Справа № 812/10806/13-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
справа №812/10806/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України у
Старобільському районі Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року по адміністративній
справі № 812/10806/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у
Старобільському районі Луганської
області про стягнення суми витрат на
виплату різниці основного розміру між
ІІ та ІІІ групою трудового каліцтва, -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Старобільському
районі Луганської області про
стягнення суми витрат на виплату
різниці основного розміру між ІІ та ІІІ
групою трудового каліцтва. Позивач
просив стягнути з відповідача
виплачені суми різниці основного
розміру між ІІ групою трудового
каліцтва та ІІІ групою за період з
01.07.2013 по 30.11.2013 на загальну суму 203,58 грн.
на користь управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року по адміністративній справі №
812/10806/13-а позов задоволений (а.с.49,50-52).

Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Старобільському
районі Луганської області суми витрат
на виплату різниці основного розміру
між ІІ та ІІІ групою трутового каліцтва
за період з 01.07.2013 по 30.11.2013 у сумі 203,58
грн. (двісті три гривні 58 коп.).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність постанови суду першої
інстанції, прийняту с порушенням норм
матеріального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову (а.с.56-59). Апелянт
зазначає, що по пенсійній справі № 135107
ОСОБА_2 відділення Фонду не відшкодовує
різницю основного розміру пенсії між
ІІ групою по загальному захворюванню
та III групою по трудовому каліцтву тому,
що 01 червня 2010 року, у зв'язку з
загальним захворюванням (інсультом)
ОСОБА_2 отримав І групу по загальному
захворюванню (з зазначенням у довідці
МСЕК «перша «А» трудове каліцтво»), і 50 %
втрати професійної працездатності, що
відповідає ІІІ групі з трудового
каліцтва (копія довідки МСЕК
додається). УПФ був перерахований
розмір пенсії цій особі, як інваліду І
групи. Згідно останньої довідки МСЕК
від 14.06.2013 у Череватого ІІ група
інвалідності по загальному
захворюванню з 01.06.2013 та 50 % з 01.06.2013 по
01.06.2014 згідно ІІІ групи по нещасному
випадку на виробництві, але оскільки
ОСОБА_2 залишається інвалідом ІІІ групи
по трудовому каліцтву по факту
виробничої травми, то у відділенні
Фонду немає підстав для відшкодування
Управлінню Пенсійного фонду основного
розміру пенсії по ІІ групі
інвалідності, і тому різниця між
основним розміром пенсії ІІ групи та
основним розміром пенсії ІІІ групи
зазначається у таблиці розбіжностей,
що не підлягає відшкодуванню. У зв'язку
з чим, представник відповідача просив у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 21.05.1981 року
призначена пенсія по інвалідності ІІІ
групи по трудовому каліцтву,
відповідно до довідки МСЕК № 945944 серії
Д-70 від 21.05.1981 довічно та згідно до акту
№ 1 про нещасний випадок на
підприємстві, який був складений 10.12.1980
(а.с.35).

Згідно виписки із акту огляду МСЕК
серія 10 ААА № 149291 від 01.06.2010 року ОСОБА_2
була встановлена І "А" група по
трудовому каліцтву терміном з 17.05.2010 по
31.05.2012 роки (а.с.23).

Відповідно до виписки із акту огляду
МСЕК серія 10 ААБ № 322722 від 26.07.2012 року
ОСОБА_2 встановлена ІІ група по
трудовому каліцтву терміном з 01.06.2012 по
01.06.2013 року (а.с.22).

Згідно виписки із акту огляду МСЕК від
14.06.2013 ОСОБА_2 з 01.06.2013 по 01.06.2014 року
встановлена ІІ група інвалідності,
причиною такої групи інвалідності
встановлено нещасний випадок на
виробництві (а.с.21).

З огляду на зазначене, ОСОБА_2
встановлена ІІ група інвалідності по
трудовому каліцтву отриманого
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, та виплачується пенсія
саме як інваліду ІІ групи за трудовим
каліцтвом, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Виходячи зі ст.7 Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності" від
22.02.01. № 2272-ІІІ органи Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві, починаючи з 01 квітня 2001
року відшкодовують органам Пенсійного
фонду України пенсії, сплачені особам,
яким призначено пенсії внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

Підстави відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Україна видатків
Пенсійного Фонду України на виплату
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання встановлені
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (ст. 24 цього Закону).

Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4
затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені
відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті
26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені
відповідно до статей 91, 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" в
разі настання страхових випадків,
визначених Переліком обставин, за яких
настає страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№ 1094.

Згідно з п. 4 цього Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду у виплатах та
доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до п. 5 Порядку органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами проводилися звірки особових
справ пенсіонерів, які мають право на
отримання пенсії у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням за періоди з
липня 2013 року - листопад 2013 року, за
наслідками яких складено акти
щомісячної звірки за підписами обох
сторін. Відповідачем також складені
Таблиці розбіжностей за періоди з
липня 2013 року - листопад 2013 року.

З акту звірки та таблиці розбіжностей
за періоди з липня 2013 року по листопад
2013 року вбачається, що відповідачем не
врахована різниця по основному розміру
пенсії між ІІ групою по загальному
захворюванню та ІІІ групою по
трудовому каліцтву у ОСОБА_2 на
загальну суму 203,58 грн. (арк. справи 8-20).

Колегія суддів вважає безпідставним
таке не врахування, з огляду на те, що
матеріалами справи встановлено та
підтверджено висновками МСЕК, що
ОСОБА_2 встановлена ІІ група
інвалідності саме по трудовому
каліцтву отриманого внаслідок
нещасного випадку на виробництві, та
виплачується пенсія як інваліду ІІ
групи за трудовим каліцтвом, а тому у
відповідача наявний обов'язок
здійснити відшкодування понесених
витрат позивачем у повному обсязі.
Таким чином, позиція відповідача
викладена в апеляційній скарзі, є
безпідставною.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у
Старобільському районі Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року по адміністративній справі №
812/10806/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М.
Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар