Справа № 821/96/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

15 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/96/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Войтович І.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Федусика
А.Г.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 03
лютого 2014 року по справі за позовом
приватного підприємства «АНТ» до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року приватне підприємство
«АНТ» (надалі - Позивач, ПП «АНТ»)
звернулося до суду з позовом до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (надалі - Відповідач, ОДПІ), в
якому просило:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ОДПІ
№ від 09.01.2014 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 93305,00
грн., з яких за основним платежем 74644,00
грн., за штрафними санкціями 18661,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ОДПІ
№ від 09.01.2014 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на суму
88863,00 грн., з яких за основним платежем
71090,00 грн., за штрафними санкціями 17773,00
грн..

Спірні податкові повідомлення-рішення
винесені на підставі акту ОДПІ від
23.12.2013 року №1526/220-21308825 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача з питань
підтвердження господарських відносин
з платником податків постачальником
ТОВ «Активія» за липень-серпень 2012 року
(надалі - акт перевірки).

За актом перевірки підставою для
нарахування спірними рішеннями
зобов'язань з податку на прибуток та
ПДВ стали викладені в акті перевірки
висновки податкового органу про
неправомірність формування позивачем
валових витрат та податкового кредиту
з податку на додану вартість по
операціям з ТОВ «Активія», оскільки, як
вважає ОДПІ, правочини позивача з цим
контрагентом не спрямовані на реальне
настання правових наслідків.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення були винесені
відповідачем на підставі
необґрунтованих висновків акту
перевірки.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014 року
позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, ОДПІ подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У висновках акту перевірки ОДПІ
кваліфікує дії позивача по формуванню
податкового кредиту та валових витрат
по операціям із ТОВ «Активія» як
порушення п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
ПК України, в результаті чого занижено
податок на прибуток в сумі 74644,00 грн. у
тому числі за з квартал 2012 року в сумі
74644,00 грн., та порушення п.198.3, п.198.6 ст.198
ПК України, в результаті чого занижено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в період, що
перевірявся на 71090,00 грн., у тому числі:
за липень 2012 року в сумі 32385,00 грн., за
серпень 2012 року в сумі 38705,00 грн..

Згідно акту перевірки висновок
податкового органу про
неправомірність формування позивачем
податкового кредиту та валових витрат
по операціям із ТОВ «Активія»
обґрунтовується відповідачем виключно
з посиланням на інформацію, яка
міститься в акті Кременчуцької ОДПІ у
м. Кременчук №1039/16-03-22-02-12/37282213 від 12.08.2013
року «Про результати позапланової
виїзної перевірки ТОВ «Активія» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Радіалгруп» за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року»,
згідно висновків якого перевіркою
встановлено, що операції з
оприбуткуванням, приймання-передачі
товарів не поводились, та як наслідок у
ході перевірки не встановлено факту
транспортування товару від ТОВ
«Радіалгруп» до ТОВ «Активія».

На підставі такої інформації ОДПІ в
акті перевірки робить висновок, що у
позивача по операціям із ТОВ «Активія»
відсутній об'єкт оподаткування, а тому
ці операції не мають реального
характеру.

Будь-яких інших причин чи порушень з
боку позивача для невизнання
податковим органом податкового
кредиту та валових витрат по операціям
з ТОВ «Активія» в акті перевірки не
наведено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
висновки податкового органу в акті
перевірки є необґрунтованими, не
відповідають реальним обставинам
справи та спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами.

Так, суд першої інстанції зазначив, що
наведені в акті перевірки обставини
діяльності контрагента позивача не
впливають на право позивача на
формування податкового кредиту та
валових витрат, а всі господарські
операції з ТОВ «Активія» підтверджені
позивачем первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Порядок формування податкового
кредиту визначається ст.198 ПК України, а
формування валових витрат ст.138 та ст.139
ПК України.

За змістом цих норм податкового
законодавства не дозволяється
включати до складу податкового кредиту
та валових витрат суми, які не
підтверджені належними первинними
документами (платіжними документами,
видатковими та податковими накладними,
митними деклараціями, актами виконаних
робіт тощо), а також суми витрат на
придбання або виготовленням товарів та
послуг, які не підлягають використанню
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В акті перевірки ОДПІ наводить повний
перелік первинних документів, які були
використані ОДПІ для перевірки
позивача по операціям з ТОВ «Активія»,
у тому числі, договір, видаткові
накладні, податкові накладні,
специфікації до генеральних договорів,
рахунки-фактури, платіжні доручення,
акти здачі-прийняття робіт,
товарно-транспортні накладні,
фіскальні звіти, тощо.

Копії цих документів долучені
позивачем до матеріалів даної справи
(а.с.32-117).

ОДПІ не посилається на недоліки цих
первинних документів.

Факт того, що ТОВ «Активія» на момент
проведення операцій з позивачем мало
право на виписку податкових накладних
і було зареєстровано як платник
податку на додану вартість, не
оспорювався відповідачем ні в акті
перевірки, ні в ході розгляду справи.

Аналіз наданих позивачем документів по
операціям із ТОВ «Активія» підтверджує
правильність висновків суду першої
інстанції про дотримання позивачем
вимог податкового законодавства при
формуванні податкового кредиту та
валових витрат по операціям із цим
контрагентом, а також про наявність у
ТОВ «Активія» на момент проведення
операцій з позивачем права на виписку
податкових накладних.

При вирішенні даного спору колегія
суддів враховує, що будь-які первинні
документи (у тому числі договори,
податкові накладні, акти виконаних
робіт, тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції, про
що вірно було зазначено судом першої
інстанції.

В той же час, з урахуванням закріпленої
в ст.204 ЦК України презумпції
правомірності правочину, а також
враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за
якою обов'язок доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ОДПІ повинна була надати суду
належні та достовірні докази своїх
тверджень про те, що задекларовані
позивачем операції з придбання послуг
та товарів у ТОВ «Активія» в реальності
не виконувались, а мало місце лише
документування цих операцій з метою
завищення валових витрат та
податкового кредиту без фактичного
отримання від цього контрагента
товарів та послуг. А оскільки такі дії
мають злочинний характер, то доказом їх
вчинення може бути лише відповідне
рішення, винесене в порядку
кримінально-процесуального
судочинства.

Однак у даній справі ОДПІ не
посилається на факти вчинення
представниками позивача таких дій, і не
надає докази притягнення їх до
відповідальності за такі дії.

Крім посилань на вищезазначений акт
Кременчуцької ОДПІ у м. Кременчук
№1039/16-03-22-02-12/37282213 від 12.08.2013 року,
відповідач не надав суду достовірних
доказів фіктивності задекларованих
позивачем операцій з придбання послуг
у ТОВ «БК «Підзембудшлях».

Сама по собі інформація з акту
перевірки Кременчуцької ОДПІ у м.
Кременчук №1039/16-03-22-02-12/37282213 стосовно
обставин діяльності ТОВ «Активія», не
може бути належним доказом порушень
позивачем вимог податкового
законодавства.

Колегія суддів зазначає, що податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту від можливих
порушень податкової дисципліни з боку
його контрагентів, або зобов'язували б
платників податків контролювати
дотримання своїми контрагентами норм
законодавства. Можливі порушення
контрагентами платника податків
податкової дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на формування
валових витрат та податкового кредиту
з ПДВ по операціям з такими
контрагентами.

Підсумовуючи викладене, слід дійти
висновку, що за відсутності доказів
проведення посадовими особами чи
представниками позивача фіктивних
господарських операцій з вищевказаним
контрагентом та при наявності належним
чином оформлених первинних документів
по операціям з ним, висновок ОДПІ про
завищення позивачем податкового
кредиту за такими операціями не може
вважатися законним та обґрунтованим.

Такий висновок узгоджується із
правової позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 року по справі №21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі «Булвес» АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що висновки акту
перевірки про відсутність реальних
господарських операцій позивача із ТОВ
«Активія» та завищення позивачем
валових витрат та податкового кредиту
по операціям з цим контрагентом, є
такими, що не підтверджені належними
доказами, в зв'язку з чим винесене на
підставі цього акту перевірки спірні
податкові повідомлення-рішення не
можуть вважатися законними та
обґрунтованими.

За таких обставин постанова суду
першої інстанції, якою визнано
протиправними та скасовано спірні
податкові повідомлення-рішення є
законною та обґрунтованою, а тому не
підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 22 квітня 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський А.Г. Федусик