковою інспекцією у
м.Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
позовних вимог.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ЄДРПОУ НОМЕР_1)
податковий борг у розмірі 53 865
(п'ятдесят три тисячі вісімсот
шістдесят п'ять) грн 41 коп. в дохід
місцевого бюджету м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 22
квітня 2014 року.