Справа № 2а-8491/10/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ К-39606/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Фрунзенському
районі м. Харкова на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2010 року
по справі № 2а-8491/10/2070 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційні бізнес
системи» до Державної податкової
інспекції у Фрунзенському районі м.
Харкова про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційні бізнес
системи» звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Фрунзенському районі м. Харкова про
визнання протиправними дій ДПІ у
Фрунзенському районі м. Харкова щодо
неприйняття до обліку та невизнання як
податкової звітності декларації з
податку на додану вартість позивача за
травень 2010 року, зобов'язання визнати
податкову декларацію позивача з
податку на додану вартість за травень
2010 року такою, що подана своєчасно та
відповідно до вимог чинного
законодавства України та відобразити
дані, зазначені в податковій
декларації з податку на додану
вартість за травень 2010 року в обліковій
картці позивача.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06.08.2010 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог з огляду на їх безпідставність.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.11.2010 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
часткове задоволення позову. Визнано
протиправними дій відповідача щодо
неприйняття до обліку та невизнання як
податкової звітності декларації з
податку на додану вартість позивача за
травень 2010 року, зобов'язано ДПІ у
Фрунзенському районі м. Харкова
визнати податкову декларацію позивача
з податку на додану вартість за травень
2010 року такою, що подана своєчасно та
відповідно до вимог чинного
законодавства України. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 15.06.2010 року ДПІ у
Фрунзенському районі м. Харкова була
отримана декларація з податку на
додану вартість за травень 2010 року ТОВ
«Інвестиційні Бізнес Системи».

Податковим органом зазначено, що
всупереч правилам, зазначеним у
Порядку заповнення та надання
податкової декларації по ПДВ № 213 від
15.06.2005 року, зареєстрованому
Міністерством Юстиції 30.06.2005 року №
702/10982, в поданій ТОВ «Інвестиційні
Бізнес Системи» декларації з ПДВ за
травень 2010 року платником податку не
зазначено обов'язкових реквізитів, а
саме: по рядку 06 декларації -
«місцезнаходження платника податку»
зазначена адреса, за якою платник
податку не знаходиться.

Задовольняючи позов частково, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Абзацом 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті
4 Закону №2181-III встановлено, що
податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, доказів на
підтвердження законних підстав для
неприйняття документів податкової
звітності позивача, відповідачем не
надано.

На час подання декларації з ПДВ за
травень 2010 року ТОВ «Інвестиційні
бізнес системи» знаходилось за
адресою: м. Харків, вул. Хабарова, 1 на
підставі договору оренди офісного
приміщення, укладеного з АТЗТ
«Хладопром» від 19.11.2009 року № 63/2, що
підтверджується актами приймання -
передачі робіт, наданих товариству
орендодавцем від 31.05.2010 року № 205 та від
30.06.2010 року № 296, платіжними
дорученнями, які свідчать про оплату за
оренду приміщень № 278 від 08.06.2010 року та
№ 382 від 12.07.2010 року, а також довідкою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Фрунзенському
районі м. Харкова відхилити.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18.11.2010 року по справі № 2а-8491/10/2070
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписКостенко М.І.