Справа № А18/149-08
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № А18/149-08
Головуючий у 1-й інстанції: Кошик А.Ю.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Київській області на
постанову Господарського суду
Київської області від 17 травня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
Казенного заводу порошкової
металургії до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Київській області про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішеня,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2008 року позивач Казенний
завод порошкової металургії
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції (далі -
відповідач) про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 06.02.2008 року.

Постановою Господарського суду
Київської області 17 травня 2012 року
вимоги позивача задоволено в повному
обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
06.02.2008 року податковим органом
проведено перевірку своєчасності
сплати податку на додану вартість, На
підставі перевірки був складений акт,
яким встановлено, що податок на додану
вартість в сумі 32219,94 грн. сплачений
позивачем з порушенням терміну сплати.
І прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від
06.02.2008 року, яким визначено Казенному
заводу порошкової металургії сплатити
суму 16109,97 грн. штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату податку на
прибуток.

Апелянт обґрунтовує правомірність і
законність складання зазначеного акту
та прийняття відповідного
повідомлення-рішення тим, що позивач
порушив строки для оплати податку на
додану вартість чим порушив норми
податкового законодавства.

Позивач наголошує на законності
рішення суду першої інстанції, яким
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 06.02.2008 року було скасоване,
мотивуючи це тим, що він нараховував
поточні податкові зобов'язання по
податку на додану вартість, декларував
їх та сплачував поточні платежі
повністю та своєчасно, однак
відповідач зараховував всі сплачені
кошти в рахунок податкового боргу
минулих років без повідомлення та
згоди платника податку.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та доводи, викладені в
апеляційній скарзі приходить до
висновку, про законність,
правомірність і обґрунтованість
позиції суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
доводи відповідача про існування у
Казенного заводу порошкової
металургії податкового боргу в спірній
сумі є безпідставними та
непідтвердженими. Так позивач
нараховував поточні податкові
зобов'язання та сплачував нараховану
суму повністю та своєчасно. Це
підтверджується наявними в матеріалах
справи відповідними податковими
деклараціями та платіжними
дорученнями з визначеним призначенням
платежу на поточні податкові
зобов'язання, при цьому терміни сплати
відповідають відповідним місяцям за
які здійснювалися розрахунки. Крім
того, позивач сплачуючи суми
визначеного податкового зобов'язання
в реквізитах платіжних доручень
визначав призначення платежу
відповідно до п. 3.8. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні,
саме на погашення податку на додану
вартість згідно графіку на 2007 рік.

Доводи апелянта про те, що позивач мав
податковий борг за минулий період, в
рахунок погашення якого були зачислені
перераховані позивачем кошти, колегією
суддів до уваги не беруться виходячи з
наступного.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 ст. 3 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначено, що активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду. В інших випадках платники
податків самостійно визначають
черговість та форми задоволення
претензій кредиторів за рахунок
активів, вільних від заставних
зобов'язань забезпечення боргу. Стаття
6 цього ж закону встановлює, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків дві податкові вимоги
і встановлює строки виконання цих
вимог, які фактично і є строками
самостійного погашення боргу.

Визначені вище вимоги позивачу не
надсилались, а акт перевірки не містить
посилань на документи, що
підтверджують термін виникнення та
суму податкового боргу.

Відповідно до пп. 4.1.1. ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації. Згідно з п. 5.1. ст. 5 Закону,
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації.

Таким чином, підсумовуючи
вищевикладене, колегія суду вважає, що
позивач правомірно, послідовно та в
строк, визначений законом, виконував
свої податкові зобов'язання, сплачував
кошти та оформлював податкову
звітність. Апелянт, у свою чергу,
порушуючи чинне законодавство,
самовільно зараховував сплачені
позивачем кошти в рахунок неіснуючого
боргу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
апелянта на те, що діючим
законодавством не передбачено право
податкового органу самостійно без
згоди платника податків або
відповідного рішення суду визначати
призначення платежу.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду
Київської області від 17 травня 2011 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
10.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.