Справа № 2а/0570/23633/11
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/6859/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Микитінської виправної колонії № 87 про
визнання дій неправомірними та
стягнення коштів, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Микитінської виправної колонії № 87 про
визнання дій неправомірними та
стягнення коштів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2012
позов задоволено. Стягнуто з
Микитинської виправної колонії № 87
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Донецькій області на користь ОСОБА_2
недоплачену суму грошової компенсації
за речове майно у розмірі 3 955 грн. 87 коп.
Стягнуто з Микитинської виправної
колонії № 87 Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Донецькій області
на користь ОСОБА_2 середній заробіток
за час затримки розрахунку у розмірі 106
973 грн. 60 коп. і середньоденний
заробіток за кожний подальший день
починаючи з 11 січня 2012 року по день
фактичного розрахунку. Стягнуто з
Микитинської виправної колонії № 87
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Донецькій області на користь ОСОБА_2
грошову допомогу при звільненні у
розмірі 8003 грн. 09 коп.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про часткове задоволення позову.
Стягнуто з Микитинської виправної
колонії № 87 Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Донецькій області
на користь ОСОБА_2 недоплачену суму
грошової компенсації за речове майно у
розмірі 1474, 11грн. Стягнуто з
Микитинської виправної колонії № 87
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Донецькій області на користь ОСОБА_2
грошову допомогу при звільненні у
розмірі 8003 грн. 09 коп. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не дають
підстав, які передбачені статтями 225-229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, з 19 листопада 2007 року по 01
травня 2008 року ОСОБА_2 проходив службу в
органах кримінально-виконавчої
системи України на посаді начальника
відділення соціально-психологічної
служби відділу соціально-виховної та
психологічної роботи Микитинській
виправної колонії № 87.

Наказом УДДУПВП у Донецькій області
від 21 квітня 2008 року № 45 ос ОСОБА_2 на
підставі пункту 64 «ж» Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом внутрішніх
справ України звільнено у запас за
власним бажанням.

Наказом УДДУПВП у Донецькій області
від 07 липня 2008 року № 70 о/с внесено
часткову зміну до наказу УДДУПВП у
Донецькій області від 21.04.2008 № 45 ос у
частині звільнення ОСОБА_2, відповідно
якого він вважається звільненим за
пунктом 64 «б» Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом внутрішніх
справ України у запас через хворобу.
Вислуга років позивача складає 15 років
08 місяці 04 дні.

При звільнені позивачу нараховано
грошову допомогу у розмірі 13 848,76 грн. та
компенсацію за неотримане речове майно
у розмірі 1 623,39 грн.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Відповідно до пункту 19.1 Інструкції про
порядок застосування
нормативно-правових актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового
та начальницького складу
кримінально-виконавчої системи, яка
затверджена наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань, особи рядового і
начальницького складу при звільненні
зі служби за вислугою строку служби, за
віком, за станом здоров'я, у зв'язку із
скороченням штатів або з проведенням
організаційних заходів у разі
неможливості використання на службі
виплачується грошова допомога в
розмірі 50 відсотків, а звільненим через
сімейні обставини або інші поважні
причини, перелік яких визначається
Кабінетом Міністрів України,
виплачується грошова допомога в
розмірі 25 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Вимогами пункту 19.2 цієї Інструкції
передбачено, що грошова допомога
особам рядового і начальницького
складу, звільненим зі служби,
нараховується з окладів за останніми
штатними посадами, займаними перед
звільненням, окладів за спеціальним
званням, надбавками за вислугою років,
щомісячної 100-відсоткової надбавки, а
також додаткових видів грошового
забезпечення ( надбавок, доплат,
одноразових й щомісячних винагород,
премій), що були їм нараховані в
останньому повному календарному
місяці служби перед звільненням.

Як вірно встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, останнім повним
календарним місяцем перед звільненням
позивача був квітень 2008 року. Згідно
довідки про грошове забезпечення
начальника відділення ВСПРС
Микитинської ВК № 87 ОСОБА_2 вбачається,
що до складу грошового забезпечення
для розрахунку грошової допомоги при
звільненні були включені: посадовий
оклад - 750 грн., оклад за спеціальне
звання - 120 грн., надбавка за вислугу
років - 261 грн., надбавка за особливі
умови служби - 565,50 грн., щомісячна
премія - 150 грн.

У квітні 2008 року ОСОБА_2 було нараховано
доплату за роботу у нічний час - 25,15 грн.
та доплату за роботу у вихідні та
святкові дні - 1 041,92 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача грошової
допомоги при звільненні з урахуванням
роботи у нічний час, святкові та
вихідні дні.

Також, відповідно до пункту 3.18
Тимчасового положення про
забезпечення речовим майном і
Тимчасових норм забезпечення форменим
одягом осіб рядового і начальницького
складу Державної
кримінально-виконавчої служби України,
затвердженого наказом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 08 лютого 2008 року
№ 26, який діяв на момент виникнення
спірних правовідносин, при звільненні
осіб рядового і начальницького складу
з ними здійснюється розрахунок за
речове майно на день звільнення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно довідки на
виплату грошової компенсації замість
належних до видачі предметів
речового майна ОСОБА_2 від 24 лютого 2009
року, позивачу була нарахована
компенсація в сумі 1623 грн. 39 коп. З
урахуванням того, що позивач отримав
частину вказаної компенсації у розмірі
149,28 грн., з Микитінської виправної
колонії № 87 на користь позивача
необхідно стягнути залишок
невиплаченої компенсації, а саме: 1474
грн. 11 коп.

Разом з тим, вимоги позивача про
стягнення компенсації за неотримане
речове майно за час роботи в
Дзержинські виправної колонії № 2 є
необґрунтованими, оскільки при
переведенні ОСОБА_2 з одного органу
кримінально-виконавчої системи до
іншого, речовий атестат службовця
передається до відповідного органу.
Згідно довідки органу
кримінально-виконавчої системи
заборгованість за речове майно складає
саме 1623 грн. 39 коп. Крім того,
Дзержинська виправна колонія № 2 є
іншою юридичної особою ніж юридична
особа, Микитинська виправна колонія
№87, до якої подано позов.

Також, судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач проходив
службу в органах
кримінально-виконавчої служби України,
перед виходом на пенсію остання посада
- начальник відділення
соціально-психологічної служби
відділу соціально-виховної та
психологічної роботи Микитинської
виправної колонії № 87, йому було
присвоєно звання капітана внутрішньої
служби.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
грудня 1999 року № 13 «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» - передбачені
законодавством про працю норми її
оплати і порядок вирішення спорів про
останню не поширюється на
військовослужбовців та прирівняних до
них осіб (рядовий і начальницький склад
органів внутрішніх справ тощо).

Враховуючи, що ОСОБА_2 проходив службу у
органах кримінально-виконавчої
системи, колегія суддів вважає, що
правовідносини, які складуються при її
проходженні є публічно-правовими і
відповідно на них не може
розповсюджуватися дія статей 116-117
Кодексу законів про працю України, на
які посилається позивач як на підставу
задоволення своїх вимог в цій частині,
а тому вони задоволенню не підлягають.

Крім того, судом апеляційної інстанції
вірно зроблено висновок про відмову в
задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди,
оскільки позивачем, не було надано
доказів на підтвердження характеру та
розміру заподіяної шкоди та розміру
понесених витрат.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржуване судове рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Микитінської виправної
колонії № 87 про визнання дій
неправомірними та стягнення коштів -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко