Справа № 872/2976/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 0870/7242/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Запорізької митниці

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року у справі

за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Квант" до
Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Квант" (далі - ТОВ
"Квант" ) звернувся до суду із позовом до
відповідача Запорізької митниці , у
якому просив визнати противоправним та
скасувати прийняте Запорізькою
митницею рішення про визначення митної
вартості товарів за 6 (резервним)
методом № 112000003/2012/000225/1 від 10.02.2012 року,
та зобов'язати митний орган визначити
митну вартість імпортованих на митну
територію України товарів за цим
рішенням, за першим методом - за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року позов задоволено частково,
визнане протиправним та скасоване
прийняте Запорізькою митницею рішення

№ 112000003/2012/000225/1 від 10.02.2012 року про
визначення митної вартості товарів за 6
(резервним) методом, в задоволенні
іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Запорізькою митницею
подано апеляційну скаргу, в якій
відповідач просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

В судове засідання апеляційного
суду сторони не з'явилися, про день
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга Запорізької митниці
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 259 ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст.
262 МК України митна вартість товарів -
це заявлена декларантом або визначена
митним органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
України, та визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу;
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості.

Відповідно до ст. 266 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України, здійснюється шляхом
застосування таких методів: основним
методом визначення митної вартості за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод 1); за ціною угоди
щодо ідентичних товарів (метод 2); за
ціною угоди щодо подібних (аналогічних)
товарів (метод 3); на основі віднімання
вартості (метод 4); на основі додавання
вартості (метод 5); резервного (метод 6).

Послідовність застосування
різних методів оцінки митної вартості,
означає що вичерпавши усі можливості
для встановлення рівня митної вартості
товару за одним методом, митний орган
має послідовно застосовувати інші
методи. При цьому кожний наступний
метод застосовується, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною угоди
щодо товарів, які імпортуються. У
випадку, якщо основний метод при
визначені митної вартості товару не
можна використати, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості відповідно
до вимог ст. 268 і 269 МК України. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, відповідно
до вимог ст. 268 і 269 МК України
застосовуються інші методи. При цьому
МК України встановлено послідовне
використання кожного із зазначених
методів. Кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Виключення становлять методи 4 і 5, які
можна використовувати - якщо неможливо
застосувати метод 3 - у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта (ст.
266 МК України). У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, установлених ст. 273 МК України.

Судом першої інстанції
встановлено, та матеріалами справи
підтверджено, ТОВ "Квант" укладено з
компанією "HONGKONG HANTOP INTERNATIONAL CO., LIMITED"
зовнішньоекономічний контракт № YT11B03SC
від 23.10.2011 року, за умовами якого
здійснена поставка товару - 1,43 тони
вогнетривкої високоглиноземистої
цегли, марки LZ-75, на умовах поставки CFR -
Одеса - Китай згідно Інкотермс-2000.

Позивачем шляхом подання
вантажної митної декларації
№112050000/2012/000356 від 19.01.2012 року заявлено
митну вартість товару, визначену
відповідно до ст.ст.266, 267 Митного
кодексу України за першим методом
оцінки за ціною контракту 415,7 доларів
США за одну тону.

Для підтвердження заявленої
митної вартості товару позивачем
надані документи за переліком,
передбаченим п.п. 5,7 "Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження", який затверджено
Постановою КМУ від 20.12.2006 №1766, в тому
числі контракт, додаток № 1 до нього,
пакувальний аркуш,інвойс , сертифікат
походження товару, технічний опис,
сертифікат якості, контракт між
виробником та Постачальником,
прайслист, калькуляцію виробника,
комерційний інвойс від виробника до
постачальника, експортні декларації,
експертний висновок, платіжні
доручення про сплату вартості товару
за ціною контракту, що не суперечить
вимогам законодавства та ґрунтується
на наданих суду першої інстанції
матеріалах.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за першим методом, митний орган
послався на неподання позивачем усіх
додатково витребуваних документів, що
не відповідає обставинам справи,
оскільки позивачем відповідно до
вищенаведених приписів Порядку №1766
надавались відповідні додаткові
документи, що підтверджують митну
вартість товару за ціною контракту.

Відповідно ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи те, що позивачем подано всі
необхідні документи в підтвердження
визначення митної вартості товару за
першим методом, а відповідачем не
доведено правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України при
застосуванні шостого (резервного)
методу митної оцінки товару , суд
апеляційної інстанції вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
Запорізька митниця діяла поза межами
повноважень та у спосіб, що суперечить
вимогам чинного законодавства при
прийнятті рішення № 112000003/2012/ 000225/1 від
10.02.2012 року, та правомірно скасував
оскаржуване рішення митного органу.

Оскільки у разі постановлення
судового рішення про протиправність
та скасування рішення митного органу
про визначення митної вартості товару
за певним методом, повторного
оформлення вантажу не відбувається,
суд першої інстанції правомірно
відмовив позивачу у задоволенні
позовної вимоги щодо покладання
обов'язку на митний орган визначити
митну вартість товару за першим
(основним) методом.

Доводами апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалене рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
- залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова