Справа № 872/10847/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 811/1196/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2013 року у справі

за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудавтоматика" до
Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрбудавтоматика"
(далі ТОВ "Укрбудавтоматика") звернувся
до суду з позовом до відповідача
Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
(далі Знам'янської ОДПІ
Кіровоградської області) про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 11.03.2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму 31
419грн., податкове повідомлення-рішення
№ від 11.03.2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 24088 грн., та
стягнення судових витрат у сумі 555,07
грн.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення адміністративного
позову, просить в задоволенні позову
відмовити.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року позов задоволено, визнані
протиправними та скасовані прийняті
Знам'янською ОДПІ Кіровоградської
області 11.03.2013 року податкове
повідомлення-рішення № щодо
збільшення суми податку на додану
вартість в розмірі 31 419 грн.,та
податкове повідомлення-рішення №
щодо збільшення суми податку на
прибуток в сумі 24088 грн., на користь
позивача стягнуті судові витрати у
сумі 555,07 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач Знам'янська ОДПІ
Кіровоградської області звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Матеріалами справи підтверджено, що
ТОВ "Укрбудавтоматика" перебуває на
обліку Знам'янської ОДПІ
Кіровоградської області як платник
податків.

Відповідачем Знам'янською ОДПІ
Кіровоградської області в період з
07.02.2013 року по 13.02.2013 року проведено
невиїзну позапланову документальну
перевірку ТОВ "Укрбудавтоматика" з
питань дотримання вимог податкового ,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011 року по 30.09.2011 року, якою
виявлено порушення позивачем п.138.2 ст.
138 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток за ІІІ
квартал 2011 року в сумі 24088 грн.; а також
порушено п.198.6 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на суму 20946 грн. за
липень 2011 року, за результатами якої
складено акт № 29/22/32986478 від 20.02.2013 року.

Позиція податкового органу про
недійсність даних у податковій
звітності позивача ґрунтується на
отриманих від іншого податкового
органу акту перевірки контрагента ТОВ
"Сагар Кепітал", щодо відсутності
об'єктів оподаткування та неможливість
здійснення контрагентом операцій по
ланцюгу з постачальниками та
покупцями.

На підставі акту перевірки податковим
органом 11.03.2013 року прийняті податкове
повідомлення-рішення № , яким
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 31419,00
грн., за основним платежем в сумі 20946
грн. ,за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 10473 грн., податкове
повідомлення-рішення № , яким
визначено грошове зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 24088 грн.

Відповідно до п.138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно до п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до приписів п. 198.3 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, п.198.6 ст.198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними. У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Таким чином, витрати для цілей
визначення податкового кредиту мають
бути фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Згідно із п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Як свідчать матеріали справи,
предметом діяльності ТОВ
"Укрбудавтоматика" є виготовлення
виробів з металопластика, між
позивачем та контрагентом ТОВ "Сагар
Кепітал" укладено договір № 29/2 від
29.07.2011 року поставки товару в кількості
і асортименті згідно замовлення
покупця.

Виконання договорів підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами, оформленими згідно вимог
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
№ 996-XIV(далі Закон № 996-XIV), а саме:
податковими накладними, видатковими
накладними, платіжними дорученнями
про здійснення оплати товару шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунки контрагента, випискою з
банківського рахунку позивача.

Перевезення товару здійснено
позивачем на приналежному товариству
автомобілі марки МАЗ ВА 0649ХХ, що
підтверджено свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу,
подорожнім листом вантажного
автомобіля, та наказом про відрядження
водія ОСОБА_3 та директора товариства
Єфросиніна В.В. до м. Києва на
підприємство ТОВ "Сагар Кепітал" з
метою придбання матеріалів на
виробництво.

Використання придбаних у ТОВ "Сагар
Кепітал" матеріалів у власному
виробництві та подальшої реалізації
виготовлених виробів (блоків віконних
та дверних полівінілхлоридних тощо)
своїм контрагентам підтверджено
первинними бухгалтерськими
документами.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем до складу валових витрат ІІІ
кварталу 2011 року віднесено суму 104730
грн. витрат на придбання у ТОВ "Сагар
Кепітал" матеріалів, до складу
податкового кредиту за липень 2011 року
віднесено суми ПДВ у розмірі 20946,04 грн.
по виписаним ТОВ "Сагар Кепітал"
податковим накладним, на підставі яких
позивачем сформовано податковий
кредит за зазначений період.

Суми ПДВ за вищезазначеними
податковими накладними позивачем
правомірно включені до складу
податкового кредиту липня 2011 року, та
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних, оскільки чинне
податкове законодавство України не
ставить в залежність право сторони в
договорі на податковий кредит від
проведення перевірок податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету. Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
у залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

Оскільки відповідачем не надані
належні докази фіктивності
(нікчемності) укладеного позивачем з
контрагентом ТОВ "Сагар Кепітал"
правочину, рішення суду про визнання
його таким, також не існує судових
рішень, якими контрагент позивача
визнаний фіктивним, а його установчі
документи - недійсними, матеріалами
справи підтверджено, що між позивачем
та контрагентом ТОВ "Сагар Кепітал"
укладений договір поставки товару,
який спрямований на реальне настання
правових наслідків та набуття
сторонами цивільних прав та обов'язків,
що обумовлені ними, виконання договору
підтверджено первинними
бухгалтерськими документами,
оформленими у відповідності із Законом
України № 996-XIV, позивач не мав підстав
вважати діяльність зазначеного
контрагента протиправною, так як на
час дії угоди цей контрагент був
зареєстрований в установленому
порядку як платник ПДВ, мав право
виписувати та надавати податкові
накладні, не був виключеніий із Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що відповідачем висновок про
фіктивність діяльності контрагента
зроблений на припущеннях.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що позивач
виконав передбачені чинним податковим
законодавством умови щодо
підтвердження свого права на
віднесення до складу валових витрат
перевіреного періоду суми витрат на
придбання у ТОВ "Сагар Кепітал"
матеріалів, та права на податковий
кредит.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи те, що відповідачем не
доведено правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України , суд
апеляційної інстанції вважає вірним
висновок суду першої інстанції щодо
визнання протиправними та скасування
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень №, № від
11.03.2013 року.

Судом першої інстанції правомірно у
відповідності до приписів ст. 94 КАС
України, стягнені на користь позивача
здійснені ним документально
підтверджені судові витрати в розмірі
судового збору в сумі 555,07 грн.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
адміністративної справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова