Справа № 437/19527/13-а
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська складі:

головуючого - судді Бугери О.В.

при секретарі - Білошицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м.Луганська про
визнання неправомірними та
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2013 року позивачем подано до
суду відповідний позовом, в
обґрунтування якого зазначено, що вона
є пенсіонером та отримує пенсію за
віком як державний службовець в УПФУ в
Ленінському районі м.Луганська на
засадах, визначених ст.37 Законом
України «Про державну службу». Позивач
у серпні 2013 року звернулась до
Управління з метою провести
перерахунок пенсії у розмірі 84% від
заробітної плати, у зв'язку з дією на
час виходу на пенсію Закону України
«Про державну службу», з врахуванням
інших виплат , а саме : індексацію,
матеріальну допомогу на оздоровлення,
компенсацію за невикористовану
відпуску за період з 01.10.2008 року по 30.09.
2010 року (за 24 місяці), що включені до
довідки. Листом УПФУ в Ленінському
районі м. Луганська від 02.09.2013 року за №
14448/02-1 позивачу було відмовлено у
перерахунку пенсії. Цю відмову
відповідача в перерахунку пенсії з
врахуванням інших виплат позивач
вважає протиправною тому звернулась до
суду з даним позовом.

На підставі викладеного позивачка
просить визнати відмову управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська щодо перерахунку
пенсії у розмірі 84% від заробітної
плати з врахуванням інших виплат
протиправною; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Луганська здійснити
перерахунок та виплату на користь
позивача недоплачену пенсію з дати її
призначення - з 18.10.2010 року у розмірі 84%
від заробітної плати, у зв'язку з дією
на час виходу на пенсію Закону України
«Про державну службу», з врахуванням
інших виплат: індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення,компенсації
за невикористовану відпуску та надалі
виплачувати пенсію в розмірі 84% з
урахуванням проведеного перерахунку.

В судове засідання позивач не
з'явилась, але до початку розгляду
справи представником позивача за
довіреністю було подано заяву про
розгляд справи за її відсутністю ,
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити. Представник відповідача
в судове засідання також не з'явився,
про час та дату розгляду справи
повідомлявся.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Згідно із частиною 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, відповідно до якого
усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом. Згідно із частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу 18 жовтня 2010 року призначено
пенсію відповідно до вимог Закону
України «Про державну службу»( а.с.10).

Відповідно до довідки фінансового
управліня Луганської міської ради за
формою, затвердженною Постановою
Пенсійного фонду України від 30 жовтня
2008 року №19-11 вбачається, що
посадовий оклад Позивачки станом на
17.10.2010 року складав - 1499, 00 грн., ранг - 130,
00 грн.; надбавка за вислугу років 325,89
грн. Графа інші виплати відсутня
(а.с.14,15).

Відповідно до довідки фінансового
управління Луганської міської ради за
формою затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України
від 14.02.2011 року №5-1, яка була надана
Позивачці, вбачається, що в довідку
включено графу «інші виплати», в якій
зазначено, що позивачці була
нарахована та виплачена сума за період
з 01.10.2008 до 30.09.2010 року , а саме:
індексацію в сумі 5318,91 грн; матеріальна
допомога на оздоровлення - 7902,03 грн.;
компенсація за невикористану відпуску
- 6324,09 грн., загальна сума 19545,03 грн. ( а.с.
13)

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. . За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому саме на Кабінет Міністрів
України покладається регулювання
питань оплати праці державних
службовців, встановлення розмірів
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення входила до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення " (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування " нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу). Стаття 41
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі Закон №
1058-IV) визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналогічні положення містяться й в п.
2.2.2 Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої Наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 року за № 114/8713, де
вказано, що у склад фонду додаткової
заробітної плати входять премії та
винагороди, в т.ч. за вислугу років, які
мають систематичний характер.

