Справа № 2а/2508/11888/2011
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Соловей В.В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Старової Н. Е.

суддів:
Файдюка В. В., Чаку Є. В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації,
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області на
постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації, Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 17.02.2012 року
було задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідачі подали апеляційні скарги,
в якій просять скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу підвищення до пенсії як особі,
яка проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю має
розраховуватись відповідно до
мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується у
повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 процентів
від мінімальної заробітної плати; у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Між тим, позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26
липня 1996 року.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з вищезазначеною Постановою
Кабінету Міністрів України, відповідач
неправомірно виплачував вказані
виплати в меншому розмірі ніж це
передбачено статтею 37 зазначеного
Закону.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2,
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Враховуючи, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідач неправомірно виплачував
вказані виплати в меншому розмірі, ніж
це передбачено статтею 48 зазначеного
Закону.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що особам, віднесеним до 2 категорії,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, при визначенні розміру
додаткової пенсії, відповідач
керувався положеннями постанови КМ
України № 836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а при визначенні розміру
додаткової пенсії - постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян».

З огляду на загальні засади пріоритету
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції правомірно керувався
положеннями Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не приписами
вищенаведених постанов уряду.

Крім того, якщо при розгляді справи
буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Виходячи з наведеного вище, підстави
для скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Таким чином, доводи апеляційних скарг
спростовуються висновками суду першої
інстанції, матеріалами справи та не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст. ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 17 лютого 2012 р. - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.