Справа № 824/1468/14-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(за результатами розгляду справи у
порядку письмового провадження)

17 квітня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/1468/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Брезіна Т.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу
Держкомагенства у Глибоцькому районі
Чернівецької області про зобов'язання
вчинити дії,-

СУТЬ СПОРУ:

Позиція позивача.

В поданому до суду адміністративному
позові позивач просить суд винести
рішення, яким зобов'язати відповідача
видати позивачу державний акт серії ЧВ
№081642 виданий 31.08.2004 р. на право
власності на земельну ділянку площею
1.00 га та зареєстрований в книзі записів
реєстрів державних актів за №27.

Позивач вказує, що в серпні 2004 року ним
було виготовлено технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі площею 1.00 га, цільове
призначення якої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Сучевенської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області.

Позивач вказує, що в подальшому
Глибоцьким районним відділом
земельних ресурсів виготовлено
державний акт серії ЧВ №081642 від 31.08.2004
р. Згідно державного акту земельним
ділянкам присвоєно кадастрові номера:
ділянка №1 - :03:001:0119, ділянка №2 -
:03:001:0029. До 2013 року вказаний
державний акт на право на земельну
ділянку позивачем не був отриманий в
Глибоцькому відділі земельних
ресурсів.

В грудні 2013 року позивач звернувся до
відділу Держземагенства у Глибоцькому
районі з заявою щодо видачі йому
оригіналу державного акту серії ЧВ
№081642 на право власності на земельну
ділянку площею 1.00 га, як власнику
зазначеної земельної ділянки.

Позивач вказує, що розглянувши його
звернення відділ Держземагенства
відмовив йому в видачі оригіналу
державного акту на земельну ділянку
мотивуючи це тим, що з 01.01.2013 р. набули
чинності Закон України «Про державний
земельний кадастр» та «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», у зв'язку із чим
повноваження територіальних органів
Держземагенства у частині реєстрації
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою припинилися. Повноваження
державних кадастрових реєстраторів на
територіальному рівні щодо ведення
Державного земельного кадастру
відповідно до Закону України «Про
державний земельний кадастр», в тому
числі проведення державної реєстрації
земельних ділянок та обтяжень у
використанні земель, визначені
порядком ведення Державного
земельного кадастру, який затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2012 р. №1051. Позивач вважає, що
вказаний Закон та постанова не дають
право територіальним відділам
Держземагентства видавати та
реєструвати Державні акти на право
власності на земельні ділянки, в тому
числі і їх дублікатів взамін втрачених.
В листі також зазначено, що на
виконання вимог листа-доручення
№129/04/-1/5-13 від 15.01.2013 р. Головного
управління Держземаенства у
Чернівецькій області відділом закрита
Книга, в якій могли би бути
зареєстровані державні акти.

Позивач вказує, що в відділі
Держземагунства йому роз'яснено, що в
даному випадку для отримання оригіналу
державного акту на земельну ділянку
йому необхідно звернутися до суду з
заявою, в іншому випадку позивач буде
змушений виготовляти нову технічну
документацію та по новому проводити
оформлення документації для отримання
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку, за що вдруге буде
сплачувати кошти.

Позивач вважає, що виготовляти нову
технічну документацію неможливо, так
як належній йому земельній ділянці
згідно виготовленого державного акту
присвоєно кадастровий номер, визначено
межі земельної ділянки. Крім того
позивач вважає, що відповідач
зобов'язаний видати йому державний акт
на право власності на земельну ділянку
як власнику земельної ділянки, так як
зазначений державний акт виданий ще
31.08.2004 р. та повинен був бути виданий
позивачу до січня 2013 року.

Позиція відповідача.

Представник відповідача позов не
визнав, надав заперечення, в яких
зазначив, що Відділ Держземагентства у
Глибоцькому районі у своїй діяльності
керується Конституцією України та
законами України, актами та
дорученнями Президента України, актами
Кабінету Міністрів України,
дорученнями Прем'єр-міністра України,
наказами Міністерства аграрної
політики та продовольства України,
дорученнями Міністра аграрної
політики та продовольства України, та
його заступників, наказами
Держземагентства України, дорученнями
Голови Держземагентства України та
його заступників, актами відповідної
місцевої держадміністрації та
відповідного органу місцевого
самоврядування, наказами Головного
управління Держземагентства у
Чернівецькій області, а також
Положенням про Відділ.

З 1 січня 2013 року набули чинності Закони
України «Про державний земельний
кадастр» та «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», у зв'язку із чим,
повноваження територіальних органів
Держземагентства у частині державної
реєстрації державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
(суборенди) земельних ділянок,
земельного сервітуту, користування
чужою земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій) припинилися.

Повноваження державних кадастрових
реєстраторів на територіальному рівні,
щодо ведення Державного земельного
кадастру відповідно до Закону України
«Про Державний земельний кадастр», в
тому числі проведення державної
реєстрації земельних ділянок та
обмежень у використанні земель,
визначені Порядком ведення Державного
земельного кадастру, який затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2012 року № 1051. Відповідач вважає,
що вказаний Закон та постанова не дають
право територіальним відділам
Держземагентства видавати та
реєструвати Державні акти на право
власності на земельні ділянки, в тому
числі і їх дублікатів взамін втрачених.

Листом Головного управління
Держземагентства у Чернівецькій
області від 15.01.2013 за № 129/04-1/5-13
зобов'язано територіальні відділи
Держземагентства у районах, виконати
впорядкування відомостей та
документів державного реєстру земель
за 2011, 2012 роки, а саме: закрити до 01.02.2013
р. Журнали обліку заяв та видачі
документів; надати переліки закритих
Книг записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі.
Заведення іншої Книги реєстрації
Державних актів на право власності на
земельні ділянки, в тому числі і їх
дублікатів, чинне законодавство не
передбачає.

Представник відповідача просив
розглянути справу без його участі за
наявними матеріалами та доказами.

Позивач 25.03.2014 р. надіслав клопотання, в
якому просив розглянути справу у його
відсутності. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе та доцільне розглянути дану
адміністративну справу без участі
сторін по справі на підставі наявних в
ній матеріалів в порядку письмового
провадження, що відповідає вимогам п. 10
ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

В серпні 2004 року позивачем було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі площею 1.00
га, цільове призначення якої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Сучевенської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області.

Глибоцьким районним відділом
земельних ресурсів виготовлено
державний акт серії ЧВ №081642 від 31.08.2004
р. Згідно державного акту земельним
ділянкам присвоєно кадастрові номера:
ділянка №1 - :03:001:0119, ділянка №2 -
:03:001:0029. При цьому, у позивача
немає оригіналу акту на право
власності на земельну ділянку, а лише
його копія надана на його заяву до
відділу Дежземагенства у Глибоцькому
районі Чернівецької області про видачу
оригіналу (а.с.9).

Судом досліджено лист відповідь
відповідача від 09.12.2013 р. на звернення
позивача від 03.12.2013 р., в якому
зазначено, що з 1 січня 2013 року набули
чинності Закони України «Про державний
земельний кадастр» та «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», у зв'язку із чим,
повноваження територіальних органів
Держземагентства у частині державної
реєстрації державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
(суборенди) земельних ділянок,
земельного сервітуту, користування
чужою земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій) припинилися (а.с.10-11).

Судом досліджено Положення про відділ
Держземагенства у Глибоцькому районі
Чернівецької області (а.с. 21-24).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення
законодавства та робить висновок по
суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правове регулювання діяльності
Держземагенства та його
територіальних органів визначено
Законом України "Про Державний
земельний кадастр" від 07.07.2011 р. №3613-VI
(далі - Закон №3613), Положенням про
Державне агентство земельних ресурсів
України (далі - Положення),
затвердженого Указом Президента
України від 08.04.2011 р. №445/2011, Положенням
про відділ Держземагентства у
Глибоцькому районі Чернівецької
області (далі - Положення про відділ),
затвердженого наказом Державного
агентства земельних ресурсів України
від 21.09.2012 р. №451 та Порядком ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051
(далі - постанова КМУ №1051).

Згідно п. 9 постанови КМУ №1051 до
повноважень Державного кадастрового
реєстратора територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення,
зокрема належать: 1) внесення або
надання відмови у внесенні до
Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про землі та
земельні ділянки (їх частини),
розташовані в межах району, міста
республіканського (Автономної
Республіки Крим) чи обласного значення;
2) здійснення державної реєстрації
земельних ділянок, обмежень у їх
використанні, скасування такої
реєстрації; 3) формування поземельних
книг на земельні ділянки, внесення
записів до них, забезпечення
зберігання поземельних книг; 4)
присвоєння кадастрових номерів
земельним ділянкам; 5) здійснення
реєстрації: заяв про внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру; заяв про
відкликання заяв про внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру; заяв про надання
відомостей з Державного земельного
кадастру; 6) проведення перевірки
відповідності поданих документів
вимогам законодавства.

Положенням про відділ Держземагенства
у Глибоцькому районі Чернівецької
області (далі - відділ), зокрема п. 4.6. та
4.18 встановлюють, що на відділ покладені
завдання щодо надання
адміністративних послуг відповідно до
законодавства; здійснення державної
реєстрації земельних ділянок та
державну реєстрацію права власності,
права користування земельними
ділянками (сервітут), права постійного
користування земельними ділянками,
договорів оренди земельних ділянок,
права користування земельною ділянкою
для сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), права забудови земельної
ділянки (суперфіцій).

Відповідно до положень п.9 розділу VII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону №3613 до 1 січня 2013 року державна
реєстрація земельних ділянок, які
передаються у власність із земель
державної чи комунальної власності,
здійснюється з видачею державних актів
на право власності на земельні ділянки.
Реєстрація державних актів на право
власності здійснюється у книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі.

Аналізуючи положення зазначеної норми
слід прийти до висновку, що з 01.01.2013 р.
державна реєстрація земельних ділянок
із видачею державних актів на право
власності на земельні ділянки не
здійснюється.

Згідно положень ст. 126 Земельного
кодексу України право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень". Закон №1952 не передбачає
видачу державного акту на право
власності на земельну ділянку, як
документу, який посвідчує відповідне
право власності.

Отже, у зв'язку із внесенням змін до
ст.126 Земельного кодексу України та
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. №
1952-IV (далі- Закон № 1952-IV), а також у
зв'язку із набранням чинності Закону
№3613-VI Держземагенство та його
територіальні органи не мають правових
та технічних можливостей для видачі
актів на право власності на землю, а
здійснювати будь-які дії, які
суперечать вищезазначеним положенням
Законів є неприпустимим.

У зв'язку із наведеним, позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача видати
державний акт серії ЧВ №081642 від 31.08.2004
р. на право власності на земельну
ділянку не ґрунтуються на вимогах
закону і не можуть бути задоволені.

Відповідно до Закону України "Про
Державний земельний кадастр" від 07.07.2011
р. №3613-VI державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами.

Частиною 2 ст. 15 Закону №3613-VI
передбачено, що відомості про земельну
ділянку містять інформацію про її
власників (користувачів), зазначену в
частині другій статті 30 цього Закону,
зареєстровані речові права відповідно
до даних Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Статтею 20 Закону №3613-VI визначено, що
відомості Державного земельного
кадастру є офіційними. Внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про об'єкти Державного земельного
кадастру є обов'язковим.

Згідно ст. 38 Закону №3613-VI відомості
Державного земельного кадастру
надаються державними кадастровими
реєстраторами у формі: витягів з
Державного земельного кадастру про
об'єкт Державного земельного кадастру;
довідок, що містять узагальнену
інформацію про землі (території) за
формою, встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру;
викопіювань з кадастрової карти (плану)
та іншої картографічної документації
Державного земельного кадастру. На
отримання відомостей Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку мають право, зокрема, власник
(власники) та користувачі земельної
ділянки або уповноважені ними особи;
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування для
реалізації своїх повноважень,
визначених законом.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про Державний земельний кадастр" №3613-VI
у разі якщо земельні ділянки,
зареєстровані до набрання чинності цим
Законом у Державному реєстрі земель,
відомості про такі земельні ділянки,
обмеження (обтяження) підлягають
перенесенню до Державного земельного
кадастру в автоматизованому порядку,
без подання заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення.

Тому побоювання позивача, що йому
необхідно буде повторно здійснювати
оформлення документації на вказані
земельні ділянки для підтвердження
права власності і сплачувати за це
кошти, є безпідставними.

На підставі наведеного суд роз'яснює
позивачу, що він має право на підставі
ст. 38 Закону України "Про Державний
земельний кадастр" та постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
року №1051 про затвердження Порядку
ведення Державного земельного
кадастру звернутися до
Держземагенства із заявою про
отримання витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (форма заяви наведена у додатку
42 до Порядку). При цьому, витяг із
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку може бути виданий
будь-яким Державним кадастровим
реєстратором незалежно від території
дії його повноважень.

Згідно абз. 5 ч.1 статті 16 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Заява про
державну реєстрацію прав власності на
земельну ділянку, права оренди
земельної ділянки державної чи
комунальної власності за письмовою
заявою правонабувача може подаватися
державним кадастровим реєстратором,
який здійснив державну реєстрацію
такої земельної ділянки.

Частиною 7 статті 16 та ч. 14 статті 15
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.

Твердження позивача, що провести
реєстрацію земельної ділянки в
державній реєстраційній службі без
оригіналу акта на право власності на
землю є неможливим не узгоджується із
положеннями законодавства із цього
питання. Крім того, позивач не
звертаючись до державного реєстратора
із вказаного питання, наперед робить
висновки щодо неможливості проведення
такої реєстрації.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене
суд робить висновок, що позов ОСОБА_1 до
відділу Держземагентства Глибоцького
району Чернівецької області про
зобов'язання видати державний акт
серії ЧВ №081642 на право власності на
земельну ділянку площею 1,00 га та
зареєстрований в книзі записів
реєстрів державних актів за №27, не
належить до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Відповідачем доведено правомірність
вчинених дій. У процесі розгляду справи
не виявлено інших фактичних обставин,
що мають значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. В зв'язку з відсутністю
таких витрат, суд не вирішує питання
про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного ст.ст. 11, 71, 76, 79,
86, 94, 158-163, 167 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволені адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України, сторони які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
повністю або частково шляхом подання
апеляційної скарги до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії.

Суддя Т.М.
Брезіна