Справа № 825/639/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/639/14
1-й інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в мю Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області до управління праці та
соціального захисту населення
Прилуцької міської ради про стягнення
фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Прилуцької міської
ради, в якому просив стягнути з
відповідача фінансових санкцій у
розмірі 340 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача перебувала на обліку та
отримувала державну соціальну
допомогу по догляду за особою, яка
досягла 80 років, ОСОБА_2.

На підставі наказу від 15.10.2013 та
направлення на перевірку №431
посадовими особами УПФУ в м. Прилуках
та Прилуцькому районі у період з 15.10.2013
по 16.10.2013 проведено позапланову
перевірку УПСЗН Прилуцької міської
ради щодо достовірності відомостей, що
використовуються у системі
персоніфікованого обліку за період з
11.11.2005 по 18.08.2007 на ОСОБА_2

За результатами перевірки складено акт
від 16.10.2013 №367, в якому встановлено, що
відповідачем при поданні форми
«ІНДАНІ» по застрахованій особі ОСОБА_2
невірно вказано в картці
ідентифікаційний код працівника, а
саме: у формі «ІНДАНІ» за 2005-2007 роки
вказано - НОМЕР_1, а в картці фізичної
особи - платника податків ОСОБА_2 -
НОМЕР_2, що є порушенням пункту 4 частини
2 статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у редакції, що діяла до
01.01.2011 (а.с.6-9).

За наслідками перевірки УПФУ в м.
Прилуках та Прилуцькому районі 16.10.2013
на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» прийнято
рішення №79 про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, яким до
УПСЗН Прилуцької міської ради
застосовані фінансові санкції в розмір
340 грн. (а.с.5).

У зв'язку з несплатою відповідачем
санкцій у добровільному порядку,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
відповідача, яким до позивача
застосовано штраф, не відповідає
вимогам закону, а тому підстави для
стягнення санкцій, визначених таким
рішенням, відсутні.

Колегія суддів погоджується з
наведеною позицією суду першої
інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України,
розглядаючи справи щодо
протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З матеріалів справи вбачається, що
фінансові санкції, стягнення яких є
предметом даного позову, були
застосовані до відповідача згідно з
рішенням УПФУ в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області від 16.10.2013 № 79.

Зі змісту вказаного рішення судом
встановлено, що санкції застосовано на
підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі по тексту -
Закон 1058-IV) (а.с.5).

Пунктом 5 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-IV, який діяв до 1 січня 2011
року, було передбачено, що за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до
територіальних органів ПФУ
накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Із набранням чинності з 1
січня 2011 року Законом № 2464-VI наведена
вище норма була виключена.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VI стягнення заборгованості
зі сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом шостим цього пункту
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання
Закону № 1058-ІV та абзаців п'ятого,
шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що нарахування після 1 січня
2011 року управлінням ПФУ на підставі
пункту 5 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-ІV відповідачу штрафних
санкцій за подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, є
протиправним.

Таким чином, рішення УПФУ в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області від 16.10.2013 № 79 є незаконним.

Виходячи з цього, колегія суддів
приходить до висновку, що підстави для
стягнення фінансових санкцій,
застосованих до відповідача вказаним
рішенням, відсутні.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні позову.

Доводи апеляційних скарг висновки суду
першої інстанції не спростовують та
відхиляються судом так, як є
помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 183-2, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А. Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.