Справа № 2а/0570/7429/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/56480/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ФО-П ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
визнання протиправним та скасування
рішення за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краматорську Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04 липня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 липня 2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 суб'єкт
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с. 10), та
зареєстрований як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
управлінні Пенсійного фонду України у
місті Краматорську Донецької області.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», оскільки
відповідач застосував до позивача
фінансові санкції за період 2007-2009
років. Виключно цим Законом
визначається порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових внесків
та стягнення заборгованості по внескам
з урахуванням розділу VIII Прикінцевих
та Перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»: «Страхувальники» це
роботодавці та інші особи, які
відповідно до цього Закону сплачують
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування;
«роботодавець» - власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання; фізична особа, яка
використовує працю найманих
працівників (у тому числі іноземців,
які на законних підставах працюють за
наймом в Україні); власник
розташованого в Україні іноземного
підприємства, установи, організації (у
тому числі міжнародної), філії та
представництва, який використовує
працю найманих працівників, якщо інше
не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, страхові внески - кошти
відрахувань на соціальне страхування
та збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, сплачені згідно
із законодавством, що діяло раніше;
кошти, сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом».

У акті перевірки від 08 червня 2012 року №
36 зазначено порушення позивачем пункту
4 частини 2 статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в результаті чого
розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягає сплаті у 2007
році подано 08 червня 20012 року з
порушенням строку подання по строку
подачі - 01 квітня 2008 року (а.с. 11).

Крім того, актом перевірки позивача від
08 червня 2012 року № 35 зазначено
порушення пункту 4 частини 2 статті 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в результаті чого
розрахунок суми страхових внесків
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягає сплаті у 2009
році подано 08 червня 20012 року з
порушенням строку подання по строку
подачі - 01 квітня 2010 року.

Управлінням Пенсійного фонду України у
місті Краматорську Донецької області 14
червня 2012 року винесено рішення № 636
відносно позивача про застосування до
нього фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України на
загальну суму 21918,47 гривень (а.с.7).
Правовою підставою застосування
штрафних санкцій в рішенні вказано
пункт 5 частини 9 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Між тим, посилань на акти перевірки від
08 червня 2012 року № 35 та № 36 оскаржуване
рішення не містить. Також не містить
норм закону, який порушено позивачем,
тобто, рішення суб'єкта владних
повноважень не відповідає висновкам
акту перевірки позивача.

Згідно пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у редакції що діяла до 01
січня 2011 року, за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Частину дев'яту статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» із
змінами, внесеними згідно із Законами
України від 22.02.2006 р. N 3456-ІУ, від 05.03.2009 р.
N 1074-УІ, виключено згідно із Законом
України від 08.07.2010 р. N 2464-VI з 01 січня 2011
року.

З оскаржуваного рішення від 14 червня 2012
року вбачається, що відповідачем як
підставу для застосування штрафу та
нарахування пені позивачу застосовано
пункт 5 частини 9 статті 106 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка втратила чинність з 01
січня 2011 року.

Частиною 1 статті 58 Конституції України
встановлено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Позивач є
фізичною особою, отже, на нього
розповсюджується вказана стаття.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
дійшов обґрунтованого висновку про
визнання протиправним та скасування
рішення від 14 червня 2012 року № 636,
оскільки відповідачем, при
застосуванні фінансових санкцій
позивачу, всупереч Конституції України
застосовано норму, яка втратила
чинність.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області
залишити без задоволення, постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 04 липня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді