Справа № 2а/0470/632/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/41927/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2012 року
та постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.06.2011 року по справі № 2а/0470/632/11 за
позовом Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи Померанцевої Панни, за участю
Прокурора Ленінського району м.
Дніпропетровська, про застосування
фінансових санкцій та конфіскацію
грального обладнання, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
звернулась до суду з позовною заявою до
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи Померанцевої Панни, за
участю Прокурора Ленінського району м.
Дніпропетровська, про стягнення на
користь державного бюджету 7528000,00 грн.
штрафних санкцій та незаконно
отриманого прибутку у сумі 299740,00 грн.,
конфіскацію 72 комп'ютерів та 37 гральних
автоматів.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.06.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2012 року
у даній справі відмовлено у
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за наслідками
перевірок позивача відповідачем
встановлено порушення Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою Померанцевою Панною Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні».

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
в Україні забороняється гральний
бізнес та участь в азартних іграх.

Відповідальність за порушення вимог
цього Закону передбачена статтею 3,
згідно з якою до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної ігри підлягає перерахуванню
до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
гральний бізнес - діяльність з
організації та проведення азартних
ігор у казино, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному (віртуальному) казино, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку (п.1 ч.1 ст.1
Закону).

Азартна гра - будь-яка гра, умовою
участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості (п.2
ч.1 ст.1 Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні»).

Таким чином, з огляду на законодавчо
визначене поняття «азартна гра», для
фіксування факту здійснення азартної
ігри необхідно зафіксувати такі факти,
як внесення гравцем ставки, отримання
виграшу, результат гри залежить
повністю або частково від
випадковості.

Суди обґрунтовано виходили з того, що
податковим органом не доведено
вказаних фактів, які б свідчили про
організацію азартних ігор в
інтерактивному клубі «Матрикс».

Вирішуючи спір по суті, суди вірно
вказали на те, що до протоколів та актів
перевірок не додано жодного документу,
який би підтвердив факт внесення
гравцями ставок, відсутні також докази
отримання виграшу (призу), натомість,
позивачем надано лише квитанції, які
свідчать про надання відповідачем
Інтернет - послуг, що не є свідченням
факту здійснення азартної гри та
отримання гравцем виграшу, враховуючи
і той факт, що одним із видів діяльності
відповідача є «надання інформаційних
послуг».

Як вбачається з матеріалів справи, в
протоколах огляду зазначено про
наявність у приміщенні інтерактивного
клубу «Матрикс» гральних автоматів,
посередництвом яких надаються послуги
з проведення азартних ігор. В той же
час, в цих протоколах відсутні
відомості про внесення гравцями
ставок, про отримання ними виграшів,
про те, що результат гри залежить
повністю або частково від
випадковості. Тобто, відсутні
відомості, які б характеризували
надані послуги як проведення азартних
ігор. Позивачем не проводились
технічні дослідження вилученої
комп'ютерної техніки та ігрових
автоматів, з метою встановлення
технічних можливостей здійснення
посередництвом цієї техніки
діяльності по організації та
проведення азартних ігор. З цих підстав
суди обґрунтовано не прийняли до уваги
показання свідків (посадових осіб ДПІ)
в частині того, що азартні ігри
здійснювались на комп'ютерах за
допомогою спеціальних комп'ютерних
програм, оскільки будь-яких
спеціальних технічних досліджень цієї
комп'ютерної техніки проведено не було.

Крім цього, з часу набрання законної
сили Законом України «Про заборону
грального бізнесу в Україні» гральний
бізнес є видом господарської
діяльності, відносно якої встановлені
спеціальна заборона, відповідальність
за зайняття якою передбачена ст.203 КК
України.

Також, в матеріалах справи наявна
постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи за ознаками
злочину передбаченого ч.1 ст. 203 КК
України, оскільки інтерактивні клуби
«Матриця» та «Матрикс» надають послуги
доступу до мережі Інтернет. Працівники
клубів не несуть відповідальність за
відвідування відвідувачами сайтів
електронного казино та не контролюють,
які сайти в мережі Інтернет відвідують
їх клієнти.

Тобто, підставою для відмови у
порушенні кримінальної справи стало
те, що матеріали перевірки не містять у
собі відомостей про те, чи мали
встановлені ігри ознаки азартних ігор,
які визначено ст.1 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні».

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29.05.2012 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011 року
по справі № 2а/0470/632/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписКостенко М.І.