Справа № 2а-5/11/1322
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/33726/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Старосамбільської
міської ради Львіської області, ОСОБА_3
про визнання незаконним рішення за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року позивач звернувся в суд
із позовом до Старосамбільської
міської ради Львіської області, ОСОБА_3
про визнання незаконним рішення
ХХХХІХ сесії V демократичного
скликання Старосамбірської міської
ради Старосамбірського району
Львівської області №1572 від 16.09.2009 року
«Про передачу земельної ділянки у
власність ОСОБА_3 по АДРЕСА_1.

Постановою Саросамбірського районного
суду Львівської області від 01 червня 2011
року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в
інтересах позивача ОСОБА_2 звернулися
зі скаргами до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року апеляційні скарги ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 в інтересах позивача ОСОБА_2
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що до
Старосамбірської міської ради 07.09.2009
року звернулась з заявою про
приватизацію земельної ділянки
відповідач ОСОБА_3 та просила передати
їй у приватну власність земельну
ділянку площею 0,0529 га. як спадкоємцю.

Рішенням Старосамбірської міської
ради Львівської області ХХХХІХ сесії V
демократичного скликання №1572 від
16.09.2009 року «Про передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_3 по АДРЕСА_1»
передано земельну ділянку безкоштовно
у власність ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 як
спадкоємцю.

На підставі цього рішення ОСОБА_3
отримала Державний акт на право
власності на вказану земельну ділянку
від 19 травня 2010 року.

Судом також встановлено, що з
картографічних матеріалів (а.с.8)
житлові будинки позивача та
відповідача ОСОБА_3, а також будинки
НОМЕР_1 - власник ОСОБА_5 та НОМЕР_2
власник ОСОБА_6 мають специфічне
розташування і розташовані таким
чином, шо заїзд знаходиться з вулиці
АДРЕСА_2 в якому проживає позивач слід
минути будинки НОМЕР_3 - ОСОБА_3, НОМЕР_1 -
ОСОБА_5, НОМЕР_2 - ОСОБА_6. Іншого під'їзду
до будинку позивача не
прослідковується.

Викопіюванням з опорного плану м.
Старий Самбір (а.с. 74) стверджується, що
між будинковолодіннями
НОМЕР_3,НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_4 існує
проїзд, що викреслений лініями.

Відповідно до 4.1,2,3 ст. 83 ЗК України
землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До земель комунальної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать: землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Суд, у своєму рішенні вірно вказав на
те, що Старосамбірська міська рада
Львівської області надавши дозвіл на
приватизацію земельної ділянки площею
0,0529 га по АДРЕСА_1, порушила вимоги ст.. 83
ЗК України.

Також, зі справи вбачається, що при
складанні державного акту на право
приватної власності на землю на стадії
підготовчих робіт аналіз висновку
державного органу земельних ресурсів
та аналіз висновку органу у справах
будівництва і архітектури про наявні
обмеження на використання даної
земельної ділянки не проведені.

Листом №266/02-03 від 08.04.2009 року за
підписом міського голови м. Старий
Самбір позивача було повідомлено про
те, що комісією проведено обміри
земельної ділянки позивача та сусідніх
земельних ділянок. Встановлено, що
земельна ділянка, яка використовується
як заїзд до житлового будинку, є у
спільній власності і не перебуває у
приватній власності.

Актом обстеження від 14 грудня 2010 року
комісією встановлено, що ширина
проїзду через будинковолодіння гр..
ОСОБА_3 в найвужчому місці (від огорожі
до стіни будинку) становить 3.80 м. Від
горизонтальної проекції виступаючої
частини даху, що знаходиться на висоті
2.68 м. від рівня проїзду 3.0, при
мінімальній нормі 3.0 м.

Таким чином, суд апеляційної інстанції,
ухвалюючи рішення, дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
даним актом не спростовується
приватизація ОСОБА_3 частини земельної
ділянки, яка відведена для проїзду до
сусідніх землеволодінь.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді