Справа № 742/1297/14
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №
Єдиний унікальний № 742/1297/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

з участю представника відповідача
- Чумак Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Прилуцької міської ради про визнання
дій протиправними та зобов'язання
виплати одноразової компенсації -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Прилуцької міської
ради про визнання дій протиправними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 45
мінімальних заробітних плат, а саме 51 330
грн 60 к., як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідність якого
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
/а.с.1-3/.

В судове засідання позивач ОСОБА_2,
будучи належним чином повідомленим про
день, час та місце розгляду справи
/а.с.19/, не з'явився, завчасно подав до
канцелярії суду заяву про уточнення
позовних вимог з клопотанням про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить суд їх задовольнити з підстав,
викладених в адміністративному позові
/а.с.20/.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлені позові вимоги
категорично не визнала, мотивуючи тим,
що нарахування та виплата позивачеві
одноразової компенсації була
проведена у розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, заявивши
клопотання про доручення до матеріалів
справи письмового заперечення /а.с.23-24/.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Прилуцької міської ради як учасник
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС І категорії та є інвалідом 2 групи
безстроково /а.с.11-12/.

З обставин, наведених у позовній заяві,
які згідно з ч.3 ст.72 КАС не підлягають
доказуванню, оскільки визнані
сторонами і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання
встановлено, що одноразова
компенсація, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС І категорії
ОСОБА_2 була нарахована відповідачем в
розмірі 284 грн 40 к. в порядку,
передбаченому постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
фактично виплачена в грудні 2013 року
/а.с.26/.

Відповідно до ст.50 Конституції України
кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування
завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 230/96-ВР від 06.06.1996 р., а
саме частиною 1 статті 48, передбачено
виплату одноразової компенсації
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, інвалідам
ІІ групи - у розмірі 45 мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Положеннями ст.22 Конституції України
визначено, що при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також інших
нормативно-правових актів, які
прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Визначаючи розмір виплати позивачу
одноразової компенсації, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інвалідність якого пов'язана з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
відповідач вимоги ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не виконав.

Постанови Кабінету Міністрів України
прийнятої на підставі і на виконання
Бюджетного кодексу України, Закону
України «Про державний бюджет на 2013
рік» не прийнято, а відтак -
застосування положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 р. № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
протиправними.

Виходячи з принципів
адміністративного судочинства -
верховенства права та пріоритетності
Законів над іншими нормативними
актами, суд вважає, що державою
забезпечені правові гарантії захисту
прав і свобод людини, у тому числі і
відносно осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
які визначаються відповідною статтею
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
тому дії відповідача щодо нарахування
позивачу одноразової компенсації у
розмірі визначеному Постановою КМ
України від 26 липня 1996 р. № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не у розмірі визначеному
ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є протиправними, а порушені
права позивача є такими, що підлягають
відновленню в судовому порядку, шляхом
визнання протиправними дій Управління
праці та соціального захисту населення
Прилуцької міської ради щодо
нарахування позивачу одноразової
компенсації та зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Прилуцької міської ради перерахувати
та здійснити виплату позивачу
одноразової компенсації в розмірі
сорока п'яти мінімальних заробітних
плат, відповідно до ст.48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням раніше проведеної виплати.

Разом з тим, приймаючи до уваги
завдання адміністративного
судочинства та компетенцію
адміністративного суду, який не
наділений правом визначати розмір
виплати допомоги замість суб'єкту
владних повноважень, оскільки це є
виключною компетенцією суб'єкта
владних повноважень, суд вважає, що у
задоволенні позовної вимоги щодо
стягнення конкретної суми позивачу
слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України,
судові витрати по справі суд відносить
на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.69,70,71,158,163 КАС України,
ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Прилуцької міської
ради про визнання дій протиправними та
зобов'язання виплати одноразової
компенсації - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Прилуцької міської ради щодо відмови в
здійсненні перерахунку та виплати
одноразової компенсації ОСОБА_2, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, який став інвалідом II групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи, в
розмірах відповідно до ст.48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Прилуцької міської ради провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
одноразової компенсації, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом II групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в розмірі 45
(сорока п'яти) мінімальних заробітних
плат відповідно до ст.48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням раніше виплаченої суми.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Витрати по сплаті судового збору
віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області, шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов