Справа № 826/3712/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2014 року 10:00
№ 826/3712/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомКомунального підприємства
«Володимирський ринок»до третя
особаЗаступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві О.В.Шпака Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві провизнання дій
протиправними, скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Комунальне підприємство
«Володимирський ринок» звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
О.В.Шпака, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправним та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 41964953 від 10.02.2014 р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Заступником начальника Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві О.В.Шпаком в
порушення вимог чинного законодавства
винесено протиправну постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41964953.
Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили суд задовольнити їх в повному
обсязі з огляду на те, що у відповідача
відсутні правові підстави для
винесення оскаржуваної постанови.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи. До
суду надійшло клопотання про розгляд
справи без участі представника
відповідача. Заперечень та/або
пояснень по суті заявлених позовних
вимог суду не надано. Водночас
відповідачем надано суду матеріали
виконавчого провадження ВП №41964953.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним, докази чого
містяться в матеріалах справи. До суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представника відповідача.
Згідно наданих письмових заперечень
просить відмовити у задоволенні позову
у зв'язку з правомірністю, винесеної
відповідачем постанови та несплатою
позивачем штрафу у добровільному
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
Посадовою особою Інспекції, відповідно
до статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та згідно з Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553),
на підставі вимоги Служби безпеки
присутності головного інженера КП
«Володимирській ринок» Галкіна Сергія
Валентиновича, начальника юридичного
відділу КП «Володимирський ринок»
Миколаєнка Євгенія Васильовича (який
діяв на підставі довіреності № 22 від
28.10.2012), проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
позивачем на об'єкті будівництва КП
«Володимирській ринок» вул. Горького
(Антоновича), 115 у Голосіївському районі
Перевіркою з виїздом на місце та,
враховуючи надані та пред'явлені
представниками Комунального
підприємства «Володимирській ринок»
(відповідно до свідоцтва про право
власності від 09.08.2001 № НБ 010004455 споруда
ринку належить територіальній громаді
м. Києва та закріплене на праві повного
господарського відання за комунальним
підприємством «Володимирський ринок)
документи встановлено, що
балансоутримовачем (позивачем)
нежитлової будівлі - споруди ринку, на
Горького (Антоновича), 115 у
Голосіївському районі м. Києва
самочинно виконано будівельні роботи
із реконструкції та капітального
ремонту (відповідно до технічного
паспорту БТІ від 11.12.2001), а саме: змінено
техніко економічні показники шляхом
влаштування нових стін, перегородок,
дверних прорізів, як у несучих
конструкціях будівлі так і у
перегородках, виконані роботи з
об'єднання приміщень шляхом
демонтування стін, без документів, які
б надавали право на виконання
будівельних робіт, що є порушенням ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Також перевіркою встановлено, що
споруда ринку за вказаною вище адресою
експлуатуються без прийняття його в
експлуатацію, відповідно до вимог
законодавства України, після виконання
будівельних робіт з реконструкції та
капітального ремонту, чим порушено ч. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Відповідно
до ДБН А.2.2.-3:2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво», ДБН В. 1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» враховуючи розрахунок
наведений в ДБН В.2.2-23:2009 Будинки і
споруди. Підприємства торгівлі»
встановлена V категорія складності
зазначеного вище об'єкта.
За результатами перевірки посадовими
особами складено акт перевірки від
17.09.2013 р., обов'язків до виконання припис
від 17.09.2013, яким позивача зобов'язано з
17.09.2013 р. заборонити експлуатацію
нежитлових приміщень до усунення
порушення відповідно до вимог чинного
законодавства та до 17.10.2013 р. усунути
виявлені порушення відповідно до вимог
чинного законодавства України.
Крім того складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, яким встановлено, що
відповідальність за виявлені
правопорушення передбачена абз. 3 п. 5 ч.
2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».
Усі зазначені документи отримані
особисто начальником юридичного
відділу КП «Володимирський ринок»
Миколаєнком Євгеном Васильовичем.
Постановою про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 418/13/1 від 24.09.2013 р., КП
«Володимирський ринок» визнано винним
у вчинені правопорушення,
передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», та накладено штраф у сумі 1
032 300, 00 гривень.
Постановою від 10.02.2014 р. заступником
начальника відділу Шпаком О.І. відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції на виконання постанови № 418/13/1
від 24.09.2013 р. відкрито виконавче
провадження ВП № 41964953 відносно
стягнення з позивача на користь
держави заборгованості
Вважаючи протиправною постанову
відповідача від 10.02.2014 р. про відкриття
виконавчого провадження № 41964953,
позивач оскаржив її до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язання діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-XIV (надалі - Закон №
606-XIV) державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 606-XIV
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Частиною 1 ст. 6 Закону № 606-XIV
передбачено гарантії прав фізичних і
юридичних осіб у виконавчому
провадженні, зокрема державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
У відповідності до частини 1 статті 19
Закону № 606-XIV державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону,
зокрема, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від 14
жовтня 1994 року208/94-ВР (надалі - Закон N
208/94-ВР) встановлено, що постанови про
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
винесені посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, є виконавчими документами і
підлягають виконанню в установленому
законом порядку.

Позивач, в обґрунтування позовних
вимог посилався на те, що ІДБК у місті
Києві, у відповідності до вимог
законодавства, не має права розглядати
справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення, а тому
відповідач не мав правових підстав для
відкриття виконавчого провадження
№41964953 на підставі постанови, складеної
ІДБК у місті Києві від 24.09.2013 №418/13/1,
оскільки її склала не уповноважена
особа.

Однак, суд не може погодитися з такими
твердженнями позивача з огляду на
нижченаведене.

Відповідно до статті 3 Закону N 208/94-ВР
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Суд не досліджує відповідність чи
невідповідність дій посадових осіб
третьої особи щодо притягнення до
відповідальності посадових осіб
позивача за ст. 244-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
оскільки у даній справі оскаржується
постанова відповідача про відкриття
виконавчого провадження за іншим
документом, а саме: постановою від
24.09.2013 р. № 418/13/1, прийнятою відповідно
до Закону N 208/94-ВР.

Таким чином, уповноважені особи
місцевих органів державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право розглядати справи
передбачені Законом N 208/94-ВР та
накладати штраф у відповідності до
положень законодавства України.

Державний виконавець не наділений
повноваженнями визначати наявність чи
відсутність компетенції у посадових
осіб ІДБК у місті Києві для накладення
штрафів за результатами розгляду справ
про правопорушення у сфері
містобудування.

Станом на дату розгляду даної справи,
позивач не надав суду доказів того, що
постанова ІДБК у місті Києві від 24.09.2013
№418/13/1 визнана протиправною чи
скасована.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV
виконанню державною виконавчою
службою підлягають такі виконавчі
документи, зокрема рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Процедура накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі - штрафи), що
передбачені Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначена Порядком накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244
(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 735)
(надалі - Постанова № 244).

Відповідно до п. 25 зазначеної
постанови, постанова про накладення
штрафу складається у трьох
примірниках. Перший примірник
постанови у триденний строк після її
прийняття вручається під розписку
керівникові або уповноваженому
представникові суб'єкта
містобудування чи надсилається йому
поштою, про що робиться відмітка у
постанові. Другий примірник у разі
несплати штрафу в установлений строк
пред'являється інспекцією до
примусового виконання у порядку та
строки, визначені Законом України «Про
виконавче провадження», а третій -
залишається в інспекції, яка винесла
постанову.

Постанова про накладення штрафу є
виконавчим документом і підлягає
виконанню в установленому законом
порядку з дня набрання нею законної
сили (п. 31 Постанови № 244).

Постанова про накладення штрафу
звертається до виконання інспекцією,
яка винесла таку постанову (п. 32
Постанови № 244).

Таким чином, постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності є виконавчим
документом, який підлягає примусовому
виконанню державною виконавчою
службою у відповідності до вимог
Закону № 606-XIV.

Щодо доводів позивача про те, що ІДБК у
місті Києві було пропущено строк
пред'явлення постанови від 24.09.2013 №418/13/1
до органу державної виконавчої служби
для примусового виконання, а тому
відповідач не мав права виносити
оскаржувану постанову про відкриття
виконавчого провадження, суд зазначає
наступне.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 26 Закону № 606-XIV, державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону №
606-XIV виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з положеннями статті 4 Закону N
208/94-ВР не підлягає виконанню постанова
про накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, яку не було звернуто до
виконання протягом двох років з дня
винесення.

Таким чином, відповідно до приписів
Закону № 606-XIV встановлено строк для
пред'явлення постанови про накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності до
примусового виконання - 1 рік.

Зі змісту постанови ІДБК у місті Києві
від 24.09.2013 №418/13/1 вбачається, що вона
набрала законної сили 07.10.2013 р., отже,
пред'явлена до виконання у
встановлений законом термін.

Крім того, в постанові ІДБК у місті
Києві від 24.09.2013 №418/13/1 зазначено про те,
що у разі несплати штрафу протягом 15
днів, примірник такої постанови буде
направлено органу державної
виконавчої служби для виконання у
примусовому порядку та вказано на те,
що строк пред'явлення постанови до
виконання два роки з дні її винесення.

З вищезазначеного вбачається, що ІДБК у
місті Києві звернулась до виконавчої
служби із заявою про примусове
виконання постанови від 24.09.2013 №418/13/1 у
строки, визначені законодавством
України.

Таким чином, доводи позивача про
порушення відповідачем положень
статті 26 Закону № 606-XIV, а саме:
відкриття виконавчого провадження
постановою № 41964953 від 10.02.2014 р. на
підставі виконавчого документу, строк
пред'явлення якого до примусового
виконання минув, є безпідставними та
спростовуються матеріалами справи.

Суд встановив, що оскаржувана
постанова відповідача про відкриття
виконавчого провадження № 41964953 від
10.02.2014 р. винесена у межах вимог
законодавства та обставин, які б
свідчили про протиправність дій
відповідача щодо її винесення не
встановлено.

Інших доводів, окрім вищенаведених, які
б вказували на протиправність
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження № 41964953 від
10.02.2014 р., позивач не навів.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог позивача та відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові Комунального підприємства
«Володимирський ринок» відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.Іщук