Справа № 812/2544/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2544/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області про визнання дій незаконними
та скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 30.06.2009 ВП №
10686402,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, в якому позивач просив:
визнати дії відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області щодо закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-7540/08, виданого
15.12.2008 Луганським окружним
адміністративним судом, незаконними;
скасувати постанову від 30.06.2009,
винесену головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області Кудряшовою Н.Є., про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-7540/08,
виданого Луганським окружним
адміністративним судом 15.12.2008 про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті Луганської
області донарахувати та виплатити
ОСОБА_1 пенсію, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, з 22 травня 2008 року.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

24.12.2008 позивачем до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області для примусового виконання було
надано виконавчий лист від 15.12.2008 №
2а-7540/08 про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
Луганської області донарахувати та
виплатити позивачу пенсію, виходячи з
розміру 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008
року.

25.12.2008 за вказаним виконавчим листом
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження.

19.02.2014 позивачу стало відомо, що 30.06.2009
державним виконавцем на підставі п. 8 ч.
1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» (встановлення обставин
щодо фактичного виконання рішення суду
в повному обсязі) винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження, яка була отримана ОСОБА_1
08.04.2014.

Позивач вважає дії державної
виконавчої служби щодо закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-7540/08
незаконними, а постанову такою, що
підлягає скасуванню, оскільки станом
на 30.06.2009 постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
14.07.2008 неможливо було вважати виконаною
фактично в повному обсязі, так як
прикінцеву дату здійснення
перерахунку пенсії ОСОБА_1 у постанові
Луганського окружного
адміністративного суду від 14.07.2008 не
вказано, а за довідкою МСЕК позивач має
право на безстрокове отримання пенсії
за інвалідністю.

Окрім того, позивач зазначив, що на цей
час постанова Луганського окружного
адміністративного суду від 14.07.2008 не
виконується.

Позивач в судове засідання не
прибув, просив розглянути справу без
його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неприбуття
суду не повідомив, заперечень проти
позову суду не надав.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
статей 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
наступного.

Судом установлено, що постановою
Луганського окружного
адміністративного суду від 14.07.2008
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті Луганської області про
визнання дій посадових осіб Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
Луганської області незаконними,
зобов'язання зробити донарахування
пенсії задоволено, зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті Луганської області
донарахувати та виплатити пенсію
ОСОБА_1, виходячи з розміру 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, з 22.05.2008 (арк. справи
10-11).

На виконання постанови суду 15.12.2008
Луганським окружним адміністративним
судом було видано виконавчий лист №
2а-7540/08 про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
Луганської області донарахувати та
виплатити пенсію ОСОБА_1, виходячи з
розміру 8 мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, з 22.05.2008.

24.12.2008 позивач звернувся до ВПВР УДВС
ГУЮ в Луганській області з заявою про
примусове виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця ВПВР
УДВС ГУЮ в Луганській області від 25.12.2008
було відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення
Луганського окружного
адміністративного суду від 15.12.2008 №
2а-7540/08.

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області Кудряшової Н.С. від 30.06.2009
закінчено виконавче провадження у
зв'язку з фактичним виконанням рішення
суду в повному обсязі на підставі п. 8 ч.
1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» (арк. справи 5).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини
другої статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV (далі - Закон №
606).

При вирішенні спірних правовідносин
слід керуватися Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин (далі - Закон № 606).

Відповідно до статті 1 Закону № 606 в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 7 Закону № 606 передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Особам, які беруть участь у виконавчому
провадженні або залучаються до
проведення виконавчих дій, повинні
бути роз'яснені державним виконавцем
їх права відповідно до вимог цього
Закону.

Дії державного виконавця, його відмова
від вчинення певної виконавчої дії,
зволікання з вчиненням виконавчих дій,
а також відмова у задоволенні заяви про
відвід державного виконавця можуть
бути оскаржені особами, які беруть
участь у виконавчому провадженні або
залучаються до виконання виконавчих
дій у встановленому цим Законом
порядку.

Відповідно до статті 18 Закону № 606
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; в інших передбачених законом
випадках.

Статтею 3 Закону № 606 визначено, що
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи, як,
зокрема, виконавчі листи, що видаються
судами, та накази господарських судів,
у тому числі на підставі рішень
третейського суду; ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних та кримінальних
справах у випадках, передбачених
законом; судові накази; виконавчі
написи нотаріусів; посвідчення комісій
по трудових спорах, що видаються на
підставі відповідних рішень цих
комісій; постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
рішення органів державної влади,
прийняті з питань володіння і
користування культовими будівлями та
майном; постанови державного виконавця
про стягнення виконавчого збору,
витрат на проведення виконавчих дій та
накладення штрафу; рішення інших
органів державної влади у випадках,
якщо за законом їх виконання покладено
на державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини»

Відповідно статті 37 Закону № 606 в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі:

1) визнання відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником про закінчення
виконавчого провадження;

3) смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи -
сторони виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого
органу (посадової особи), яке підлягало
виконанню на підставі виконавчого
документа, або визнання судом
виконавчого документа таким, що не
підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника при виконанні рішення про
передачу їх стягувачеві, або знищення
речі, яка мала бути передана
стягувачеві в натурі;

6) закінчення передбаченого законом
строку для даного виду стягнення;

7) передачі виконавчого документа
ліквідаційній комісії у разі
ліквідації боржника - юридичної особи
або арбітражному керуючому у разі
визнання боржника банкрутом;

8) фактичного повного виконання рішення
згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без
виконання на вимогу суду або іншого
органу (посадової особи), які видали
виконавчий документ, або на письмову
вимогу стягувача;

10) направлення виконавчого документа
за належністю до іншого відділу
державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
які видали виконавчий документ, у
випадку, передбаченому частиною
третьою статті 76 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконане,
відповідно до пункту 8 частини першої
цієї статті, під час виконання рішення
Європейського суду з прав людини.

Судом установлено, що постановою
Луганського окружного
адміністративного суду від 14.07.2008 у
справі № 2а-7540/08 не визначено кінцеву
дату виплати позивачеві пенсії в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, завершивши виконавче
провадження, державний виконавець не
виконав судове рішення від 14.07.2008 у
справі № 2а-7540/08 у повному обсязі.
Постанова суду в справі № 2а-7540/08 на цей
час є чинною.

За таких обставин, суд вважає
безпідставним посилання відповідача в
постанові від 30.06.2009 про закінчення
виконавчого провадження на фактичне
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом,
оскільки виконавчий документ згідно
рішення суду від 14.07.2008 у справі №
2а-7540/08 фактично не виконаний в повному
обсязі.

Тому суд вважає постанову відповідача
від 30.06.2009 про закінчення виконавчого
провадження ВП № 10686402 такою, що
підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про
визнання незаконними дій відповідача
щодо закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-7540/08, виданого
Луганським окружним адміністративним
судом 15.12.2008, суд не знаходить підстав
для її задоволення з огляду на таке.

Вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції. Здійснення дії являє
собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Самі по собі дії не
тягнуть за собою будь-яких правових
наслідків для особи. Правові наслідки
для позивача несуть акти
індивідуальної дії, в даному випадку -
постанова від 30.06.2009 про закінчення
виконавчого провадження ВП № 10686402.
Саме вони мають вплив на його права та
інтереси. Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення для фізичної особи прав (чи
інтересів).

З огляду на вищевикладене, вимоги
позивача в цій частині не підлягають
задоволенню через відсутність
порушення прав діями відповідача, а
обраний позивачем спосіб захисту в цій
частині не відповідає об'єкту
порушеного права.

Таким чином, адміністративний позов
слід задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат
судом не вирішується, оскільки позивач
у встановленому законом порядку
звільнений від їх сплати, а стягнення
їх у даному випадку Кодексом
адміністративного судочинства України
не передбачено.

Керуючись статтями 2, 17, 18, 71, 94, 105, 158-163, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області про визнання дій
незаконними та скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 30.06.2009 ВП № 10686402
задовольнити частково.

Скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області від 30.06.2009 про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 10686402.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено в повному обсязі 25
квітня 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун