Справа № 1583-5\10
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/40939/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Верховної
Ради Автономної Республіки Крим на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2012 року

у справі № 2а-10013/10/10/0170

за позовом Виробничого
кооперативу «СКІФ-88»

до Верховної Ради Автономної
Республіки Крим

треті особи Орендне підприємство
виробничо-технічний комбінат
об'єднання «Кримсервіс», Фонд майна
Автономної Республіки Крим

за участю прокурора Автономної
Республіки Крим

про визнання
протиправним та скасування пункту
постанови

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2010 року Виробничий кооператив
«СКІФ-88» (далі - ВК «СКІФ-88») звернувся
до Окружного адміністративного суду АР
Крим з позовом до Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, треті
особи: Орендне підприємство
виробничо-технічний комбінат
об'єднання «Кримсервіс» (далі - ОП
«Кримсервіс), Фонд майна Автономної
Республіки Крим, за участю прокурора АР
Крим, про визнання протиправним і
скасування пункту 10 постанови від
17.02.2010 № 1583-510 в частині приватизації
будівель і споруд колишнього ДППО
«Битсервіс» по вул. Ж.Дерюгіної, 15 у м.
Сімферополі ОП ВТК «Кримсервіс».

Адміністративний позов ВК «СКІФ-88»
обґрунтований тим, що усе майно, яке
належало Верховній Раді АР Крим за
вказаною адресою вже приватизоване ВК
«СКІФ-88» на підставі договору
купівлі-продажу від 25.11.2008, і що ОП
«Кримсервіс» не є орендарем майна за
вказаною адресою, а тому не має права на
викуп будівель, які належали
колишньому ДППО «Битсервіс».

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
13.12.2010 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2012 рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове -
про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 10 постанови Верховної Ради
Автономної Республіки Крим від 17.02.2010 №
1583-510 в частині приватизації будівель і
споруд колишнього ДППО «Битсервіс» по
вул. Ж.Дерюгіної, 15 у м. Сімферополі ОП
ВТК «Кримсервіс»

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим
оскаржила його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції з мотивів порушення цим
судом норм матеріального та
процесуального права, залишивши в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована,
зокрема, тим, що судом апеляційної
інстанції не враховано зміст постанови
Вищого господарського суду України від
25.04.2012 у справі №2-18/3819-2009, у якій
зазначено, що ОП «Кримсервіс» є
належним орендарем нерухомого майна,
розташованого на земельній ділянці за
адресою: вул. Ж.Дерюгіної, 15 у м.
Сімферополі.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу ВК «СКІФ-88» просило залишити
рішення суду апеляційної інстанції без
змін, а скаргу Верховної Ради АР Крим -
без задоволення.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з огляду на
таке.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що відповідно до рішення
Арбітражного суду Кримської області
від 15.01.1991 у справі № 4217-3 Кримське
обласне управління побутового
обслуговування населення було
зобов`язано укласти договір оренди з
Організацією орендарів
«Виробничо-технічний комбінат
«Кримсервіс», уклавши його в строки до
30.01.1991, та зазначено, що у разі не
укладення договору, договір вступає в
дію у редакції орендаря.

Верховною Радою АР Крим 17.02.2010
прийнята постанова № 1583-510 «Про питання
управління майном, що належить АР
Крим», у пункті 10 якої затверджений
перелік майна, яке належить АР Крим і
підлягає приватизації, у тому числі
будівлі і споруди колишнього ДППО
«Побутсервіс», які знаходяться в
оренді ОП «Кримсервіс» по вул. Ж.
Дерюгіній, 15 в м. Сімферополі.

Спосіб приватизації визначено:
конкурс, викуп.

У постанові відсутній перелік
конкретних об`єктів, які підлягають
приватизації.

Судом апеляційної інстанції також
установлено, що матеріали справи не
містять даних щодо переліку об`єктів,
які знаходяться у оренді ОП
«Кримсервіс».

Крім того, матеріали справи не містять
жодного посилання на існування
договору оренди на майно по вул.
Ж.Дерюгіної, 15 у м. Сімферополі,
укладеного між відповідачем та ОП
«Кримсервіс».

Згідно з постановами Верховної Ради АР
Крим від 18.09.2002 № 231-30 і від 19.11.2003 «Про
питання управління майном, що належить
Автономної Республіці Крим» і наказу
Фонду майна АР Крим від 13.06.2007 № 349
будівлі і споруди колишнього ДППО
«Побутвервіс», які передані у
користування за договором оренди ВК
«СКІФ-88» по вул. Ж.Дерюгіній, 15 у м.
Сімферополі, були продані, шляхом
викупу, ВК «СКІФ-88».

Указані постанови і наказ Фонду майна
АР Крим не скасовані і не визнані
незаконними.

На дату викупу майна ВК «СКІФ-88» за
Автономною Республікою Крим в особі
Верховної Ради АР Крим відповідно до
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 13.10.2008 № 20547953 були
зареєстровані на праві власності
нежитлові будівлі по вул. Ж.Дерюгіної, 15
у м. Сімферополі на підставі свідоцтва
про право власності від 19.03.2007 серія ЯЯЯ
№ 935823 площею 2135,6 м. кв. літ. «А», «Б», «М»,
«И» у цілому і ці об`єкти повністю
викуплені ВК «СКІФ-88», що підтверджено
витягом з реєстру прав власності від
24.03.2009 № 22262005.

Відповідно до пунктів 1 і 2 постанови
Верховної Ради АР Крим від 17.02.2010 № 1583-510
встановлений перелік об`єктів, які
додатково включені до складу майна, які
належить АРК. Серед цих об`єктів
відсутні інші будівлі і споруди, які не
увійшли у перелік майна, що
приватизоване ВК «СКІФ-88».

Таким чином, суд апеляційної інстанції
установив, що на момент прийняття
оспорюваного у справі рішення були
відсутні докази про реєстрацію за
вказаною адресою за АР Крим в особі
Верховної Ради АР Крим інших будівель і
споруд, окрім тих, які вже
приватизовані ВК «СКІФ-88».

Крім того, відповідно до постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 07.04.2011 у справі
№ 2-35633-2009, яка залишена без змін у
касаційному порядку, встановлено, що
строк договору оренди від 24.10.1990, на
який посилався суд 1-ої інстанції у цій
справі, закінчився 31.12.1999 (п. 7 договору),
і що ОП «Кримсервіс» не є орендатором
майна по вул. Ж.Дерюгіної, 15 у м.
Сімферополі.

Також, постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
12.04.2011 у справі № 2-31210-2010, яка залишена
без змін за результатами касаційного
перегляду, відмовлено ОП «Кримсервіс»
у позові про спонукання Фонду майна АР
Крим до приватизації майна по вул.
Ж.Дерюгіної, 15 на користь ОП
«Кримсервіс», у зв`язку з тим, що ОП
«Кримсервіс» не набув права на
приватизацію цього майна через
відсутність орендних відносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
підстав для скасування пункту 10
оспорюваної постанови немає, оскільки
Верховна Рада АР Крим діяла у межах
своїх повноважень щодо розпорядження
майном, яке належить АР Крим по вул.
Ж.Дерюгіній, 15 у м. Сімферополі.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що матеріали справи не містять доказів
на підтвердження належності майна
відповідачу, оренди майна ОП
«Кримсервіс» і про наявність підстав
для здійснення приватизації цього
майна у визначений відповідачем спосіб
шляхом викупу. Отже суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що пункт 10
постанови Верховної Ради АР Крим від
17.02.2010 № 1583-510 у частині включення до
переліку майна по вул. Ж.Дерюгіної, 15 у
м. Сімферополі прийнятий з
перевищенням повноважень Верховної
Ради АР Крим і не відповідає вимогам
закону.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується зі вказаним
обґрунтованим висновком суду
апеляційної інстанції з огляду на таке.

Частиною першою статті 182 Цивільного
кодексу України визначено, що право
власності на нерухомість, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно з положеннями статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 138 Конституції України до
відання Автономної Республіки Крим
належить управління майном, що
належить АР Крим.

Оскільки судом апеляційної інстанції
установлено, а судом першої інстанції
та касаційною скаргою не спростовано,
відсутність оформленого відповідно до
вимог чинного законодавства за
Верховною радою АР Крим права
власності на будь-які об'єкти
нерухомості за адресою: вул.
Ж.Дерюгіної, 15 у м. Сімферополі, на час
прийняття оспорюваного пункту 10
постанови від 17.02.2010 № 1583-510, а також
відсутність доказів щодо наявності
права оренди цього майна з боку ОП
«Кримсервіс», суд касаційної інстанції
погоджується з правильним висновком
суду апеляційної інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до частини першої статті 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд касаційної інстанції не бере до
уваги посилання Верховної Ради АР Крим
на зміст постанови Вищого
господарського суду України від 25.04.2012
у справі №2-18/3819-2009, у якій зазначено, що
ОП «Кримсервіс» є належним орендарем
нерухомого майна, розташованого на
земельній ділянці за адресою: вул.
Ж.Дерюгіної, 15 у м. Сімферополі, з огляду
на таке.

На зазначену обставину суд касаційної
інстанції у рішенні від 25.04.2012 у справі
№2-18/3819-2009 послався як на один із
суперечливих фактів, який був
установлений рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від
28.09.2010 у справі 2-5/5380-2009. Через виявлення
багатьох не відповідностей та не
установлених обставин справи суд
касаційної інстанції постановою від
25.04.2012, на яку посилається касатор,
справу №2-18/3819-2009 направив на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

У той же час, Вищий адміністративний
суд України звертає увагу, що кінцевим
рішенням Вищого господарського суду
України у справі № 2-31210-2010 відмовлено
ОП «Кримсервіс» у позові про
спонукання Фонду майна АР Крим до
приватизації майна по вул. Ж.Дерюгіної,
15 на користь ОП «Кримсервіс», у зв`язку
з тим, що ОП «Кримсервіс» не набув права
на приватизацію цього майна через
відсутність орендних відносин.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Верховної Ради
Автономної Республіки Крим відхилити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2012 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 КАС
України.