Відповідно до п. 3 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» від 31.05.2000 року №865 посадовий
оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховуються в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії, а згідно пп. 2 п. 4 цієї ж
Постанови посадовий оклад, надбавки за
ранг та вислугу років враховуються в
розмірах, установлених Кабінетом
Міністрів України на момент виникнення
права на перерахунок за відповідною
посадою та рангом на момент
призначення (перерахунку) пенсії.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Чинним законодавством передбачено
надання довідок з місця роботи до
органів Пенсійного фонду за
затвердженої формою для призначення
пенсії державним службовцям
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Зокрема, постановою
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» передбачено форми
довідок про заробітну плату, в тому
числі встановлено складові заробітної
плати, які зазначаються під час
призначення (перерахунку) пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: п. п. 1.2. п. 1 постанови
правління Пенсійного фонду України від
30.10.2008 № 19-11 «Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.12.2008 року за № 1161/15852, форму
довідки про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України « Про
Державну службу». При цьому, постановою
затверджено нову форму довідки про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місці роботи або за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». В цій довідці
передбачена така графа як «інші
виплати», до якої включаються
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, грошові винагороди,
індексація та інші надбавки, на які
нараховані були страхові внески.

29.08.2013 року позивач звернулась до УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська із
заявою про проведення перерахунку її
пенсії державного службовця з 18.10.2010
року з урахуванням інших за період з
01.10.2008 року по 30.09. 2010 року (за 24
місяці),але як вбачається з відповіді
від 02.09.2013 року в проведенні
перерахунку їй було відмовлено. (а.с 9).

Як вбачається з довідки, фінансового
управліня Луганської міської ради за
формою затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України
від 14.02.2011 року №5-1, яка була надана
Позивачці, отриману нею
індексацію, матеріальну допомогу на
оздоровлення, компенсацію за
невикористовану відпуску за період з
01.10.2008 року по 30.09. 2010 року нараховані
страхові внески на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування.

За таких обставин, надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, що вказані позивачем,
відносяться до додаткових видів
грошового забезпечення, на них
нараховані страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування й повинні прийматися в
розрахунок заробітної плати при
нарахуванні пенсії позивачці, оскільки
вона отримувала такі надбавки під час
перебування на державній службі.

Такої ж правової позиції дотримується
Вищий адміністративний суд України в
узагальненні судової практики
розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
державних службовців та науковим
(науково-педагогічним) працівникам від
25.12.2006.

Таким чином, перевіривши підстави
для відмови в перерахунку пенсії із
включенням позивачу всіх складових
заробітної плати, суд вважає, відмову
відповідача, такою, що суперечить
законодавству, оскільки перерахунок
пенсії ОСОБА_1 повинен здійснюватися з
усіх сум заробітної плати, на які
нараховані страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено,
що суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідного до цього Кодексу,
і не може виходити за межі позовних
вимог. Відповідно до ст.162 КАС України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання не чинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення. Враховуючи
наведене, суд погоджується із доводами
позивача, щодо протиправності дій
Управління Пенсійного фонду України
під час не проведення перерахунку
пенсії позивачу.

Згідно до ч.2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Про порушення свого
права позивач дізналась з листа УПФУ
02.09.2013 року, позов поданий до суду 26.12.2013
року.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
22 Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 17,
158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 84%
від заробітної плати з врахуванням
інших виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Луганська здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 у розмірі 84% від
заробітної плати, у зв'язку з дією на
час виходу на пенсію Закону України
«Про державну службу», з урахуванням
інших виплат: індексації, матеріальної
допомоги на оздоровлення, компенсації
за невикористану відпуску у сумі 19545,03
грн.., які включені до графи «інші
виплати» відповідно до довідки про
складові заробітної плати, що
подаються для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», виданої фінансовим
управлінням Луганської міської ради з
18 жовтня 2010 року та виплатити різницю
між нарахованою та несплаченою сумою
заборгованості за пенсією.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення постанови суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
судового рішення.

Головуючий: суддя
Бугера О.В.