Справа № 805/2722/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скріпнік А.І.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
справа №805/2722/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією у складі
суддів:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального

страхування від нещасних випадків на
виробництві та

професійних захворювань України у м.
Авдіївка Донецької

області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 17 березня
2014 року

по адміністративній справі № 805/2722/14
(суддя Скріпнік А.І.)

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ясинувата та

Ясинуватському районі Донецької
області

до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального

страхування від нещасних випадків на
виробництві та

професійних захворювань України у м.
Авдіївка Донецької

області

про стягнення
заборгованості з відшкодування
регресних вимог

у розмірі
3806, 10 грн., -

ВСТАНОВИВ
:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року задоволені позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ясинувата та Ясинуватському районі
Донецької області (надалі управління,
позивач у справі) до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Авдіївка
Донецької області (надалі відділення,
відповідач у справі) про стягнення
заборгованості з відшкодування регрес
них вимог у розмірі 3806, 10 грн., внаслідок
чого стягнуто з відділення на користь
управління суму боргу у розмірі 3806 (три
тисячі вісімсот шість) гривень 10
копійок (арк. справи 83-85).

Відділення в апеляційній скарзі,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість постанови просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог Управлінню у повному обсязі, при
цьому доводить безпідставність
стягнення судом першої інстанції суми
боргу (арк. справи 90-94).

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи відповідачем не
визнані за серпня 2013 року по січень 2014
року та не відшкодовані органу
Пенсійного фонду витрати на виплату
пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по
інвалідності за серпень, вересень,
жовтень, листопад, грудень 2013 року та
січень 2014 року у сумі 2997 грн. 78 коп. та на
виплату пенсії ОСОБА_6 по втраті
годувальника за період з серпня 2013 року
по січень 2014 року у сумі 808, 32 грн.

Предметом апеляційного перегляду є
правомірність заявлення та стягнення
пенсії по інвалідності від трудового
каліцтва, яке сталося внаслідок
нещасного випадку з ОСОБА_7 31 травня 1990
року в РРФСР Магаданської області, з
ОСОБА_3 2 жовтня 1988 року в с. Новолокти
Іскитинського району РРФСР, з ОСОБА_5 7
грудня 1974 року в м. Мирний АСРР у складі
РРФСР та на виплату пенсії ОСОБА_6 по
втраті годувальника. Пенсії по
інвалідності вказаним особам
призначені на підставі актів про
нещасний випадок на виробництві,
згідно з якими вони отримали трудове
каліцтво внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР.

Вказані обставини не спростовуються
сторонами, спір між сторонами виник
стосовно відшкодування витрат
Пенсійному фонду України по особових
справах потерпілих, яким виплачена
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, отриманих
ними на території республік колишнього
СРСР.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (надалі Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Частиною 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статтею 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі Закон № 1105)
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності в
зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Статтею 24 Закону № 1105 закріплене
аналогічне правило - якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату
пенсій, по яким виник спір.

За змістом статті 2 Закону № 1105 особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІ
Прикінцеві положення Закону № 1105
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом 3 пункту 3 розділу ХІ Закону №
1105 встановлено, що уся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, виплачується
цими підприємствами, установами і
організаціями, а в разі їх ліквідації
без правонаступника - Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

З наведеного вбачається, що обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодовувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували Фонду страхові
платежі підприємства, що
ліквідувалися, та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 зазначеного
пункту, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевого та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України «Про охорону праці», які
ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав
-учасниць Співдружності Незалежних
Держав у сфері пенсійного забезпечення
від 13 березня 1992 року пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць даної Угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

Зі змісту цієї норми вбачається, що
взаємні розрахунки між державами
можуть провадитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

За таких обставин, страховиком, який
повинен виплачувати пенсію по
інвалідності особі, як стала інвалідом
від нещасного випадку на виробництві
на території колишніх республік СРСР, а
в разі виплати такої органами
Пенсійного фонду України -
відшкодовувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

До матеріалів справи на підтвердження
заявлених вимог надані розпорядження
про нарахування пенсій, первинні
документи, на підставі яких були
нараховані пенсії, у тому числі акти
про нещасний випадок та докази виплати
цих пенсій.

Таким чином, понесені позивачем
витрати на виплату пенсій, які
призначені у зв'язку отриманням ОСОБА_3,
ОСОБА_7 ОСОБА_5 трудового каліцтва або
професійних захворювань на
виробництві на території колишніх
республік СРСР підлягають
відшкодуванню, відповідно позовні
вимоги щодо відшкодування витрат на
виплату пенсій в розмірі 2977, 78 грн. та на
доставку (в тому числі поштовий збір)
цих пенсій в розмірі 32,22 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо відшкодування витрат по виплаті
пенсії ОСОБА_6 по втраті годувальника.

Згідно частини 1 пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджений
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697 (надалі Порядок)
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
";Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Пунктом 2 Порядку визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
(далі - Фонд соціального страхування
від нещасних випадків) Пенсійному
фонду України (далі - Пенсійний фонд)
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно пунктом 6 Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону № 1105 у
разі, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований.
Страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно частиною 16 статті 34 Закону № 1105
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Частиною 1 статті 36 цього Закону № 1105
визначено, що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону № 1105 визначений
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно статтею 28 Закону № 1105
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із: страхової виплати
втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому; страхові
виплати у зв'язку з втратою
годувальника; страхові виплати дитині,
яка народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності; страхових виплат на
медичну та соціальну допомогу.

Згідно статтею 33 Закону № 1105 у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є: діти, які не досягли 16 років;
діти з 16 до 18 років, які не працюють, або
старші за цей вік, але через вади
фізичного або розумового розвитку самі
не спроможні заробляти; діти, які є
учнями, студентами (курсантами,
слухачами, стажистами) денної форми
навчання - до закінчення навчання, але
не більш як до досягнення ними 23 років;
жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють; інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності;
неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатні особи, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Відповідачем не враховані суми витрат
на виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника ОСОБА_6, оскільки вона на
момент загибелі чоловіка - потерпілого
не була непрацездатною особою, проте
находилася у відпустці по догляду за
дитиною до 8- річного віку.

Встановлено, що ОСОБА_8 помер 25 вересня
1969 року, про що свідчить свідоцтво про
смерть Серії 1-ЕД № 217470, на цей момент
його донці - ОСОБА_10 (1 травня 1964 р.н.)
виповнилося п'ять повних років, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження. Відповідно, на час смерті
ОСОБА_8 ОСОБА_6 знаходилась по догляду
за дитиною до досягнення нею 8-річного
віку, отже, вона належить до категорії
непрацездатних осіб в розумінні статті
33 Закону № 1105.

Таким чином, з урахуванням наведених
вище положень законодавства, позивач
має право на відшкодування
відповідачем сплачених сум пенсій
вказаній особі по втраті годувальника,
оскільки вона відноситься до осіб,
визначених статтею 33 Закону № 1105.

За таких обставин, понесені позивачем
витрати на виплату пенсії у розмірі 808,
32 грн. та на доставку цієї пенсії (у тому
числі поштовий збір) по втраті
годувальника у розмірі 6, 36 грн. на
загальну суму 808, 32 грн. підлягають
відшкодуванню, відповідно позовні
вимоги у цій частині є обґрунтованими.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку що судом
першої інстанції повно з'ясовані судом
обставини справи, що мають значення для
справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 24, 71, 73, 160,
184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 244-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Авдіївка
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року у справі № 805/2722/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року у справі № 805/2722/14 - залишити
без змін.

Ухвала постановлена та підписана 23
квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф.
Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко