Справа № 805/3769/14
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 р.
Справа № 805/3769/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Череповський
Є.В., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально - Міському районі
м. Горлівки Донецької області до
Центрально - Міського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язання виконати
дії з примусового виконання постанови
щодо накладення адміністративного
стягнення № 286 від 20.08.2012 року, а саме:
направити повторні запити до всіх
реєстраційних установ для
встановлення майнового стану боржника;
здійснити перевірку підприємства на
предмет виконання розпорядження про
утримання боргу з заробітної плати
боржника; здійснити вихід за адресою
боржника для встановлення майнового
стану; здійснити вилучення
арештованого майна та передати його
для реалізації; звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов'язання,-

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально - Міському районі м.
Горлівки Донецької області звернулося
до суду з позовом до Центрально -
Міського відділу державної виконавчої
служби Горлівського міського
управління юстиції про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання виконати дії з
примусового виконання постанови щодо
накладення адміністративного
стягнення № 286 від 20.08.2012 року, а саме:
направити повторні запити до всіх
реєстраційних установ для
встановлення майнового стану боржника;
здійснити перевірку підприємства на
предмет виконання розпорядження про
утримання боргу з заробітної плати
боржника; здійснити вихід за адресою
боржника для встановлення майнового
стану; здійснити вилучення
арештованого майна та передати його
для реалізації; звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов'язання.

15 квітня 2014 року представник позивача
через відділ діловодства та
документообігу Донецького окружного
адміністративного суду надав заяву про
зміну позовних вимог, в яких просив:
визнати бездіяльність Центрально -
Міського відділу державної виконавчої
служби Горлівського міського
управління юстиції незаконною та
зобов'язати Центрально-Міський відділ
Державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції провести виконавчі дії,
передбачені ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", а також просив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що в провадженні
відповідача знаходиться постанова про
накладання адміністративного штрафу
№286 від 20.08.2012 року. Разом з тим, з
моменту відкриття виконавчого
провадження станом на 13.03.2014 року
відповідачем не зроблено активних дій,
направлених на стягнення боргу.
Просить визнати бездіяльність
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції
незаконною, зобов'язати виконати дії
передбачені ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження".

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. 15 квітня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав
заперечення проти позовних вимог та
просив залишити позовну заяву без
розгляду у зв'язку з пропущенням строку
звернення до суду з даним позовом, та
просив розглянути справу без участі
представника.

Відповідно до п. 6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд встановив
наступне.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону
України "Про виконавче провадження" №
606-XIV від 21 квітня 1999 року (надалі Закон)
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Тобто, з урахуванням приписів
вищезазначеної норми відповідачем у
даній адміністративній справі є саме
Центрально-Міський відділ державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
20 серпня 2012 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
прийнято постанову № 286 про накладання
на громадянку ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850,00 грн.

05 жовтня 2012 року Центрально-Міським
відділом Державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження №
34679173 щодо стягнення з ОСОБА_1 користь
УПФУ у Центрально-Міському районі м.
Горлівки штраф в розмірі 850,00 грн.

З протоколу ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження
згідно ст.12 Закону України "Про
виконавче провадження" у
Центрально-Міському відділі Державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції від 13
березня 2014 року вбачається, що
державний виконавець направлено
запити до ДПІ від 16.07.2013 року та МРЕВ від
29.07.2013 року, 16 січня 2014 року винесена
постанова про арешт боржника та
заборона його відчуження, 14 листопада
2012 року винесено розпорядження про
стягнення із заробітної плати по місцю
роботи, Відповідно до відповіді ДПІ від
19.07.2013 року на запит
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції боржник не
працює.

З відповіді Управління державної
автоінспекції ВРЕР м. Горлівка при УДАІ
ГУМВСУ в Донецькій області від 29.08.2013 за
боржником зареєстрований транспортний
засіб: ЗАЗ 110206, НОМЕР_1, дв. НОМЕР_2, к.:
НОМЕР_3, ш.: 0,1998р. вип.., Білий.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 16 січня 2014 року винесена постанова
про розшук боржника, 16 січня 2014 року
винесена постанова про зупинення
виконавчого провадження.

Стосовно посилань позивача щодо не
виходу відповідача за адресою
боржника для встановлення майнового
стану суд зазначає наступне.

Так, відповідно до акту від 16.01.2014 року
державним виконавцем було здійснено
вихід за адресою боржника, а саме:
АДРЕСА_1 для встановлення майнового
стану, проте двері ніхто за вказаною
адресою не відчинив, про що державним
виконавцем було складено акт, також
була залишена повістка про виклик до
відділу.

З матеріалів справи вбачається, що з
моменту виконавчого провадження,
державним виконавцем не було вчинено
достатніх дій для примусового
стягнення з ОСОБА_1 суми штрафів у
розмірі 850,00 грн., з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку визначаються Законом України
"Про виконавче провадження" № 606-XIV від
21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі
- Закон № 606).

Так, у відповідності до Закону № 606
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону № 606,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 25 Закону № 606, у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 27 Закону № 606, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 52 Закону, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Згідно зі ст. 57 Закону, арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як вже було зазначено вище, державним
виконавцем 05.10.2012 року було відкрито
виконавче провадження ВП №34679173 з
примусового виконання постанови про
накладання адміністративного штрафу №
286 від 20.08.2012 року, яка видана
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Управління штрафу у сумі 850,00
грн.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови про накладання
адміністративного штрафу № 286 від
20.08.2012 року з боку відповідача не
приймалися у повному обсязі заходи та
не вчинялися у повному обсязі дії
направлені на примусове виконання
вищезазначеної постанови.

Отже, приймаючи до уваги час з якого
фактично відповідачем розпочато
примусове виконання, відповідачем не
вчиняються у повному обсязі дії
направлені на примусове виконання
постанов про накладання
адміністративного штрафу, суд вважає
таку бездіяльність з боку відповідача
незаконною.

Отже, відповідачем не було здійснено
необхідних заходів передбачених
Законом щодо своєчасного і повного
виконання вищевказаних постанов про
накладання адміністративного штрафу, а
також не було прийнято відповідних
заходів з їх примусового виконання у
встановлений Законом строк.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведене, суд вважає, що з боку
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції при
примусовому виконанні постанов про
накладання адміністративного штрафу №
286 від 20.08.2012 року яка видана
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Управління штрафу у сумі 850,00
грн., була допущена бездіяльність.

Стосовно інших вимог, заявлених
позивачем у позовній заяві, а саме
зобов'язання відповідача провести
виконавчі дії з примусового виконання
постанови №118 від 10.08.2011 року,
передбачених ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", суд вважає
необхідним зазначити наступне.

В силу ст. 11 цього Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:

здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;

надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження;

розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання;

заявляє в установленому порядку про
самовідвід за наявності обставин,
передбачених цим Законом;

роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право:

1) проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати
приміщення, у тому числі комунальної
власності, для тимчасового зберігання
вилученого майна, а також транспортні
засоби стягувача або боржника для
перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової
особи), який видав виконавчий документ,
про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за
наявності вмотивованого рішення суду
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження;

17) з метою профілактичного впливу
повідомляти органам державної влади,
громадським об'єднанням, трудовим
колективам і громадськості за місцем
проживання або роботи особи про факти
порушення нею вимог законодавства про
виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Як зазначалося вище, відповідачем
проведені виконавчі дії щодо
примусового виконання постанови №286
від 20.08.2012 року, а саме: направлено
запити до ДПІ від 16.07.2013 року та МРЕВ від
29.07.2013 року, 16 січня 2014 року винесена
постанова про арешт боржника та
заборона його відчуження, 14 листопада
2012 року винесено розпорядження про
стягнення із заробітної плати по місцю
роботи, Відповідно до відповіді ДПІ від
19.07.2013 року на запит
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції боржник не
працює. З відповіді Управління
державної автоінспекції ВРЕР м.
Горлівка при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій
області від 29.08.2013 за боржником
зареєстрований транспортний засіб: ЗАЗ
110206, НОМЕР_1, дв. НОМЕР_2, к.: НОМЕР_3, ш.:
0,1998р. вип.., Білий. 16 січня 2014 року
винесена постанова про розшук
боржника, 16 січня 2014 року винесена
постанова про зупинення виконавчого
провадження. 16.01.2014 року державним
виконавцем було здійснено вихід за
адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1 для
встановлення майнового стану, проте
двері ніхто за вказаною адресою не
відчинив, про що державним виконавцем
було складено акт, також була залишена
повістка про виклик до відділу, до того
ж, встановлені ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" дії є
правом державного виконавця, а не його
обов'язком.

Таким чином, суд частково задовольняє
позовні вимоги, у зв'язку з чим визнає
бездіяльність Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції щодо примусового виконання
постанови про накладення
адміністративного штрафу № 286 від
20.08.2012 року яка видана Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Управління штрафу у сумі 850,00
грн. незаконною

Враховуючи наведене та керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про виконавче провадження", Законом
України "Про державну виконавчу
службу", ст. ст. 8, 9, 10, 11, 99, 100, 159, 160, 161, 162,
163, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки до Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції при
примусовому виконанні постанови про
накладання адміністративного штрафу
№286 від 20.08.2012 року яка видана
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Управління штрафу у сумі 850,00
грн. незаконною.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Череповський Є.В.