Справа № 2а-12141/08/2170
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/21584/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні до ОСОБА_2, ТОВ
"Автомир-Херсон", треті особи - Відділ
державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Херсонській області,
ПАТ КБ "Правекс-Банк" про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2008 року позивач звернувся в
суд із позовом ОСОБА_2, ТОВ
"Автомир-Херсон", треті особи - Відділ
державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Херсонській області,
ПАТ КБ "Правекс-Банк" про стягнення
заборгованості.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2011 року задоволено частково. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомир - Херсон» на
користь Управління Пенсійного Фонду
України в Суворовському районі м.
Херсона 5100 гривен недоплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування. В задоволені позовних
вимог до ОСОБА_2 - відмовлено (а.с. 79-81).

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, ТОВ "Автомир-Херсон"
звернувся зі скаргою до суду
апеляційної інстанції щодо скасування
зазначеного вище рішення.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
комісією у складі представників
органів Пенсійного Фонду України в
Херсонській області було проведено
позапланову перевірку щодо
перерахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені нових легкових
автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08
р., результати якої відображені в акті
№20 від 09.06.2008 р. (а.с. 5-6).

З акту №20 вбачається, що за
результатами перевірки реєстраційних
справ нових легкових автомобілів,
реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по
реєстрації транспортних засобів та
виписок Головного управління
Державного казначейства України у
Херсонській області щодо фактичного
надходження коштів від операцій по
відчуженню легкових автомобілів за
вказаний період, по 300 справам виявлені
розбіжності між сумами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчужені
нових легкових автомобілів,
зазначеними у квитанціях платників,
які знаходяться у реєстраційних
справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та
фактичними сумами цього збору, що
надійшли на рахунок УПФУ. Дані по
виявленим розбіжностям наведені у
додатку №2 до акту перевірки (а.с. 7-8).

Обставини сплати відповідачем-1
вказаного збору відображені у додатку
№2 наступним чином: дата перерахування
коштів - 14.11.07р.; підлягало сплаті та
наявна квитанція на дану суму - 5275,00
грн.; № платіжного доручення - 2382/з535;
ПІБ покупця - ПІБ покупця - ОСОБА_2; назва
банківської установи -ХФ АКБ
"Правекс-Банк"; фактична дата
надходження коштів - 15.11.07р.; фактично
надійшло збору - 175,00 грн.; розбіжність
між сумою, що підлягала сплаті, та
сумою, яка фактично надійшла - 5100 грн.

Вказані у додатку №2 розмір збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, який підлягав сплаті з
операції по реалізації відповідачу-1
вказаного легкового автомобіля, а
також сума цього збору, яка фактично
поступила до УПФУ, сторонами не
оспорюються.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вірно вказав на те, що задовольняючи
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона щодо стягнення збору з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомир-Херсон", суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено факту сплати
в повному обсязі збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування за
ставкою 3 % від вартості автомобіля,
придбаного ОСОБА_2

Зі справи вбачається, ОСОБА_2, при
купівлі автомобіля сплачено збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 5275 грн. (3 % від
вартості автомобіля), що
підтверджується квитанцію АКБ
«Правекс-Банк» № 2382/з535 від 14.11.2007 р. (а.с.
67).

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є, зокрема, юридичні та
фізичні особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Згідно ст. 3 зазначеного вище Закону,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

На виконання положень Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», Кабінет
Міністрів України своєю постановою від
03 листопада 1998 року № 1740 затвердив
Порядок сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій.

Відповідно до пунктів 12, 13 та 15
названого Порядку (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі.

Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій, визначених
пунктом 12 цього Порядку, сплачується у
розмірі трьох відсотків вартості
легкового автомобіля, визначеної
відповідно до договорів
купівлі-продажу, довідок-рахунків
торгівельних організацій, договорів
міни, довідок органів митної служби,
актів експертної оцінки вартості
автомобіля, інших документів, що
підтверджують цю вартість.

Суми збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з
відчуження легкових автомобілів
сплачуються платниками цього збору на
рахунки з обліку коштів спеціального
фонду державного бюджету, відкриті в
управліннях Державного казначейства в
Автономній Республіці Крим, областях,
мм. Києві та Севастополі, за місцем
реєстрації легкового автомобіля.

Пунктом 14 Порядку визначено, що органи
Державтоінспекції здійснюють
реєстрацію легкових автомобілів лише
за умови сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, що
підтверджується документом про сплату
цього збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1090 Цивільного
кодексу України, положення якої
застосовуються також до відносин,
пов'язаних із перерахуванням грошових
коштів через банк особою, яка не має
рахунка у цьому банку, платіжне
доручення платника приймається банком
до виконання за умови, що сума
платіжного доручення не перевищує суми
грошових коштів на рахунку платника,
якщо інше не встановлено договором між
платником і банком.

Згідно ст. 1091 названого Кодексу банк, що
прийняв платіжне доручення платника,
повинен перерахувати відповідну
грошову суму банкові одержувача для її
зарахування на рахунок особи,
визначеної у платіжному дорученні.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_2, при купівлі
автомобіля у повному обсязі виконано
зобов'язання по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме у відповідності до
пункту 8 Глави 2 Розділу 3 Інструкції про
касові операції в банках України,
затвердженої постановою Національного
банку України від 14 серпня 2003 року № 337,
передано готівкові кошти до
банківської установи та отримано
платіжне доручення з відміткою банку,
що є підтвердженням внесення готівки у
відповідній платіжній системі та
здійснення відповідного платежу.

При цьому платник збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не
повинен нести відповідальність за те,
що фактично сплачені ним кошти на
певний рахунок банківської установи
надійшли на цей рахунок не в повному
обсязі.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що за фактом ненадходження до
Пенсійного фонду України обов'язкових
платежів під час реєстрації
транспортних засобів у м. Херсоні
слідчим управлінням МВС України в
Херсонській області порушено
кримінальну справу за ч. 2 ст. 192 КК
України (заподіяння майнової шкоди
шляхом обману або зловживання довірою,
вчинені за попередньою змовою групою
осіб, або такі, що заподіяли майнову
шкоду у великих розмірах). При цьому
факт ненадходження платежу до бюджету
під час реєстрації транспортного
засобу ОСОБА_2 входить до обставин
дослідження у вказаній кримінальній
справі.

За таких обставин висновок щодо причин
ненадходження платежу до бюджету під
час реєстрації транспортного засобу
ОСОБА_2 можливий виключно за
результатами розслідування та
розгляду кримінальної справи, що
знаходиться в провадженні слідчого
органу. За результатами розслідування
та розгляду названої кримінальної
справи підлягає вирішенню і питання
стосовно відшкодування шкоди, завданої
внаслідок протиправних дій.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
залишити без задоволення, постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді