Справа № 2а-3480/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-3480/11
Головуючий у 1-й інстанції: Смоляр
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Петрика І.Й. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_5 на ухвалу
Черкаського районного суду Черкаської
області від 11 грудня 2013 року та ухвалу
Черкаського районного суду Черкаської
області від 23 грудня 2013 року по справі
за заявами ОСОБА_5 та Державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання рішення
суду у справі 2а/3480/2011 від 10 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести порахунок та
виплату державної та додаткової
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черкаського районного суду
Черкаської області від 10 червня 2011 року
позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано дії неправомірними та
зобов'язано УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області провести ОСОБА_5
перерахунок та виплату державної
пенсії, згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та визначеного
законом прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб з 24.11.2011 з
урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року постанову Черкаського районного
суду Черкаської області від 10 червня 2011
року змінено шляхом викладення абзацу 5
резолютивної частини наступним чином:
«Постанова підлягає негайному
виконанню в межах суми стягнення за
один місяць».

11 листопада 2013 року ОСОБА_5 та 02 грудня
2013 року Відділ примусового виконання
рішень УДВС ГУЮ у Черкаській області
звернулися до суду із заявами про зміну
способу та порядку виконання постанови
Черкаського районного суду Черкаської
області від 10 червня 2011 року, шляхом
стягнення з УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області недоотриманої
частини державної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі 32
612,42 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 грудня 2013 року
та ухвалою Черкаського районного суду
Черкаської області від 23 грудня 2013 року
в задоволенні заяв ОСОБА_5 та УДВС ГУЮ у
Черкаській області про зміну способу
та порядку виконання постанови
Черкаського районного суду Черкаської
області від 10 червня 2011 року
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалами суду першої
інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційні
скарги, в яких просить їх скасувати та
постановити нову, якою заяви про зміну
способу і порядку виконання постанови
Черкаського районного суду Черкаської
області від 10 червня 2011 року
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини п'ятої ст. 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 № 4904-VI,
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

ОСОБА_5 зазначає, що дане рішення суду
виконано лише в частині перерахування
коштів, натомість, щодо виплати,
рішення суду залишається тривалий час
не виконано, а у зв'язку із браком
коштів та за наявності формулювання
«зобов'язати виплатити», рішення
виконане не буде.

У зв'язку з вищевикладеним, просить
змінити спосіб виконання судового
рішення шляхом зазначення способу -
стягнути з УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області перераховані кошти.

Разом з тим, колегія суддів зазначає,
що, відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта
владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої
дії;

6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Такої вимоги, як «стягнути з суб'єкта
владних повноважень грошові кошти»,
диспозиція статті не передбачає.

Дана правова позиція викладена також в
листі Вищого адміністративного суду
України від 13.06.2012 № 1483/12/13-12, відповідно
до якої, відповідно статтями 21, 105, 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, визначено, що
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю.

Встановивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум
із відповідача.

Це правило підлягає застосуванню під
час вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

В матеріалах справи будь-які докази
існування виняткових обставин, що
можуть ускладнити або унеможливити
виконання судового рішення у раніше
встановлені судом спосіб і порядку,
відсутні, в зв'язку з чим, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання постанови
Черкаського районного суду Черкаської
області від 10 червня 2011 року, шляхом
стягнення з УПФУ в Черкаському районі
Черкаської області на користь ОСОБА_5
недоотриманої частини державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в сумі 32 612,42 грн.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
а відтак, підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню, а ухвали суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 на ухвалу
Черкаського районного суду Черкаської
області від 11 грудня 2013 року та ухвалу
Черкаського районного суду Черкаської
області від 23 грудня 2013 року - залишити
без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 грудня 2013 року
та ухвалу Черкаського районного суду
Черкаської області від 23 грудня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та
підписано - 25.04.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.