Справа № 638/12821/13-а
Суддя: Цвіра Д. М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/97/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Харків

Дзержинського районного суду м.
Харкова в складі:

головуючого - судді - Цвіри Д.М.

при секретарях -Надьон Т.Р., Подпрядової
В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до заступника начальника
Харківської митниці Міндоходів -
начальника управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Коваленко Володимира
Михайловича, Харківської митниці
Міндоходів, треті особи: ОСОБА_4,
приватний нотаріус Пустомитівського
районного нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_5, про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративний позовом до
заступника начальника Харківської
митниці Міндоходів - начальника
управління БК та МП Коваленко
Володимира Михайловича про скасування
постанови в справі про порушення
митних правил № 245/ 80700/13 від 13.08.2013 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 25.03.2013 р. о 15 годині рухався на
автомобілі НОМЕР_1 по вул. Пушкінській в
м. Харкові, був зупинений
співробітниками ДАІ для перевірки
документів. Зазначеним автомобілем
позивач керував на підставі
довіреності від 21.10.2012 р. виданої
власником автомобіля ОСОБА_4 Після
перевірки документів співробітники
ДАІ супроводили позивача до Митного
поста «Харків-центральний» по вул.
Клочківській, 370 у м. Харкові, де
відносно нього було складено протокол
про порушення митних правил № 245/80700/13
від 25.03.2013 р.

13.08.2013 р. заступником начальника
Харківської митниці Міндоходів -
начальником управління БК та МП
Коваленко В.В. було винесено постанову
в справі про порушення митних правил №
245/80700/13 від 13.08.2013 р., якою позивача було
визнано винним у вчиненні
правопорушення митних правил
передбаченого ст. 485 Митного кодексу
України та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300
відсотків несплаченої суми митних
платежів, що складає суму 115 638 грн. 78
коп. Зазначена постанова отримана
позивачем 13.08.2013 р.

Оскільки позивач не є
декларантом, платником мита та з його
боку не було ніяких дій спрямованих на
ухилення від сплати митних платежів, а
автомобілем позивач керував за
нотаріально посвідченою довіреністю
виданої власником ОСОБА_4 із метою
вирішення справ останнього, позивач
вважає, що в його діях відсутній склад
правопорушення передбаченого ст. 485 МК
України, у зв'язку з чим він звернувся
до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити, надав пояснення
відповідно до позовної заяви. Крім
того, представник позивача додатково
зазначив, що автомобіль ОСОБА_4
потребував ремонту, а сервісний центр
де такий ремонт можливо було здійснити
знаходиться в м. Харкові, останній
видав довіреність на ім*я ОСОБА_8 та
ОСОБА_1 для транспортування автомобіля
до м. Харкова. Оскільки на ремонт
автомобіля по розрахунку сервісного
центру потрібні були значні кошти, а у
власника не було таких коштів,
автомобіль було відвезено до власника
у м. Львів. Згодом коли у ОСОБА_4
з'явились кошти, автомобіль було
частково відремонтовано. Позивач
використовував автомобіль лише за
цільовим призначенням, а тому в його
діях відсутній склад порушення та
постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання представник
заступника начальника Харківської
митниці Міндоходів - начальника
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Коваленко
В.М. - Моїсеєнко В.В. не з'явилась, надала
суду клопотання з проханням розглядати
справу за її відсутністю.

В судовому засіданні представники
Харківської митниці Міндоходів
заперечували проти позову та пояснили,
що автомобіль надійшов на адресу
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Львівської облдержадміністрації для
інваліда ОСОБА_4 В графі 47 ВМД зазначено
про нарахування митних платежів при
ввезені цього автомобіля на територію
України, яке склало 38 546,26 грн. і про
застосування пільг у вигляді умовного
нарахування із звільненням від сплати
нарахованих митних платежів. ОСОБА_4
нотаріально оформив 21.10.2012 р.
довіреність на ім*я ОСОБА_8 та ОСОБА_1,
які мешкають у м. Харкові на право
експлуатації автомобіля з метою
здійснення його ремонту,
переобладнання, проходження
технічного огляду, страхування» на три
роки, до 21.10.2017 р. Строк дії довіреності
повинен бути зазначений «до 21.10.2015 р.»
проте у довіреності строк дії
зазначено помилково «до 21.10.2017».
Абзацом 6 пунктом 41 Порядку № 999
визначено випадки, коли під час
експлуатації автомобіля, отриманого
інвалідом як гуманітарну допомогу може
бути вирішено питання про передачу
автомобіля члену сім*ї, який
зареєстрований за місцем реєстрації
інваліда або в одному з ним населеному
пункті. Позивачем не надано
підтверджуючі документи, що він є
членом сім*ї ОСОБА_4 та використовував
автомобіль з дотриманням вимог
законодавства. Позивач та ОСОБА_4
проживають у різних населених пунктах.
При складанні протоколу про порушення
митних правил позивач надав пояснення
в яких не зазначив жодного слова про
те, з якою метою експлуатував
автомобіль ОСОБА_4 але чітко зазначив,
що цей автомобіль є його автомобілем.
Також при здійсненні провадження, яке
тривало в період з 25 березня по 13 серпня
2013 року позивачем не надано жодного
документу, який би підтвердив його
невинуватість.

В судове засідання третя особа
приватний нотаріус Пустомитівського
районного нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_5 не з'явилась,
надала суду заяву про розгляд справи за
її відсутністю.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4
не з'явився, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутністю.
Також ОСОБА_4 надав суду письмові
пояснення в яких зазначив, що він як
інвалід був забезпечений органом
соціального захисту автомобілем
НОМЕР_1. Зазначений автомобіль 1998 року
випуску та у зв'язку із спрацюванням
усіх вузлів та механізмів, потребує
регулярного ремонту. Через Інтернет,
ОСОБА_4 знайшов у м. Харків спеціальну
організацію ТОВ «АД Соллі-Плюс», яка
займається саме ремонтом автомобілів
марки «Меrсеdеs-Веnz» за прийнятними для
нього цінами. Враховуючи те, що стан
здоров*я не дозволяє йому здійснювати
переїзди на такі великі відстані як до
м. Харкова, останній вирішив звернутись
за допомогою до своїх знайомих, що
мешкають у м. Харкові : ОСОБА_8 та ОСОБА_1
Так, 21.10.2012 р. ОСОБА_4 видав довіреність
на ім*я ОСОБА_8 та ОСОБА_1 Наприкінці
березня 2013 р. , виникла необхідність
здійснити тестування автомобіля з
метою виявлення несправностей та
визначення суми необхідного ремонту, у
зв'язку з чим ОСОБА_4 звернувся до
ОСОБА_1 з проханням доставити
автомобіль в м. Харків у ТОВ «АД
Соллі-Плюс», останній погодився та
доставив автомобіль у м. Харків. Сума
визначеного ремонту складала для
ОСОБА_4 значний розмір і він вирішив
його відкласти та частково зробив
ремонт у середині вересня 2013 р.
Оскільки ОСОБА_1 не здійснював
використання товарів, стосовно яких
надано пільги щодо сплати митних
платежів, в інших цілях, ніж ті, у
зв'язку з якими було надано такі пільги,
ОСОБА_4 вважає, що в діях позивача
відсутній склад порушення
передбаченого ст. 485 Митного кодексу
України.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідача
Харківської митниці Міндоходів
перевіривши матеріали справи, вважає
за необхідне в задоволенні
адміністративного позову відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року
відповідачем заступником начальника
Харківської митниці Міндоходів -
начальника управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Коваленко В.М. у
відношенні позивача було винесено
постанову в справі про порушення
митних правил № 245/80700/13, згідно якої
його було визнано винним у вчиненні
порушення митних правил, передбачених
ст. 485 Митного кодексу України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу розміром 300 відсотків
несплаченої суми митних платежів, що
складає суму 115 638 грн. (а.с.3).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Митного кодексу України, Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що
може бути оскаржено Постанову іншого
органу (посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення - у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний, в
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених Законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних засобів, що
мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

З копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 09.03.2006 р.,
серії НОМЕР_6, виданого Львівським МРЕВ
ДАІ ГУ-УМВС України вбачається, що
власником автомобіля НОМЕР_2, марка -
Меrсеdеs-Веnz, модель - С 180, рік випуску -
1998, колір - червоний, шасі (кузов, рама,
коляска) № НОМЕР_5, тип ТЗ - легковий
седан-В, повна маса - 1830 кг, об'єм
двигуна V=1799 , ідентифікатор НОМЕР_5 є
ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1. Зазначене
свідоцтво має особливу відмітку:
гуманітарна допомога = продаж
заборонено = лист № 10-799 СОБЕЗ ВМД
209000001/6/06Р Львів Митн .

Відповідно до копії довіреності від
21.10.2012 р. посвідченої приватний
нотаріус Пустомитівського районного
нотаріального округу Львівської
області ОСОБА_5, зареєстрованої в
реєстрі № 1306 ОСОБА_4, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, уповноважив ОСОБА_8,
що проживає за адресою: АДРЕСА_3 або
ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_4,
кожен з яких діє самостійно,
представляти його інтереси в органах
Державтоінспекції, або в будь-яких
установах, підприємствах та
організаціях, незалежно від їх
підпорядкування та форм власності щодо
автомобіля марки - Меrсеdеs-Веnz модель С
180, 1998 року випуску, колір червоний,
шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5, тип
- легковий седан-В, реєстраційний номер
НОМЕР_3, ідентифікатор НОМЕР_5, який
належить йому на праві Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_6, виданого Львівським МРЕВ ДАІ
ГУ-УМВС України, 09 березня 2006 року, його
ремонту, переобладнання, проходження
технічного огляду, страхування. (а.с. 4).

Згідно статті 11-1 Закону України «Про
гуманітарну допомогу» забезпечення
інвалідів автомобілям, визначених
гуманітарною допомогою, здійснюється
на умовах, передбачених законом, та у
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999
(далі-Порядок № 999), інвалід отримує
автомобіль на десятирічний строк без
права продажу, дарування, передачі ( в
тому числі за довіреністю) іншій особі.
Після закінчення зазначеного строку
інвалід може користуватися таким
автомобілем до отримання нового або
повернути його головному управлінню
соціального захисту чи управлінню
виконавчої дирекції на умовах згідно з
пунктом 14 цього Порядку.

Пунктом 41 Порядку № 999 передбачено, що
за бажанням інвалідів головні
управління соціального захисту можуть
забезпечувати їх автомобілями,
ввезеними в Україну і визнаними в
установленому порядку гуманітарною
допомогою, без права продажу,
дарування, передачі ( в тому числі за
довіреністю) іншій особі.

Відповідно до абзацу 6 п. 41 Порядку № 999
у разі коли коли під час експлуатації
автомобіля отриманого інвалідом, як
гуманітарна допомога, у нього або члена
його сім*ї, якому передано право
користування автомобілем, законного
представника недієздатного,
дитини-інваліда виявляються
протипоказання до керування ним, він
або член його сім*ї переїхав на інше
місце проживання або у разі смерті
члена сім*ї, якому передано право
користування автомобілем, чи його
відмови керувати автомобілем, питання
про передачу права користування
автомобілем члену сім*ї, який
зареєстрований за місцем реєстрації
інваліда або в одному населеному
пункті з ним, вирішується у кожному
конкретному випадку за рішенням
головного управління соціального
захисту за клопотанням районного
управління соціального захисту.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач не є членом сім*ї ОСОБА_4 та не
має з ним ніяких інших родинних
зв'язків.

З листа Департаменту соціального
захисту населення від 08.05.2013 р. № 10-4239
вбачається, що ОСОБА_4 перебував на
черзі для забезпечення автомобілем в
департаменті соціального захисту
населення з 06.10.2005 р. та 02.02.2006 р. був
забезпечений автомобілем Мерседес
Бенц, кузов № НОМЕР_7 в якості
гуманітарної допомоги. Доручення на
право керування вищезазначеним
автомобілем ОСОБА_1, а також будь-яким
іншим особам, департаментом
соціального захисту населення не
видавалось. Окрім цього, ОСОБА_4 не
звертався до департаменту соціального
захисту населення з заявою та пакетом
документів для одержання доручення на
право користування автомобілем іншою
особою (а.с. 42).

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені у судовому засіданні у їх
сукупності встановлено, що керування
автомобілем «Меrсеdеs-Веnz С 180»
відбувалось з порушенням підстав та
порядку передбаченого абзацом 6 п. 41
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.07.2006 р. № 999 .

Інших належних доказів про відсутність
у діях позивача складу порушення
митних правил, що тягне за собою
неправомірність дії вчинених
посадовою особою при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
суду не надано.

Таким чином, суд вважає постанову в
справі про адміністративне
правопорушення митних правил № 245/ 80700/13
від 13.08.2013 р. законною та обґрунтованою .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 251, 254, 283, ст.288, КУпАП, ст.ст. 4, 6, 14-19,
71, 158-163, ст.171-2 Кодексу
Адміністративного Судочинства
України, п.п. 6, 41 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.07.2006 р. № 999, ст. 11-1 Закону України
«Про гуманітарну допомогу», суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
заступника начальника Харківської
митниці Міндоходів - начальника
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Коваленко
Володимира Михайловича, Харківської
митниці Міндоходів, треті особи:
ОСОБА_4, приватний нотаріус
Пустомитівського районного
нотаріального округу Львівської
області ОСОБА_5, про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не
підлягає.

Виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя
Д.М.Цвіра