Справа № 405/8215/13-а (6-а/405/22/13)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. справа № 405/8215/13-а
(6-а/405/22/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Кіровоградській області на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 11 вересня 2013 року у
справі № 405/8215/13-а; 6-а/405/22/13 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Кіровограді про
перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 11 вересня 2013
року з адміністративним позовом до
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області (далі по
тексту - відповідач), в якому просив
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача по недоплаті підвищення
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням норм ч.1 ст. 28
Закону України «про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за такі періоди з 09 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року. з 01 січня 2009
року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010
року по 31 серпня 2010 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 01.11.2010 року позов
задоволено; визнано неправомірною
бездіяльність відповідача щодо
нездійснення перерахунку і виплати
позивачу пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»; зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
щомісячну державну соціальну допомогу
як «дитині війни», відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період.

29 серпня 2013 року на адресу Ленінського
районного суду м. Кіровограда надійшла
заява за вх. № 25626 про зміну способу і
порядку виконання рішення від
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Кіровоградській області про заміну чи
встановлення способу виконання
судового рішення згідно якої для
повного виконання судового рішення
виникла необхідність змінити порядок
його виконання

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 11 вересня 2013 року у
справі № 405/8215/13-а; 6-а/405/22/13 у задоволені
заяви позивача відмовлено.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Кіровоградській
області подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд скасувати ухвалу
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 11 вересня 2013 року у
справі № 405/8215/13-а; 6-а/405/22/13та прийняти
нове рішення, яким задовольнити заяву
про зміну, чи встановлення способу
виконання рішення.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197
КАС України в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів переглядає справу в
межах доводів апеляційної скарги
відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав

Згідно приписів ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення (
відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежного від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
із поданням, а особа, яке бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження-із заявою про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду з
«зобов'язати» на «стягнути».

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту. А зміна способу і порядку
виконання рішення суду з «зобов'язати»
на «стягнути» фактично потягне за
собою зміну резолютивної частини
судового рішення.

Крім того, при вирішенні даної справи
суд враховує те, що орган Пенсійного
фонду України, фактично не є власником
коштів, які підлягають виплаті
позивачу у справі, а здійснюють, по
суті, лише розподіл таких коштів, які
надходять з Державного бюджету України
у встановленому законом порядку.

Приймаючи рішення по суті заявлених
апеляційних вимог, колегія суддів
зважує на інформаційний лист Вищого
Адміністративного Суду Україна від 13
червня 2013 року за вх. № 1483/12/13-12 та до
постанови Верховного Суду України від
28 жовтня 2008 року , відповідно до яких
згідно ст.ст.21,105, 162 КАС України
адміністративний суд повинен
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання удового
рішення.

Відмовляючи в задоволені заяви судом
апеляційної інстанції, також,
врахована довідка Вищого
адміністративного Суду України від 20
лютого 2012 року про узагальнення та
вивчення практики розгляду і вирішення
адміністративними судами справ,
пов'язаних із соціальними виплатами
особам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в якій
зазначено, що «з огляду на положення
ст.ст.21,105,162 КАС України у досліджуваній
категорії справ суд, встановивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини, визнає
такі дії незаконними і обов'язує
відповідачів провести нарахування та
здійснити виплату (а не стягнути суму)
належних сум для усунення наслідків
протиправних дій».

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку про відсутність
будь-яких законних підстав для
задоволення даної заяви.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було повно
встановлені обставини справи та надана
правильна юридична оцінка, у зв'язку з
чим підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Кіровоградській
області - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 11 вересня 2013 року у
справі № 405/8215/13-а; 6-а/405/22/13 - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно
до ст. 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко