Справа № 826/4049/14
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2014 року № 826/4049/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Пащенка К.С., при секретарі судового
засідання Іконніковій О.Ю., розглянувши
у порядку письмового провадження
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Український
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського»до третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет споруДержавної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві Міністерство доходів і зборів
Українипровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити позов у повному
Представник відповідача та третьої
особи в судовому засіданні проти
позову заперечував та просив відмовити
у задоволенні позовних вимог.
Крім того, під час судового розгляду
допитано в якості свідків з
попередженням про кримінальну
відповідальність за порушення ст.ст. 384,
385 КК України менеджера ТОВ
«Укрінсталькон ім. В.М. Шимановського» -
ОСОБА_2 та керівника юридичного відділу
ТОВ «Покупон» - ОСОБА_3
23.04.2014 в судовому засіданні за згодою
представників сторін ухвалено
розглядати справу в порядку письмового
провадження на підставі ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
показання свідків, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.
17.09.2013 за результатами позапланової
виїзної перевірки ТОВ «Укрінсталькон
ім. В.М. Шимановського» з питань
своєчасності, достовірності та повноти
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток при
взаємовідносинах з ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» та ТОВ «Кон Дюс
С.Р.Л.» за період з 01.08.2010 по 31.07.2013 ДПІ у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
складено Акт № 11/26-53-22-01-21/36861591 (далі -
Акт перевірки), яким встановлено
порушення позивачем пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, ст.
7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», пп. 135.5.4 п. 135.5 ст.
135 ПК України та, як наслідок, заниження
податку на прибуток на загальну суму у
розмірі 1608258 грн.
03.10.2013 на підставі Акту перевірки
відповідачем винесено податкове
зв'язку з порушенням пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, ст.
7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», пп. 135.5.4 п. 135.5 ст.
135 ПК України, позивачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 1608258 грн., а також до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 402065 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
Згідно з п. 56.8, абзацом першим п. 56.9 ст. 56
ПК України контролюючий орган, який
розглядає скаргу платника податків,
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом 20
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
податків поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
Керівник (його заступник або інша
уповноважена посадова особа)
відповідного контролюючого органу
може прийняти рішення про продовження
строку розгляду скарги платника
податків понад 20-денний строк,
визначений у пункті 56.8 цієї статті, але
не більше 60 календарних днів, та
письмово повідомити про це платника
податків до закінчення строку,
визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

За наслідками процедури
адміністративного оскарження
вказаного податкового
повідомлення-рішення відповідача,
Міністерством доходів і зборів України
прийнято рішення від 20.01.2014 №
888/6/99-99-10-01-15, яким продовжено строк
розгляду скарги позивача до 27.01.2014
(включно).

Як встановлено судом, 28.02.2014 на адресу
позивача надійшов лист (рекомендоване
повідомлення Київ-53 № 985)
Міністерства доходів і зборів України,
отриманий ОСОБА_2, з відміткою в
повідомленні вказаного органу №
3671/6/99-99-10-01-15, що підтверджується
наявними в матеріалах справи вказаним
рекомендованим повідомленням, листом
УДППЗ «Укрпошта» від 22.04.2014 № 303/15-421,
роздруківкою з сайту УДППЗ «Укрпошта»
http://services.ukrposhta.com/barcodesingle/ «Відстеження
пересилання поштових відправлень», а
також показаннями свідка ОСОБА_2

З огляду на вказане, судом не
приймається до уваги посилання
представника відповідача та третьої
особи, на те, що рекомендоване
повідомлення № 985 отримано
позивачем 03.03.2014.

При цьому, як видно з наявного в
матеріалах справи акту від 28.02.2014 вих. №
136/01/1, складеного менеджерами з
адміністративної діяльності ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, при відкритті вказаного
поштового конверта, в ньому виявився
лист, адресований іншій організації, у
зв'язку з чим конверт і лист
повертається відправнику.

Разом з тим, з наявного в матеріалах
справи переліку поштових відправлень
Міністерства доходів і зборів України
від 26.02.2014 № 158 зданих на Київ-53 видно, що
Міністерством направлялись листи ТОВ
«Укрінсталькон ім. В.М. Шимановського»
(відмітка № 3670/6/99-99-10-01-15) та ТОВ
«Покупон» (відмітка № 3671/6/99-99-10-01-15).

В той же час, як видно з рекомендованого
повідомлення Київ-53 № 969, копія
якого наявна в матеріалах справи, 03.03.2014
на адресу ТОВ «Покупон» надійшов лист
Міністерства доходів і зборів України,
з відміткою в повідомленні вказаного
органу № 3670/6/99-99-10-01-15, що також
підтверджується наявними в матеріалах
справи листом УДППЗ «Укрпошта» від
22.04.2014 № 303/15-421, роздруківкою з сайту
УДППЗ «Укрпошта»
http://services.ukrposhta.com/barcodesingle/ «Відстеження
пересилання поштових відправлень», а
також показаннями свідка ОСОБА_3

Поряд з цим, з наявного в матеріалах
справи акту від 03.03.2014 за вих. № 1795
видно, що керівником юридичного
відділу ТОВ «Покупон» ОСОБА_3 та
бухгалтером ТОВ «Покупон» ОСОБА_6
складено цей акт про те, що 03.03.2014 при
відкритті поштового конверта
отриманого на ім'я ТОВ «Покупон»
виявлено рішення Міністерства доходів
і зборів України від 26.02.2014 №
3671/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду
повторної скарги ТОВ «Укрінсталькон
ім. В.М. Шимановського», тобто лист
адресований іншій юридичній особі, що
також підтверджується показаннями
свідка ОСОБА_3

Отже, судом встановлено, що позивачем
28.02.2014 отримано лист від Міністерства
доходів і зборів України
рекомендованим повідомленням №
985, в якому було рішення вказаного
органу № 3671/6/99-99-10-01-15 про результати
розгляду повторної скарги ТОВ
«Покупон», а 03.03.2014 рекомендованим
повідомленням № 969 на адресу ТОВ
«Покупон» надійшло рішення
Міністерства доходів і зборів України
№ 3670/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду
повторної скарги ТОВ «Укрінсталькон
ім. В.М. Шимановського».

Згідно з абзацом другим п. 56.9 ст. 56 ПК
України якщо вмотивоване рішення за
скаргою платника податків не
надсилається платнику податків
протягом 20-денного строку або протягом
строку, продовженого за рішенням
керівника (його заступника або іншої
уповноваженої посадової особи), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, наступного за останнім
днем зазначених строків.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що всупереч вимогам п. 56.9 ст. 56 ПК
України Міністерством доходів і зборів
України не надіслано ТОВ
«Укрінсталькон ім. В.М. Шимановського»
рішення за скаргою позивача на спірне
податкове повідомлення-рішення від
03.10.2013 № , у зв'язку з чим така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків.

Водночас, з аналізу Акту перевірки
видно, що підставою для висновку
відповідача про порушення позивачем
пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, ст. 7 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК
України та, як наслідок, заниження
податку на прибуток на загальну суму у
розмірі 1608258 грн. стало заниження
валового доходу у зв'язку з не
включенням позивачем до інших доходів
суми безнадійної кредиторської
заборгованості на загальну суму у
розмірі 7444430 грн. перед юридичними
особами, які припинено, а саме: ТОВ
«Акеріт» у розмірі 870000 грн.; ТОВ
«С.Дж.Р.Груп» у розмірі 1560000 грн.; ТОВ
«Діа-Юнайтед Будівельна та Торгова
група» у розмірі 1123200 грн.; ТОВ
«Технобудкомунікації» у розмірі 1423466,40
грн.; ТОВ «Скап Холдінгс» у розмірі 1458000
грн.; ТОВ «Модуль-Концепт» у розмірі
1009764 грн.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

При цьому загальна позовна давність,
згідно з ст. 257 ЦК України,
встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валовий дохід включає
доходи з інших джерел, у тому числі, але
не виключно, у вигляді сум
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді, вартості товарів (робіт,
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоді, крім їх
надання неприбутковим організаціям
згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього
Закону та у межах таких операцій між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України «Про
списання вартості несплачених обсягів
природного газу».

Відповідно до змісту пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14
ПК України безнадійна заборгованість -
заборгованість, що відповідає одній з
таких ознак, зокрема, заборгованість за
зобов'язаннями, щодо яких минув строк
позовної давності.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України
до складу інших доходів, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включається, зокрема,
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК
України за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Водночас, за змістом ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Відповідно до постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 10 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
№ 13, до дій, що свідчать про визнання
боргу або іншого обов'язку, можуть
належати: визнання пред'явленої
претензії; зміна договору, з якої
вбачається, що боржник визнає
існування боргу, а так само прохання
боржника про таку зміну договору;
письмове прохання відстрочити сплату
боргу; підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір; письмове звернення
боржника до кредитора щодо
гарантування сплати суми боргу;
часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій.

З матеріалів справи видно, що 18.07.2008 між
ВАТ «Український науково-дослідний та
проектний інститут сталевих
конструкцій імені В.М. Шимановського»
(замовник) та ТОВ «Діа-Юнайтед
Будівельна та Торгова група»
(виконавець) укладено договір № 2 про
надання науково-технічних послуг.
Даним договором визначено момент
оплати вартості послуг - після
практичного застосування результатів
наданих послуг при комп'ютерному
проектуванні в мережі ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського». Акт про надання
науково-технічних послуг було
підписано між сторонами договору
15.11.2008.

Також з матеріалів справи видно, що
23.07.2009 між ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» (замовник) та ТОВ
«С.Дж.Р.Груп» (виконавець) укладено
договір № 11 про надання послуг. Даним
договором визначено момент сплати
вартості послуг - після підписання акту
виконаних робіт. Акт виконаних робіт
було підписано між сторонами договору
29.10.2009, тобто, строк позовної давності
по основному зобов'язанню за висновком
суду спливає 29.10.2012.

Разом з тим, судом встановлено, що 11.03.2010
між ВАТ «Український науково-дослідний
та проектний інститут сталевих
конструкцій імені В.М. Шимановського»
(замовник) та ТОВ «Акеріт» (виконавець)
укладено договір № 1 про надання
послуг. Даним договором визначено
момент оплати вартості послуг -
пред'явлення акту про приймання послуг.
Акт виконаних робіт підписано між
сторонами договору 28.05.2010, тобто строк
позовної давності по основному
зобов'язанню за висновком суду спливає
28.05.2013.

В наступному, 12.07.2010 між ВАТ
«Український науково-дослідний та
проектний інститут сталевих
конструкцій імені В.М. Шимановського»
та позивачем укладено угоду про
переказ боргу, копія якої наявна в
матеріалах справи, згідно з якою
позивач став новим боржником за
договорами від 18.07.2008 № 2, від 23.07.2009 №
11та від 11.03.2010 № 1.

20.07.2010 між позивачем та ТОВ «Діа-Юнайтед
Будівельна та Торгова група» підписано
акт звіряння взаємних розрахунків, чим,
в розумінні ст. 264 ЦК України, було
перервано строк позовної давності та
її перебіг почався заново з 20.07.2010.

Водночас, як видно з матеріалів справи,
05.01.2012, до закінчення строку позовної
давності по основному зобов'язанню,
позивач направив на адресу ТОВ «С.Дж. Р.
Груп», ТОВ «Акеріт» та ТОВ «Діа-Юнайтед
Будівельна та Торгова група» письмові
прохання відстрочити сплату боргу по
зазначеним договорам, чим, в розумінні
ст. 264 ЦК України, було перервано строк
позовної давності та її перебіг
почався заново з 05.01.2012.

В подальшому, 04.06.2012 між позивачем
(боржник), НВА «Довкілля» (новий
кредитор) та ТОВ «С.Дж.Р.Груп»
(первісний кредитор) укладено договір
№ 1-Д про поступку права на вимогу,
згідно з умовами якого НВА «Довкілля»
стало новим кредитором за договором
від 23.07.2009 № 11.

Також, 05.07.2012 між позивачем (боржник),
НВА «Довкілля» (новий кредитор) та ТОВ
«Акеріт» (первісний кредитор) укладено
договір № 4-Д про поступку права на
вимогу, згідно з умовами якого НВА
«Довкілля» стало новим кредитором за
договором від 11.03.2010 № 1.

27.11.2012 між позивачем (боржник), НВА
«Довкілля» (новий кредитор) та ТОВ
«Діа-Юнайтед Будівельна та Торгова
група» (первісний кредитор) укладено
договір № 9-Д про поступку права на
вимогу, згідно з умовами якого НВА
«Довкілля» стало новим кредитором за
договором від 18.07.2008 № 2.

З матеріалів справи видно, що 20.03.2010 між
ВАТ «Український науково-дослідний та
проектний інститут сталевих
конструкцій імені В.М. Шимановського»
(замовник) та ТОВ
«Технобудкомунікації» (виконавець)
укладено договір № 2003/10 про виконання
послуг. Даним договором визначено
момент оплати вартості послуг - після
підписання акту виконаних робіт. Акт
приймання-передачі виконаних послуг
було підписано між сторонами договору
26.05.2010, тобто строк позовної давності по
основному зобов'язанню за висновком
суду спливає 26.05.2013.

Також, як видно з матеріалів справи,
10.01.2010 між ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» (замовник) та ТОВ
«Технобудкомунікації» (виконавець)
укладено договір про надання послуг №
25181. Даним договором визначено момент
оплати вартості послуг - після
підписання акту виконаних робіт. Акт
надання послуг було підписано між
сторонами договору 30.03.2010, тобто строк
позовної давності по основному
зобов'язанню за висновком суду спливає
30.03.2013.

З матеріалів справи також видно, що
24.11.2009 між ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» (замовник) та ТОВ
«Скап Холдингс» (виконавець) укладено
договір № 4/09 про виконання
науково-дослідних робіт. Даним
договором визначено момент оплати
вартості послуг - пред'явлення акту про
приймання робіт. Акт виконання
науково-дослідних робіт було підписано
між сторонами договору 29.04.2010, тобто
строк позовної давності по основному
зобов'язанню за висновком суду спливає
29.04.2013.

Також, з матеріалів справи видно, що
10.02.2010 між ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» (замовник) та ТОВ
«Скап Холдингс» (виконавець) укладено
договір про вдосконалення видавничої
продукції. Акт приймання-здачі
продукції підписано між сторонами
22.05.2010, тобто, строк позовної давності
по основному зобов'язанню за висновком
суду спливає 22.05.2013.

Водночас, як встановлено судом, 31.12.2010
між ВАТ «Український науково-дослідний
та проектний інститут сталевих
конструкцій імені В.М. Шимановського»
та позивачем укладено угоду про
переказ боргу, згідно з якою позивач
став новим боржником по зазначеним
договорам від 24.11.2009 № 4/09, від 10.01.2010 №
25181, від 10.02.2010 та від 20.03.2010 № 2003/10.

З матеріалів справи видно, що 27.04.2010,
30.04.2010 та 17.05.2010 між ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» (замовник) та ТОВ
«Модуль-Концепт» (виконавець) укладено
договори про надання послуг.

Вказаними договорами визначено момент
оплати вартості послуг - протягом 9-ти
місяців після продажу приміщень
замовника. Актом перевірки
встановлено, що нежитлові приміщення
ВАТ «Український науково-дослідний та
проектний інститут сталевих
конструкцій імені В.М. Шимановського»
були продані у період 3-го кварталу 2010
року, тобто строк позовної давності по
зобов'язанням ВАТ «Український
науково-дослідний та проектний
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» мав сплинути за
висновком суду у 3-му кварталі 2013 року.

Як видно з матеріалів справи, 05.01.2012, до
закінчення строку позовної давності по
основному зобов'язанню, позивач
направив на адресу ТОВ
«Технобудкомунікації», ТОВ «Скап
Холдінгс» та ТОВ «Модуль-Концепт»
письмові прохання відстрочити сплату
боргу по таким договорам, чим, в
розумінні ст. 264 ЦК України, було
перервано строк позовної давності та
її перебіг почався заново з 05.01.2012.

05.07.2012 між позивачем (боржник), НВА
«Довкілля» (новий кредитор) та ТОВ
«Технобудкомунікації» (первісний
кредитор) укладено договір № 5-Д про
поступку права на вимогу, згідно з
умовами якого НВА «Довкілля» стало
новим кредитором за договорами від
10.01.2010 № 25181 та від 20.03.2010 № 2003/10.

05.11.2012 між позивачем (боржник), НВА
«Довкілля» (новий кредитор) та ТОВ
«Модуль-концепт» (первісний кредитор)
укладено договір № 2-Д про поступку
права на вимогу, згідно з умовами якого
НВА «Довкілля» стало новим кредитором
за договорами від 27.04.2010, від 30.04.2010 та
від 17.05.2010.

07.11.2012 між позивачем (боржник), НВА
«Довкілля» (новий кредитор) та ТОВ
«Скап Холдінгс» (первісний кредитор)
укладено договір № 3-Д про поступку
права на вимогу, згідно з умовами якого
НВА «Довкілля» стало новим кредитором
за договорами від 24.11.2009 № 4/09 та від
10.02.2010.

З огляду на те, що строк позовної
давності по зобов'язанням позивача
перед ТОВ «Акеріт», ТОВ «С.Дж.Р.Груп»,
ТОВ «Діа-Юнайтед Будівельна та Торгова
група», ТОВ «Технобудкомунікації», ТОВ
«Скап Холдінгс» та ТОВ
«Модуль-Концепт» було перервано 05.01.2012,
суд приходить до висновку, що перебіг
позовної давності починається заново і
закінчується лише 05.01.2015.

При цьому, з аналізу Акту перевірки
видно, що відповідач пов'язує момент
припинення ТОВ «Акеріт», ТОВ
«С.Дж.Р.Груп», ТОВ «Діа-Юнайтед
Будівельна та Торгова група», ТОВ
«Технобудкомунікації», ТОВ «Скап
Холдінгс» та ТОВ «Модуль-Концепт» з
прийняттям господарським судом
відповідних рішень про визнання таких
осіб банкрутами та про їх ліквідацію.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК
України юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення, у зв'язку з чим визначення
моменту припинення юридичної особи з
моментом прийняття судом відповідних
рішень про визнання таких осіб
банкрутами та про їх ліквідацію є
необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, відповідачем під час
проведення перевірки не враховано, що
17.12.2012 між позивачем та НВА «Довкілля»
укладено угоду про розрахунки
векселями, предметом якої є погашення
кредиторської заборгованості позивача
за вищевказаними договорами про
поступку права на вимогу перед НВА
«Довкілля» шляхом передачі простих
векселів, копія якого наявна в
матеріалах справи.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи акту прийому-передачі векселів
від 20.12.2012 боржник (ТОВ «Укрінсталькон
ім. В.М. Шимановського») передав, а
кредитор (НВА «Довкілля») прийняв у
власність прості векселі на загальну
суму у розмірі 16658773,33 грн.

Відповідно до статті 77 Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості
векселі (запровадженого Конвенцією, що
набула чинності Україною 06.01.2000) до
простих векселів застосовуються такі ж
положення, що стосуються переказних
векселів, тією мірою, якою вони є
сумісними з природою цих документів,
зокрема положення щодо строку платежу
(статті 33 - 37) та щодо позовної давності
(статті 70 і 71).

Згідно зі статтею 33 Уніфікованого
закону переказний вексель може бути
виданий із таким строком платежу: за
пред'явленням; у визначений строк від
пред'явлення; у визначений строк від
дати складання; на визначену дату.

В силу вимог частини першої статті 70
Уніфікованого закону позовні вимоги до
акцептанта, які випливають з
переказного векселя, погашаються із
закінченням трьох років, які
обчислюються від дати настання строку
платежу.

Наведене дає підстави для висновку про
те, що початок перебігу позовної
давності у три роки щодо погашення
грошових зобов'язань за простим
векселем визначений настанням строку
платежу за таким векселем. А відтак
лише після закінчення такого строку
позовної давності непогашена
заборгованість за векселем
трансформується у безповоротну
фінансову допомогу, що
опосередковується виникненням у
платника - векселедавця обов'язку
збільшити валовий доход на суму такої
допомоги згідно з вимогами пп. 4.1.6 п. 4.1
ст. 4 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та пп. 135.5.4 п. 135.5
ст. 135 ПК України. Аналогічна правова
позиція викладена, зокрема, в ухвалах
Вищого адміністративного суду України
від 21.08.2013 у справі № К/9991/23191/11, від
18.03.2014 у справі № К-37244/10.

Таким чином, донарахування позивачу
податкового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у сумі
1608258 грн. за рахунок заниження валового
доходу ТОВ «Укрінсталькон ім. В.М.
Шимановського», шляхом не включення
останнім до інших доходів безнадійної
кредиторської заборгованості на
загальну суму у розмірі 7444430 грн. є
необґрунтованим та безпідставним.

З огляду на вищевказане, а також
враховуючи те, що в силу вимог п. 56.9 ст. 56
ПК України скарга позивача на спірне
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 03.10.2013 №
вважається повністю задоволеною на
його користь, суд прийшов до висновку,
що вказане податкове
повідомлення-рішення є безпідставним
та неправомірним, а відтак підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішень
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання чи відмовлено у
наданні податкових вигод, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше. Аналогічна правова позиція
викладена, зокрема, в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 у
справі № К/9991/66857/11 та від 10.12.2012 у справі
№ К/9991/26224/12.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності винесення ним
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягають задоволенню повністю.

За таких умов, судові витрати у розмірі
10 відсотків ставки судового збору,
здійснені позивачем, присуджуються
відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» на його користь з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» (03022, м. Київ, вул.
Васильківська, 30, офіс 402, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 03.10.2013 №
, прийняте Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві.

3. Зобов'язати відповідний
підрозділ Державної казначейської
служби України стягнути судові витрати
в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят
сім гривень 20 коп.) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
інститут сталевих конструкцій імені
В.М. Шимановського» за рахунок
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (02094, м.
Київ, бул. Верховної Ради, 24-Б, ) за рахунок бюджетних
асигнувань.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4
ст. 254 КАС України набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України або прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч. 4
ст. 167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя К.С. Пащенко