Справа № 2а-427/11/0970
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Справа № 34748/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківськ на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
березня 2011 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Таксопарк» до
управління Пенсійного фонду України в
місті Івано-Франківськ про визнання
протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Таксопарк» звернулося з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську (надалі -
Управління) про визнання протиправними
та скасування рішень №364, №365, №366, №367,
№368 від 26.01.2011 року та вимоги про сплату
боргу № Ю-1318/5 від 07.02.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідачем
неправомірно, в порушення норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
прийнято спірну вимогу про сплату
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а також
протиправні рішення про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду..

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
березня 2011 року позовні вимоги
задоволено повністю. Суд виходив із
того, що вимога про сплату
заборгованості належно не надіслана, а
про існування рішень і вимоги позивач
дізнався від відділу ДВС в
Івано-Франківського міського
управління юстиції. Крім того, сума
боргу не підтверджена, оскільки
загальна сума недоїмки зі страхових
внесків становить 15 747,38 грн..

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Покликання маються на те, що позивачем
надавались розрахунки суми страхових
внесків, яка вносилась Управлінням до
карток особового розрахунку позивача.
Останній сплачував внески з порушення
строку, відтак вимога є правомірною та
строки давності на дані правовідносини
не поширюються. Крім того, призначення
платежу в податковому законодавстві
забороняється змінювати контролюючим
органом, а в пенсійному законодавстві
дана норма відсутня.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім
для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вбачає її
аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
зокрема неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 07.02.2011 року
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську прийнято вимогу
про сплату боргу №Ю-1318/5, згідно з якою
позивач зобов'язаний сплатити недоїмку
зі страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 21984,00 грн., а також
прийняті рішення про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду.

Порядок обчислення та сплати страхових
внесків визначається статтею 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», надалі
Закон № 1058-IV та Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Відповідно до частини другої статті 17
Закону № 1058-IV страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

За правилами абзацу першого частини
шостої статті 20 Закону № 1058-IV
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно з підпунктом 5.1.4 пункту 5.1
Інструкції нараховані за відповідний
базовий звітний період страхові внески
сплачуються платниками (крім гірничих
підприємств) шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких
нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини шостої якої
внески нараховуються на суми,
зазначені в частинах першій та другій
цієї статті, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

Що стосується строку давності, то слід
зазначити, що відповідно до ч. 15 статті
106 Закону № 1058-IV строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується. Чинне пенсійне
законодавство не містить норми, якою б
було визначено строку давності щодо
застосування фінансових санкцій та
пені до страхувальника.

Вказана позиція не суперечить практиці
суду касаційної інстанції та
Верховного Суду України, що мається в
справі.

Відносно доводів щодо не скерування
вимоги, то такі неаргументовані та
спростовані матеріалами справи(а.с.
28,29).

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів приходить до висновку, що
положення абзацу шостого частини
шостої статті 20 Закону № 1058-IV,
відповідно до якого перерахування
страхових внесків здійснюється
страхувальниками одночасно з
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу),
звільняють страхувальника від
обов'язку сплати страхових внесків у
20-денний строк із дня закінчення
звітного періоду у зв'язку з
неодержанням останнім цих коштів.

За таких обставин, проаналізувавши
вищевикладене, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч. 4, 197, 198 п.3 ч.1, 202,
205, 207, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Івано-Франківськ задоволити, скасувати
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 15
березня 2011 року по справі № 2а-427/11/0970 та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Таксопарк» до
управління Пенсійного фонду України в
місті Івано-Франківськ про визнання
протиправними та скасування рішення.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга