Справа № 267/8710/13-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Колієв С.А.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
справа №267/8710/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 09 січня 2014 року у
справі № 267/8710/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом в
якому, з урахуванням уточнень, просила
визнати дії неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
незаконним та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця з
урахуванням сум фактично нарахованих
відсотках надбавки за вислугу років у
розмірі 35%, сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб, сум
індексації грошових доходів громадян з
яких сплачено стразові внески у
розмірі 85%, з урахуванням фактично
отриманих сум; зобов'язати відповідача
врахувати винагороду за вислугу років
у розмірі 35%, сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та соціально-побутові
потреби, суми індексації, та інші
виплати, як невід'ємну частину
складової заробітної плати, з якої
проводиться нарахування їй пенсії при
виникненні права на черговий
перерахунок пенсії відповідно до
чинного законодавства, стягнути на її
користь витрати по сплаті судового
збору.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 09
січня 2014 року у справі № 267/8710/13-а позов
задоволено частково. Визнано
протиправним рішення управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
від 28.11.2013 р. про відмову ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
провести з 01.12.2013 року перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням
сум фактично нарахованих відсотках
надбавки за вислугу років у розмірі 35%,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
потреб та індексації з заробітної
плати, які враховуються при обчисленні
пенсії та з яких сплачено страхові
внески з урахуванням фактично
отриманих сум. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в УПФ України в Гірницькому
районі м. Макіївки з 08 січня 2009 року та з
цього часу останній призначена пенсія
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

21 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до відповідача з заявою про
перерахунок призначеної їй пенсії по
заробітку з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові потреби, надавши
довідку Макіївської ОДПІ №9568/10/05 від 11
листопада 2013 року про складові
заробітної плати за період з 01.01.2007 року
по 31.12.2008 рік про надбавки, премії та
інші виплати, а саме матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексацію
заробітної плати та матеріальної
допомоги на оздоровлення.

Рішенням Управління ПФУ України в
Гірницькому районі №313 від 28 листопада
2013 року за результатами розгляду
вказаної заяви ОСОБА_2 було відмовлено
у перерахунку призначеній їй пенсії по
заробітку. В обґрунтування прийнятого
рішення відповідачем було зазначено,
що відповідно до ст. 33 Закону України
«Про Державну службу» матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, на
оздоровлення, індексація заробітної
плати не передбачена як складова
заробітної плати, а тому не може бути
врахована в заробіток, з якого
обчислюється пенсія державному
службовцю.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування ( на час
призначення пенсії позивачу у редакції
Закону -90 відсотків ).

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до п. З Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконаленні визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року № 865, посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії, відповідно до Закону України
«Про державну службу», враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії, а, згідно пп. 2 п.
4 цієї ж постанови, посадовий оклад,
надбавки за ранг та вислугу років
враховуються в розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України на момент
виникнення права на перерахунок за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення (перерахунку)
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон
№108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та
компенсаційних виплат належать
виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частиною другою статті 33 Закону №
3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-ІУ) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, діюче законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати для
призначення пенсії державного
службовця усі виплати без винятку, з
яких справляється перерахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII
і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідачем в обґрунтування
прийнятого рішення не надано суду
жодного доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області на
постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 09
січня 2014 року у справі № 267/8710/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 09
січня 2014 року у справі № 267/8710/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання неправомірними дії та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М.
Міронова

І.В.
Юрко