Справа № 805/2945/14
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
справа №805/2945/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Білак С.В.

секретар судового засідання
Запорожцевої Г.В.

за участі представника відповідача
Таранова Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 01
квітня 2014 року у справі № 805/2945/14 за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату боргу № Ф-1445-17 від 16
січня 2014 року у розмірі 3184,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Фізична особа -
підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_3
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - Інспекція)
про скасування вимоги про сплату боргу
№ Ф-1445-17 від 16 січня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він є пенсіонером за віком
з 25 листопада 2010 року та знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки (далі - Управління).
Позивач є фізичною особою-підприємцем
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування. Як зазначає позивач, ним
було отримано від Інспекції вимогу про
сплату боргу зі сплати єдиного внеску
№ Ф-1445-17 від 16 січня 2014 року та вважає
вищевказану вимогу відповідача
незаконною, оскільки з 06 серпня 2011 року
набрав чинності Закон України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деякі інші законодавчі акти
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України» №
3609-VI, яким внесені доповнення до статті
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Внесення зазначених змін звільняє
позивача, як фізичну особу - підприємця
та пенсіонера за віком, від сплати за
себе єдиного внеску. Вважає, що
оскаржувана вимога відповідача
суперечать чинному законодавству
України та підлягає скасуванню.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у цій справі позов було задоволено
повністю, а саме: визнано протиправною
та скасовано вимогу Інспекції про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-1445-17 від 16
січня 2014 року у розмірі 3184,08 грн.

Не погодившись з таким рішенням,
Інспекція подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до статті 26
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) право
на призначення пенсії за віком мають
особи після досягнення певного віку і
наявності страхового стажу не менш
п'ятнадцяти років. Отже, з вказаної
правової норми випливає висновок про
те, що знаходячись на спрощеній системі
оподаткування, приватний підприємець
звільняється від сплати єдиного
соціального внеску лише по досягненню
ним пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону № 1058-ІV. ОСОБА_3 ж
такого віку не досяг, він є отримувачем
пенсії, призначеної відповідно до
частини першої статті 13 Закону України
від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ), в
зв'язку з чим позивач, як фізична особа
підприємець, є платником єдиного
внеску та зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати такий внесок.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу позивачем висловлено згоду з
висновками місцевого суду та прохання
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити. Позивач до апеляційного
суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач, ФОП ОСОБА_3, зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с.9). Позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
(а.с.8).

Разом з тим, позивач перебуває на
обліку в Управлінні як особа, якій
виплачується пенсія. З пенсійного
посвідчення видно, що позивачу
призначена пенсія за віком. Пенсія
призначена довічно (а.с.7).

16 січня 2014 року відповідачем прийнята
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-1445-17 про сплату заборгованості зі
сплати єдиного внеску станом на 31
жовтня 2013 року у розмірі 3184,08 грн. за
період з 1 кварталу 2013 року по 3 квартал
2013 року (а.с.6).

При прийнятті рішення по даній справі
суд виходить з наступних мотивів та
керується такими положеннями
законодавства.

Відповідно до Податкового кодексу
України контроль за дотриманням
законодавства зі збору єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування покладено на
органи міністерства доходів і зборів.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України від 08.07.2010 № 2464-VІ "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон №
2464-VI).

Згідно зі статтею 1 Закону № 2464-VІ
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VІ платниками
єдиного внеску є: фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України від 07.07.2011 № 3609-VI "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України", статтю 4 Закону № 2464-VІ було
доповнено частиною четвертою такого
змісту: "Особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач ОСОБА_3,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом України від
05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ),
визначені статтею 2 цього Закону.

Положення пункту "а" частини першої
статті 2 Закону № 1788-ХІІ свідчать про
те, що трудові пенсії поділяються на
такі види як пенсії за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень статей 12-18
Закону № 1788-ХІІ свідчить, що
законодавець розрізнив пенсії за віком
в залежності від умов їх призначення,
визначивши загальні умови призначення
пенсії за віком (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Згідно частини першої статті 13 Закону
№ 1788-ХІІ на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Аналізуючи Закон № 1058-ІV, який
встановлює загальні види пенсійних
виплат, Закон № 1788-ХІІ, яким
призначаються державні пенсії, суд
приходить до висновку, що
законодавство встановлює і пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 призначений такий
вид пенсії як "пенсія за віком",
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже він є "пенсіонером
за віком" і відповідно до частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ
підлягає звільненню від слати єдиного
внеску.

У зв'язку з цим дії Інспекції з
нарахування ФОП ОСОБА_3 до сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування є
незаконними, оскільки позивач є
пенсіонером за віком та добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування не
надавав. Виходячи з наведеного,
оскаржувана вимога про сплату недоїмки
№ Ф-1445-17 від 16 січня 2014 року є
протиправною та підлягає скасуванню,
оскільки покладає на позивача
зобов'язання, від виконання яких він
звільнений на підставі частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VІ.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги ОСОБА_3 суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 22
квітня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у справі № 805/2945/14 за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-1445-17 від 16 січня 2014
року у розмірі 3184,08 грн. - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

С.В.Білак