Справа № 2а-6884/10/2170
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/72058/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Каланчацькому районі Херсонської
області про захист порушеного права, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2012
року залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2012
року відмовлено в позові ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Каланчацькому районі Херсонської
області про захист порушеного права
шляхом заборони примушувати позивача
брати участь у діяльності
неприбуткової самоврядної організації
Пенсійний фонд та скасування вимоги
відповідача від 08 листопада 2010 року №233
щодо сплати страхових внесків.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, позивач перебуває на
обліку в управління Пенсійного фонду
України в Каланчацькому районі
Херсонської області, є страхувальником
та роботодавцем, платником страхових
внесків, застрахованою особою.

Листом від 08.11.2010 р. №233 позивачу
направлено вимогу про сплату боргу на
суму 866,46 грн.

Так, відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - застрахована особа - це
фізична особа, яка відповідно до цього
Закону підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню і
сплачує (сплачувала) та/або за яку
сплачуються чи сплачувалися у
встановленому Законом порядку
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та до
накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші
особи, які сплачують єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та/або є
платниками відповідно до цього Закону
(ст. 1).

Страхувальниками є застраховані особи,
зазначені в пунктах 3 і 4 ст. 11 (тобто,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок) та ч.1
ст. 12 цього Закону (п.5 ст. 14).

Тобто, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок)
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та є
одночасно застрахованими особами і
страхувальниками.

Згідно з п.10 ст. 20 цього Закону, якщо
страхувальники несвоєчасно або не в
повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про сплату
страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із Законом.

Тобто, як вірно враховано судами
попередніх інстанцій, визначальним у
статусі страхувальника (застрахованої
особи) є належність до встановленого
Законом кола осіб, а не добросовісність
виконання ним обов'язку щодо сплати
страхових внесків. Тому, у разі
несплати внесків особа несе
відповідальність саме як
страхувальник (застрахована особа), а
не втрачає цей статус зі звільненням
від обов'язку платити внески.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: