Справа № К/9991/16943/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/16943/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Мороз Л.Л. провівши у касаційному
порядку попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 09 серпня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03 березня
2011 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року ОСОБА_4 у Заводському
районному суді м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області пред'явив
позов до УПФ України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Просив зобов'язати відповідача
здійснити розрахунок та призначення
пенсії з 15 січня 2007 року відповідно до
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" від 22
вересня 2006 року № 190-V із застосуванням
вимог частини 3-7 статті 24 цього Закону і
використати для розрахунку середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за 2006 рік.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він у 2009 році дізнався про
рішення адміністративного суду з
аналогічних питань, і враховуючи, що
він є науковим працівником, то має
право згідно до Закону "Про внесення
змін до Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" № 190-V від
22 вересня 2006 року на отримання пенсії
із розрахунку середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2006 рік, а не за 2003
рік. Оскільки зазначений закон набрав
чинність з 01 січня 2007 року, то з дня його
звернення відповідач повинен був
виконати вимоги цього Закону і
виплачувати пенсію у відповідному
розмірі.

Постановою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 09 серпня
2010 року, залишеною без зміни ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03 березня
2011 року, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів та
ухвалити нову постанову про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 13 Закону України
від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" право на пенсію
на пільгових умовах за віком мають,
незалежно від місця останньої роботи,
зокрема, чоловіки - працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць на пільгових умовах
призначається за Списком № 1 за
результатами атестації робочих місць
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах проведення
якої обов'язкове з 22 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 20 постанови Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 "Про затвердження Порядку
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній" у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлених для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ організацій або
їх правонаступників.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 1989 року
перебував на обліку в УПФ України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області та отримує пенсію, призначену
на пільгових умовах відповідно до
Списку № 1.

За заявою ОСОБА_4 від 14 листопада 2002
року його було переведено з пенсії за
Списком № 1 на наукову пенсію
відповідно до норм Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність".

На підставі заяви ОСОБА_4 від 15 січня 2007
року УПФ України в Заводському районі
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області проведено
оптимізацію призначеної пенсії
позивачу.

Підпунктом 1.3 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення", затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25 листопада 2005 року № 22-1,
передбачено, що підставою для
проведення перерахунку пенсії є заява,
яка подається працівником до
відповідного управління Пенсійного
фонду України у районах, містах і
районах у містах через уповноважену
посадову особу підприємства, установи,
організації, в якій він працює.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 у 2007 році до
відповідача щодо призначення йому
пенсії, як науковому працівникові,
відповідно до Закону "Про внесення змін
до Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" № 190-V від
22 вересня 2006 року, із заявою про
оптимізацію пенсії не звертався.

Також, відповідно до частини першої
статі 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, яка діяла на час
вирішення справи судом першої
інстанції, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 пропустив
строк звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів та
не заявляв клопотання про його
поновлення, а відповідач наполягав на
застосуванні наслідків пропуску
вказаного строку, суди вірно відмовили
у задоволенні його позовних вимог.

Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги правильність
висновку судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 09 серпня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03 березня
2011 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії - без
зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Мороз Л.Л.