Справа № 826/7813/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7813/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: Кучма
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Київської регіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.07.2013 у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Натімпекс" до
Київської регіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві про скасування
рішення, картки відмови та повернення
фінансової гарантії, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ТОВ "Натімпекс" звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київської регіональної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів № 100270000/2013/700258/2
від 17.04.2013, картки № 100270000/2013/40295 про
відмову в прийнятті митної декларації
та повернення фінансової гарантії в
сумі 8417,84 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.07.2013 вищевказаний адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
неправомірність рішення Київської
регіональної митниці № 100270000/2013/700258/2
від 17.04.2013 про коригування митної
вартості товарів і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
№100270000/2013/40295 від 17.04.2013. Крім того,
враховуючи неправомірність рішення
відповідача про коригування митної
вартості товару та обґрунтованість
заявленої позивачем митної вартості
товарів, суд першої інстанції дійшов
висновку про необхідність повернення
надміру сплачених позивачем при
митному оформленні товару кошти на
користь ТОВ "Натімпекс" з Державного
бюджету через Головне управління
Державної казначейської служби в
м.Києві.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі контракту з Фірмою
"БУДЖЭБЕЛ С.А. ВАСПА" (Туніс) (Продавець)
№ 02-12/2012 від 13.12.2012 та відповідно до
специфікації № 2 від 06.03.2013 до вказаного
контракту, інвойсу № FAC12/13-00588 від 14.03.2013,
позивачем придбано товар (фініки
сушені з кісточкою) у кількості 26250 кг
(нетто), за ціною 1,69 дол. США/кг,
загальною вартістю 44362,50 дол. США.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно з ВМД № 100270000/2013/197941
від 17.04.2013 та задекларовано його митну
вартість відповідно до ст. 58 МК за
першим методом (за ціною договору) у
розмірі 354589,46 грн (44362,50 дол. США).

На підтвердження заявленої митної
вартості товару за ціною договору
декларант подав до митного оформлення:

- зовнішньоекономічний контракт №
02-12/2012 від 13.12.2012;

- специфікацію № 2 від 06.03.2013 до
вказаного контракту;

- інвойс № FAC12/13-00588 від 14.03.2013;

- платіжне доручення № 185 від 02.04.2013 про
оплату 44362,50 дол. США на підставі
вищевказаних контракту, специфікації
та інвойсу;

- прайс-лист Фірми "БУДЖЭБЕЛ С.А. ВАСПА"
(Туніс) від 18.03.2013;

- міжнародну товарно-транспортну
накладну (CMR) № 60891301/1;

- коносамент BILL OF LADING № ТN1302647 від 18.03.2013.

Судом першої інстанції встановлено, що
Київською регіональною митницею
скориговано митну вартість товарів і
визначено її на рівні 48825 дол. США з
розрахунку 1,86 долю США/кг, про що
прийнято рішення № 100270000/2013/700258/2 від
17.04.2013 про коригування митної вартості
товарів.

Як зазначено в гр. 33 цього рішення, його
прийнято у зв'язку з неможливістю
застосування першого методу
визначення митної вартості, оскільки
подані документи містять розбіжності,
а саме в прайс-листі інформація
стосовно ціни товару містить
комерційні умови поставки CIF-Odessa, та
адресований для України. Також в гр. 33
зазначено, про ненадання декларантом
додатково запитаного висновку про
вартісні характеристики товарів,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією. Митна
вартість товару визначена з
урахуванням вимог ст. 64 МК (№
100270000/2013/193767 від 07.02.2013).

У зв'язку з коригуванням митної
вартості відповідачем прийнято картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску ти пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 100270000/2013/40295
від 17.04.2013.

Судом першої інстанції встановлено, що
виходячи з визначеної відповідачем
митної вартості товару проведено митне
оформлення товару, а позивачем
сплачено ПДВ на 7347,77 грн та мито на 1070,07
грн більше.

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивач звернувся до
Київської регіональної митниці з
листом № 01-24/04-2013 від 24.04.2013, в якому
просив прийняти рішення про визначення
митної вартості товарів, додавши
додаткові документи на підтвердження
основного методу визначення митної
вартості, згідно вказаного переліку.

Відповідачем надана відповідь листом
№ 14/2-11/5957 від 07.05.2013 про відсутність
підстав для скасування рішення про
коригування митної вартості товарів,
оскільки прайс-лист містить умови
поставки CFR-Odessa. Крім цього, відповідач
зазначив, що в платіжному дорученні №
185 від 02.04.2013 містить посилання на
інвойс №12/13-00588 від 14.03.2013, а не №
FAC12/13-00588.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються процедури
визначення митної вартості товарів та
правомірності рішень відповідача про
щодо визначення митної вартості
товару, який імпортується на митну
територію України.

Ст. 51 Митного кодексу України від 13.03.2012,
№ 4495-VI (далі - МК) передбачено
визначення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України.

Методи визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту зазначені в ст.
57 МК.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Згідно з частиною першою ст. 53 МК у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Частиною другою ст. 53 МК України
визначено перелік документів, які
підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою ст. 53 МК передбачено,
що у разі якщо документи, зазначені у ч.
2 цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповнова-жена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено в цій же частині третій ст. 53
МК.

Статтею 54 МК визначено контроль
правильності визначення митної
вартості товарів.

Згідно з частиною першою ст. 55 МК
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
імпортованого товару документи, що
передбачені частиною другою ст. 53 МК.
Подані документи, копії яких наявні у
справі, чітко ідентифікують оцінюваний
товар, не містять розбіжностей та
містять дані, що піддаються обчисленню,
та підтверджують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, - 44362,50 дол. США, тобто
підтверджують митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами
частин четвертою - п'ятою ст. 58 МК.

В ході розгляду справи в суді першої та
апеляційної інстанцій відповідач не
спростував дійсність поданих до
митного оформлення документів,
достовірність і об'єктивність
зазначених відомостей, не спростував
контрактну ціну оцінюваних товарів у
розмірі 44362,50 дол. США, об'єктивну
можливість і спроможність перевірити
згідно з частинами першою - другою ст. 54
МК вартість операції на підставі
наданих позивачем документів, а
відповідно й рівень митної вартості
товарів за ціною договору за правилами,
визначеними у ст. 58 МК.

Відповідачем не доведено наявність
передбачених частинами третьою чи
четвертою ст. 53 МК підстав для
витребування від позивача (декларанта)
додаткових документів, а саме
відповідач не підтвердив належними
доказами та аргументованими доводами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Запис в гр. 33 оскаржуваного рішення про
наявність розбіжностей у поданих
документах, а саме в прайс-листі
інформація стосовно ціни товару
містить комерційні умови поставки
CIF-Odessa, не відповідає дійсності та
спростовується наявними у справі
копіями прайс-листа Фірми "БУДЖЭБЕЛ С.А.
ВАСПА" (Туніс) від 18.03.2013 та його
перекладу, в якому чітко і зрозуміло
зазначено умови поставки саме - CFR-Odessa,
що відповідає контрактним умовам
поставки та поданим до митного
оформлення документам.

Посилання апелянта у відповіді №
14/2-11/5957 від 07.05.2013 на те, що в платіжному
дорученні № 185 від 02.04.2013 вказано інвойс
№ 12/13-00588 від 14.03.2013, а не інвойс
№FAC12/13-00588, є формальними і несуттєвими
та не спростовують належність даного
платіжного доручення саме до оплати
партії оцінюваного товару, що
підтверджується посиланням у гр. 70
(деталі платежу) не лише на інвойс, а й
на специфікацію № 2 від 06.03.2013.

Будь-яких інших доказів того, що подані
декларантом до митного оформлення
документи містили розбіжності,
відповідачем не виявлено.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції посилання
відповідача на наявність розбіжностей
у поданих документах є
необґрунтованими і не свідчать про
використання декларантом
необ'єктивних відомостей чи таких, які
не піддаються обчисленню, тому
витребування додаткових документів є
безпідставним.

Посилання апелянта на неподання
додаткових документів, а саме висновку
про вартісні характеристики товарів,
підготовленого спеціалізованою
експертною організацією є
необгрунтованими, оскільки в даному
випадку його відсутність не впливає на
правильність визначення декларантом
митної вартості товарів за першим
методом, що підтверджується наданими
до митного оформлення основними
документами. Неподання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товарів за першим методом, не
є достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості. Таким чином, наявні у
справі матеріали вказують на
необґрунтованість, формальність
висновків відповідача, які не свідчать
про розбіжності в поданих позивачем
документах, не впливають на ціну, що
підлягає сплаті за придбаний товар, а
також на числові показники оцінюваного
товару, та не вказують на заниження
позивачем митної вартості оцінюваних
товарів. У зв'язку з цим, суд першої
інстанції вірно погодився з
обґрунтованістю доводів позивача про
порушення відповідачем частини
третьої ст. 53 МК та неправомірністю
вимоги відповідача про надання
додаткових документів.

Відповідач не довів суду обов'язкову в
силу ч. 1 ст. 55 МК наявність передбачених
ч. 6 ст. 54 МК випадків, за яких Київська
регіональна митниця могла відмовити
позивачу в митному оформленні товару
за заявленою ним митною вартістю та
прийняти рішення про коригування
митної вартості товарів. Зокрема
відповідач не надав доказів з приводу
того, що позивачем заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів; не довів
невідповідність обраного позивачем
методу визначення митної вартості
товарів; не посилався та не підтвердив
надходження офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Так як позивачем подано відповідачу
достатній пакет документів на
підтвердження кількісних і вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за першим методом, колегія суддів
вважає, що заявлена позивачем митна
вартість товарів за ціною договору
відповідає вимогам ст. 58 МК. Натомість
коригування відповідачем митної
вартості здійснено неправомірно з
порушенням частини третьої ст. 53,
частини шостої ст. 54, частини першої ст.
55 МК та всупереч правилам, визначеним
ст. 58 цього Кодексу.

Щодо посилань відповідача на нижчий
ціновий рівень імпортованого
позивачем товару порівняно з митним
оформленням інших ідентичних чи
подібних (аналогічних) товарів (ВМД
№100270000/2013/193767 від 07.02.2013), то сама по собі
різниця між вартістю подібних
(аналогічних) товарів не свідчить про
наявність порушень з боку декларанта і
не призводить до автоматичного
збільшення митної вартості товарів,
адже законодавство таких підстав прямо
не встановлює, тому не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару.

За таких обставин, колегія суддів
доходить аналогічного висновку з судом
першої інстанції про неправомірність
рішення Київської регіональної
митниці №100270000/2013/700258/2 від 17.04.2013 про
коригування митної вартості товарів і
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів № 100270000/2013/40295 від 17.04.2013.

Прийняття відповідачем неправомірного
рішення призвело до надмірної сплати
позивачем при митному оформленні
товару ПДВ на суму 7347,77 грн. і мита на
суму 1070,07 грн.

В силу ст. 27 МК враховуючи
неправомірність рішення відповідача
про коригування митної вартості товару
та обґрунтованість заявленої
позивачем митної вартості товарів,
вказані надміру сплачені позивачем при
митному оформленні товару кошти
підлягають поверненню на його користь
з Державного бюджету через Головне
управління Державної казначейської
служби в м. Києві, а відтак висновок
апелянта про відсутність підстав для
повернення коштів є необґрунтованим і
не підкріплений будь-якими належними
та допустимими доказами.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці Міндоходів -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15.07.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 08.04.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.