Справа № 872/14156/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа № 804/10571/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2013 року у справі № 804/10571/13-а за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області (надалі -
Позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь
Дніпропетровської області (надалі -
Відповідач), у якому просило
зобов'язати Відповідача прийняти до
заліку витрати, що підлягають
відшкодуванню за травень 2013 року, на
користь Позивача на загальну суму 359,87
грн., у тому числі: сума боргу, яка
підтверджується на підставі списків
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД та
не прийнято до заліку за травень 2013
року на загальну суму 202,86 грн., з яких
основний розмір пенсії на суму 161,06 грн.,
та щомісячна цільова допомога на
прожиття на суму 41,80 грн.; сума боргу,
яка підтверджується на підставі
списків осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території України за
травень 2013 року на загальну суму 157,01
грн., з яких допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію на суму 155,78 грн.,
та витрати на доставку пенсії на суму
01,23 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2013 року у задоволенні позовних
вимог було відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що
виходячи із аналізу системних норм
права, що регулюють спірні
правовідносини, Відповідач
зобов'язаний відшкодовувати Позивачу
витрати на виплату та доставку пенсії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не дивлячись на те, що
останні отримали каліцтво при
виконанні виробничих обов'язків на
підприємствах на території СНД. В той
же час, обраний Позивачем спосіб
захисту, не відповідає змісту прав
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області щодо
прийняття до заліку зазначених витрат.
Відносно відшкодування допомоги на
поховання сім'ї померлої ОСОБА_3 , суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відсутні докази наявності причинного
зв'язку смерті вказаного інваліда з
одержаним каліцтвом, як того вимагає
чинне законодавство. Крім того, обраний
Позивачем спосіб захисту, не
відповідає змісту прав Управління.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просило скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити їх позовні вимоги у
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
вони вірно визначили спосіб захисту
порушених прав, адже Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не передбачає
конкретного способу звернення до суду,
а кошти Фондом соціального страхування
від нещасних випадків перераховуються
на централізованому рівні Пенсійному
Фонду відповідно до довідки про
відшкодування, яка складається саме на
підставі акту щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих. Не
включення сум указаних витрат у акти
звірки виключає можливість їх
відшкодування на централізованому
рівні. При цьому чинне законодавство не
містить застережень, що підписання
актів звірки розраховано лише на
відсутність спору. (а.с.49-56)

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь
Дніпропетровської області та
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області підписані
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих за травень
2013 року за виключенням із загальної
суми витрат на виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД та
суми витрат на допомогу на поховання
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію на
загальну суму 155,78 грн.(а.с.11-16)

Дії щодо не прийняття Фондом до заліку
вказаної суми витрат, понесених
Позивачем по виплаті та доставці
пенсії та допомоги на поховання та
зобов'язання Відповідача включити їх
до заліку відшкодування витрат і є
предметом даного спору.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Відповідач зобов'язаний
відшкодовувати Позивачу витрати на
виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, не дивлячись на те, що останні
отримали каліцтво при виконанні
виробничих обов'язків на підприємствах
на території СНД. В той же час, обраний
Позивачем спосіб захисту, не
відповідає змісту прав Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Відносно відшкодування допомоги на
поховання сім'ї померлої ОСОБА_3 суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відсутні докази наявності причинного
зв'язку смерті вказаного інваліда з
одержаним каліцтвом, як того вимагає
чинне законодавство. Крім того,
обраний Позивачем спосіб захисту, не
відповідає змісту прав Управління..

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Здійснюючи передбачене статтею 55
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, Позивач
вказує у позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір по суті, суд
зобов'язаний не тільки надати
об'єктивну оцінку наявності
порушеного права чи інтересу на момент
звернення до суду, а також визначити, чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права тим, що
передбачені законодавством, чи
забезпечить такий спосіб захисту
відновлення порушеного права позивача.

Не тільки відсутність порушеного
права, але й не відповідність обраного
Позивачем способу його захисту
способам, визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову у позові.

Крім того, доводи заявника апеляційної
скарги, зокрема зводяться до того, що
законодавчими нормами підтверджено їх
право на відшкодування понесених
витрат на виплату та доставку пенсії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Разом з тим, з мотивувальної частини
оскаржуваного рішення суду слідує, що
суд погоджується з обґрунтуванням
права Позивача на отримання
відшкодування понесених витрат на
виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, враховуючи і те, що останні
отримав каліцтво при виконанні
виробничих обов'язків на підприємствах
на території СНД.

Підставою для відмови у задоволенні
позову є саме невірно обраний спосіб
захисту порушених прав, оскільки
Порядок відшкодування коштів на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання , на порушення положень
якого посилається заявник апеляційної
скарги, лише визначає механізм
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою та доставкою пенсій. Більш
того, встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
передбачає відсутність спору.

У випадку відсутності згоди
відповідача на підписання актів
щомісячних звірок витрат, в тому числі
відсутності згоди відповідача
включити зазначені витрати в щомісячні
акти звірок за особовими справами
пенсіонерів, вказані спори мають
вирішуватися у судовому порядку шляхом
подання позовів про стягнення спірних
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання відповідача включити до
актів звірки витрати позивача на
виплату і доставку пенсій вищевказаним
категоріям пенсіонерів.

Відносно права Позивача на
відшкодування допомоги на поховання
сім'ї померлої ОСОБА_3, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_3
УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області була
оформлена та виплачена допомога на
поховання вказаної особи на загальну
суму 157,01 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлено, що
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
організовувати поховання померлого та
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов виникає у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону
визначено, що страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції про
недоведеність УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області того факту,
що причини настання смерті ОСОБА_3
пов'язані зі страховим випадком, у
зв'язку з чим суд апеляційної інстанції
вважає вимоги Позивача щодо обов'язку
Відповідача здійснити відшкодування
вказаних виплат не обґрунтованими.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати допомогу на поховання
пенсіонера, є Пенсійний Фонд України.

Крім того, обраний спосіб захисту
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Отже, в межах апеляційної скарги
підстави для зміни або скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2013 року у справі № 804/10571/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко