Справа № 2а-6690/12/2070
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/66758/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до ПП "Квартал-Сервіс Лозова
2" про стягнення заборгованості за
касаційною скаргою Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до ПП "Квартал-Сервіс
Лозова 2" про стягнення заборгованості.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно чинних
нормативів відповідач,
середньооблікова чисельність штатних
працівників якого складає на 2011 рік 16
осіб, мав створити на підприємстві 1
робоче місце для працевлаштування
інвалідів, що ним було дотримано. Звіти
з зазначенням посади для
працевлаштування інвалідів на 1 робоче
місце та її характеристик позивачем
щомісячно подавалися в районний центр
зайнятості протягом року, про що
свідчать копії звітів з відміткою про
їх прийняття центром зайнятості та
копія листа Лозівського міського
районного центру зайнятості від 14.04.12 р.
№ 1035.

Зі справи вбачається, що відповідачем
щомісячно протягом 2011 р. подавалися
звіти форми № 3-ПН до Лозівського
міського районного центру зайнятості,
в яких зазначалося про наявність
вакансій для інвалідів.

З листа Лозівського районного центру
зайнятості № 1035 від 14.04.12 р. вбачається,
що відповідач протягом 2011 р. надавав
звіти по формі № 3-ПН з інформацією про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів.

Відповідно до ст..18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст.. 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст.. 19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції.
Сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
Інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
Інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою ст.. 19 цього Закону.

Законом України «Про основи соціальної
захищеності Інвалідів в Україні»
встановлено, що підприємства
самостійно займаються
працевлаштуванням інвалідів в порядку
ст.18 Закону, при цьому дана норма
встановлює, що підприємства повинні
надавати державній службі зайнятості
Інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів.

Наказом Державного комітету
статистики № 420 від 19.12.05 р. затверджена
форма статистичної звітності № 3-ПН
«Звіт про наявність вакансій», яка
подається підприємствами, установами
та організаціями щомісячно на адресу
державної служби зайнятості.

Відповідно до ст.. 238 Господарського
кодексу України, за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Згідно ч. 11 ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
Інвалідів в Україні», норматив робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, порядок
його встановлення визначаються
виключно цим Законом. Якщо іншими
законами встановлюються нормативи
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, або
порядок їх встановлення, відмінні від
зазначених у цьому Законі,
застосовуються положення цього Закону.

Пунктом 2 Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 70 від 31.01.07 р.,
передбачено, що суми
адміністративно-господарських санкцій
перераховуються роботодавцями на
рахунок, відкритий в органах
Державного казначейства, до 15 квітня
року, що настає за роком, в якому
відбулося порушення нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідачем були виконані вимоги
Закону України «Про основи соціальної
захищеності Інвалідів в Україні» щодо
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді