Справа № 826/17181/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Федорчук А.Б.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вайт Реббіт" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вайт Реббіт" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Вайт
Реббіт» звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити дії, в якому просив визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві при проведенні невиїзної
позапланової документальної перевірки
ТОВ «Вайт Реббіт», зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з
Автоматизованої системи
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації» інформації
про результати перевірки ТОВ «Вайт
Реббіт», оформленої актом перевірки
від 03.10.2013 року № 1444/26-55-22-07 і поновити в
ній дані, що містяться в поданих ТОВ
«Вайт Реббіт» податкових звітах з
податку на додану вартість за липень 2013
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 грудня 2013 року та
прийняти нову, якою адміністративний
позов задовольнити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вайт Реббіт" -
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 23 грудня 2013 року - без
змін.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що самим
фактом проведення зустрічної звірки
позивача, складення Акту про
проведення перевірки, відображення в
ньому певних висновків, права
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вайт Реббіт" не
порушуються, окрім того позивачем не
доведено змін показників податкової
звітності в Автоматизованій системі
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації» за липень 2013
року.

Колегія суддів погоджується із
наведеними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, оперативним управлінням ДПІ
у Печерському районі м. Києва ГУ
Міндоходів у м. Києві надано висновок
про результати відпрацювання
ризикового платника податків
оперативним підрозділом ГУ Міндоходів
України на запит на відпрацювання №4167
від 16.09.2013 р., в якому зазначено, що
місцезнаходження платника податків не
встановлено та направлено запит до СУ
ФР ГУ Міндоходів у Львівській області
№724/7/2655-0702.

Співробітниками Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві було здійснено, як зазначено в
назві Акту, невиїзну позапланову
документальну перевірку ТОВ «ВАЙТ
РЕББІТ» з питань правильності
обчислення податкових зобов'язань та
податкового кредиту за період з 01.07.2013
року по 31.07.2013 року.

За результатом перевірки було складено
Акт від 03.10.2013 року №1444/26-55-22-07 (далі - Акт
перевірки).

В Акті №1614/22.9/37507634 зазначено наступні
порушення вимог законодавства: ч. 1, ч. 5
ст. 203, п. 1, п. 2 ст. 215, ст.. 228 ЦК України,
зазначені правочини мають ознаки
нікчемності та є нікчемними - в силу
припису закону.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
звертає увагу на той факт, що
відповідно до вступної частини Акту
від 03.10.2013 року №1444/26-55-22-07, зі змісту
самого Акту, висновків, викладених в
останньому, контролюючим органом було
проведено зустрічну звірку позивача, а
не невиїзну позапланову документальну
перевірку, як це помилково зазначено в
назві Акту перевірки, з огляду на що,
колегія суддів вважає за необхідне
розглядати спірні правовідносини як
такі, що виникли з підстав проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання.

Так, порядок проведення зустрічних
перевірок суб'єктів господарювання
передбачений п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України, відповідно до якого з
метою отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми
Податкового кодексу України 27.12.2010 року
було прийнято Порядок проведення
органами державної податкової служби
зустрічних перевірок, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1232.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку
зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних.

Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Згідно з пунктом 6 Порядку визначено, що
у разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
зустрічну звірку.

Відповідно до пункту 7 Порядку
визначено, що за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

З огляду на вказані правові норми
вбачається, що заходи, спрямовані на
проведення зустрічної звірки, тобто,
спрямовані на вчинення дій щодо
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, однак без
фактичного здійснення таких дій, не
можуть вважатись діями по проведенню
зустрічної звірки.

Окрім того, відповідно до пункту 1
частини другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Рішення суб'єкта владних повноважень у
контексті положень КАСУ необхідно
розуміти як нормативно-правові акти,
так і правові акти індивідуальної дії.

Акт державного чи іншого
уповноваженого органу - це юридична
форма рішень цих органів, тобто
офіційний письмовий документ, який
може породжувати певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень -
активна поведінка суб'єкта владних
повноважень, яка може мати вплив на
права, свободи та інтереси фізичних та
юридичних осіб (наприклад, дії щодо
вилучення майна, затримання особи
тощо).

Отже, за змістом наведених правових
норм, ключовим моментом є виникнення
правовідносин, що мають активний вплив
на права і обов'язки фізичних та
юридичних осіб; припиняють, змінюють чи
породжують певні правові наслідки для
цих осіб.

У такому випадку реалізується
компетенція видавця акта як суб'єкта
владних повноважень, уповноваженого
управляти поведінкою іншого суб'єкта, а
відповідно інший суб'єкт зобов'язаний
виконувати його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З цього слідує, що під час розгляду
кожної справи суд повинен встановити
чи має місце порушення прав позивача,
адже без цього не можна виконати
завдання судочинства. Якщо позивач не
довів факту порушення особисто своїх
прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта
владних повноважень є протиправними,
підстав для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту
порушених суб'єктивних прав, а не
способом відновлення законності та
правопорядку у публічних
правовідносинах.

У даному випадку, відсутні правові
підстави для висновку про порушення
прав позивача у сфері
публічно-правових відносин з боку
податкового органу.

Акт податкового органу - це службовий
документ, який стверджує факт
проведення перевірки суб'єкта
господарювання з тих чи інших підстав
та містить певні висновки посадової
особи щодо можливих порушень вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами
господарювання.

У свою чергу, висновки такого акта не
породжують для позивача прав та
обов'язків, що спрямовані на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і не мають обов'язкового
характеру для платника податків, щодо
якого такий акт складено. Згадуваний
акт є лише різновидом податкової
інформації.

Колегія суддів вважає також
правомірним висновок суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовної вимоги про необхідність
вилучення з Автоматизованої системи
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації» інформації
про результати перевірки ТОВ «Вайт
Реббіт», оформленої актом перевірки
від 03.10.2013 року № 1444/26-55-22-07 і поновити в
ній дані, що містяться в поданих ТОВ
«Вайт Реббіт» податкових звітах з
податку на додану вартість за липень 2013
року, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього кодексу.

Разом з тим, судом першої інстанції
зазначено, що матеріали справи не
містять жодного доказу на
підтвердження зміни показників
податкової звітності ТОВ «Вайт Реббіт»
за липень 2013 року, на підставі акту
звірки, таких доказів апелянтом не
було надано і до суду апеляційної
інстанції, а тому підстави для
задоволення позову в цій частині
відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
вірну оцінку дослідженим доказам, а
тому колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вайт
Реббіт" - залишити без задоволення,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 грудня 2013 року -
без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254, 255 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вайт
Реббіт" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 грудня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 15.04.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.