Справа № 2а-4431/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Київ К/800/20129/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Сороки М.О.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 15.02.2012 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.06.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Дніпродзержинської міської
ради, Комунального підприємства
"Міська інформаційна служба" про
визнання протиправним та скасування
рішення

ВСТАНОВИЛА:

Депутат Дніпродзержинської міської
ради ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову, просив визнати протиправним та
скасувати рішення Дніпродзержинської
міської ради № 298-14/ХХIV від 26.03.04 «Про
визначення робочого органу у сфері
регулювання діяльності з розміщення
зовнішньої діяльності в м.
Дніпродзержинську», встановити
відсутність компетенції Комунального
підприємства «Міська інформаційна
служба» щодо здійснення повноважень
робочого органу регулювання
діяльності з розміщення зовнішньої
реклами у м. Дніпродзержинську в період
з 26.03.2004 по 29.04.2011 та повноважень на
укладання договорів про користування
місця розташування рекламних засобів і
отримання коштів за це користування;
зобов'язати КП «Міська інформаційна
служба»утримуватися від вчинення
певних дій; зобов'язати КП «Міська
інформаційна служба»повернути до
бюджету м. Дніпродзержинська кошти,
отримані від розповсюджувачів
зовнішньої реклами за користування
місцями розташування рекламних
засобів за період з 21.09.09 по час
звернення до суду.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпропетровська від 15.02.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.06.2012 року,
адміністративний позов залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_3 подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права, просить скасувати вказані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції та направити
справу для розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Підставою залишення без розгляду
позовних вимог суди першої та
апеляційної інстанції вказали пропуск
строків звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів вважає вірними висновки
судів першої та апеляційної інстанції
у зв'язку з наступним.

Як встановлено судами, оскаржуване
позивачем рішення міської ради
прийнято на пленарному засіданні
Дніпродзержинської міської ради 26.03.2004
року. Позивач звернувся до суду з
позовом лише 12.01.2011 року та не надав
суду клопотання про поновлення
законодавчо встановленого строку та
доказів підтвердження поважності
причин пропуску строку звернення до
суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлювався
шетимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Позивач, обґрунтовуючи свою позицію
відносно того, що ним законодавчо
встановлений строк звернення до суду
не пропущений, виходив з того, що
обчислювати цей строк в даному випадку
необхідно з 01.11.2010 року - дня набуття
позивачем повноважень депутата,
оскільки про зазначене рішення та про
те, що воно порушує права виборців
позивача він дізнався, лише ставши
депутатом Дніпродзержинської міської
ради.

Проте, як було встановлено судами
попередніх інстанцій, у матеріалах
справи міститься договір № 78р від
10.11.2006, укладений між позивачем як
приватним підприємцем та
відповідачем-2 про тимчасове
користування місцями розташування
рекламних засобів. В цьому договорі в
якості підстав для його укладення
зазначено оскаржене у цій справі
рішення Дніпродзержинської міської
ради № 298-14/ХХIV від 26.03.04 «Про визначення
робочого органу у сфері регулювання
діяльності з розміщення зовнішньої
діяльності в м. Дніпродзержинську».

Таким чином, ОСОБА_3 знав про наявність
оскарженого рішення 10.11.2006, тобто саме з
цієї дати він дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про залишення без розгляду позову,
оскільки він заявлений поза межами
строку звернення до адміністративного
суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
процесуального права, а доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують, підстави для призначення
справи до розгляду в судовому
засіданні відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
ухвалу Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 15.02.2012 року та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.06.2012 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: