Справа № 584/353/14-а
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/353/14-а
Провадження № 2-а/584/11/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.04.2014 року Путивльський районний
суд Сумської області

в особі: головуючого -
судді Толстого О.О.

при секретарі
Фостовій М.М.

за участю: прокурора
Крачека Д.В.

представника
відповідача Чумакової Д.О.

представників 3-ї
особи Новобранного О.В., Гаврильчука
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Путивль справу
за адміністративним позовом прокурора
Путивльського району Сумської області
до Путивльської міської ради
Путивльського району Сумської області,
третя особа - Державний
професійно-технічний навчальний
заклад «Путивльський професійний
ліцей» про визнання протиправним та
скасуванням рішення, зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2014 року прокурор в інтересах
держави звернувся з вказаним позовом, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення 56 сесії 6 скликання
Путивльської міської ради
Путивльського району Сумської області
від 27.02.2014 року «Про визнання таким, що
втратило чинність, рішення п'ятдесят
першої сесії міської ради шостого
скликання від 31.10.2013 року «Про
затвердження акту приймання-передачі
гуртожитку по вул. Кірова, 95 у місті
Путивль Сумської області з державної
до комунальної власності
територіальної громади міста Путивль».

В обґрунтування заявлених вимог
зазначав, що Путивльською міською
радою протиправно, всупереч рішенню
Конституційного Суду України N 7-рп/2009
від 16.04.2009 р., в односторонньому порядку
прийнято оспорюване рішення від 27.02.2014
року про скасування свого попереднього
рішення від 31.10.2014 року та безпідставно
відхилено подання прокурора
Путивльського району від 24.03.2014 року
щодо усунення виявлених порушень
закону і вжиття невідкладних заходів
для державної реєстрації права
власності на гуртожиток по вул. Кірова,
95 в м. Путивль.

В судовому засіданні прокурор
заявлені позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представники третьої особи на стороні
позивача позов підтримали з мотивів
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов
заперечував, посилаючись на те, що
оспорюване рішення прийнято міською
радою на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що за наслідками розгляду листа ДПНЗ
«Путивльський професійний ліцей» від
13.12.2012 року за № 714 рішенням 35 сесією 6
скликання Путивльської міської ради
від 25.12.2012 року прийнято рішення "Про
надання згоди на прийняття гуртожитку
по вул. Кірова, 95 до комунальної
власності територіальної громади м.
Путивль (а.с. 4).

На виконання цього рішення
розпорядженням міського голови від
19.09.2013 року № 105-р було створено комісію
з питання приймання-передачі згаданого
гуртожитку (а.с. 5).

За актом приймання-передачі відомчого
житлового фонду в комунальну власність
(а.с. 7) 28.10.2013 року ДПНЗ «Путивльський
професійний ліцей» передав, а
територіальна громада м. Путивль
прийняла, будівлю гуртожитку і
документацію на нього.

Рішенням 51 сесії 6 скликання
Путивльської міської ради від 31.10.2013
року було затверджено акт
приймання-передачі гуртожитку та дано
доручення комісії з житлових питань
при виконавчому комітеті щодо
розподілу житлової площі та
зобов'язано Путивльську ЖЕК взяти на
оперативний облік це майно комунальної
власності згідно акту
приймання-передачі (а.с. 8).

27.02.2014 року рішенням 56 сесії 6 скликання
Путивльської міської ради Путивль
вищенаведене рішення визнано таким, що
втратило чинність, з мотивів відмови у
державній реєстрації права власності
територіальної громади на цей
гуртожиток (а.с. 9).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

В силу ч. 2 ст. 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.
Такі рішення з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про передачу об'єктів права державної
та комунальної власності" передача
об'єктів з державної у комунальну
власність територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах
здійснюється за наявності згоди
відповідних сільських, селищних,
міських, районних у містах рад.

Пунктом 51 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначена виключна компетенція
сільських, селищних, міських рад щодо
надання згоди на передачу об'єктів з
державної у комунальну власність та
прийняття рішень про передачу об'єктів
з комунальної у державну власність, а
також щодо придбання об'єктів
державної власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 59 цього ж
Закону рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Офіційне тлумачення положень цієї
правової норми надано в Рішенні
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 р. у справі за конституційним
поданням Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», де
викладено правову позицію органу
конституційної юрисдикції щодо
можливості скасування актів органів
місцевого самоврядування, яка підлягає
застосуванню за аналогією закону і до
спірних правовідносин.

У цьому рішенні Конституційного Суду
України зокрема зазначено, що органи
місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами,
та не можуть скасовувати свої
попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав і охоронюваних
законом інтересів, а суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення. Рішення органу
місцевого самоврядування стосовно
конкретної особи є актами
індивідуальної дії одноразового
застосування, що вичерпуються фактом
їхнього виконання, після чого вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про
Конституційний Суд України» рішення і
висновки Конституційного Суду України
рівною мірою є обов'язковими до
виконання.

Зі змісту рішення Путивльської міської
ради від 31.10.2013 року видно, що воно
прийнято стосовно конкретного майна і
не розраховане на багаторазове
застосування щодо інших однотипних
правовідносин, а його правовий вплив
спрямовано на вичерпне коло осіб, тому
за своєю правовою природою є актом
індивідуальної дії (ненормативним
актом).

Відповідно до приписів цього рішення
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав,
оскільки 18.11.2013 року гуртожиток по вул.
Кірова, 95 в м. Путивль був прийнятий на
оперативний облік Путивльською ЖЕК,
якою з 01.12.2013 року укладено договори про
надання послуг з утримання будинку і
прибудинкової території з мешканцями
гуртожитку та отримувалася плата за
надані послуги, що підтверджується
довідкою Путивльської ЖЕК та копією
акту прийняття-передачі основних
засобів від 18.11.2013 року (а.с. 66, 68-69).

Також міською радою було прийнято
рішення від 30.01.2014 року про виділення
коштів з бюджету розвитку для
капітального ремонту цього гуртожитку
(а.с. 57-61).

За встановлених обставин, коли
скасоване відповідачем рішення від
31.10.2013 року за своїми юридичними
наслідками вичерпало свою дію
одночасно з його прийняттям, а в
подальшому на його підставі виникли
відповідні правовідносини, це
унеможливлювало скасування
відповідачем цього рішення.

Таким чином, зазначені вимоги
Конституції України та Закону при
прийнятті оспорюваного рішення
відповідачем дотримані не були.

Частина 1 ст. 9 КАС України передбачає,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного та даючи оцінку
наявним у справі доказом в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що оспорюване рішення є протиправним
та підлягає скасуванню, а позов
прокурора в цій частині задоволенню.

Водночас, позовні вимоги про
зобов'язання відповідача прийняти у
комунальну власність будівлю
гуртожитку є безпідставними, оскільки
підтвердили представники ДПНЗ
«Путивльський професійний ліцей» в
судовому засіданні і вбачається з акту
приймання-передачі основних засобів
б/н (а.с. 74) те, що після скасування
рішення міської ради від 31.10.2013 року цей
гуртожиток був знятий з оперативного
обліку Путивльською ЖЕК, але ліцею
фактично назад не переданий.

Отже достатнім для відновлення
порушених прав є скасування судом
оспорюваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2
ст. 144 Конституції України, ст.ст. 26, 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ч. 2 ст. 4
Закону України "Про передачу об'єктів
права державної та комунальної
власності", ст. 69 Закону України «Про
Конституційний Суд України», рішенням
Конституційного Суду України N 7-рп/2009
від 16.04.2009 року, ст.ст. 8-14, 71, 122, 160-163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов прокурора
Путивльського району Сумської області
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення п'ятдесят шостої сесії шостого
скликання Путивльської міської ради
Путивльського району Сумської області
від 27.02.2014 року «Про визнання таким, що
втратило чинність, рішення п'ятдесят
першої сесії міської ради шостого
скликання від 31.10.2013 року «Про
затвердження акту приймання-передачі
гуртожитку по вул. Кірова, 95 у місті
Путивль Сумської області з державної
до комунальної власності
територіальної громади міста Путивль».

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Путивльський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти денний
строк з моменту отримання копії
постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення розгляду справи
апеляційним судом.

Постанова складена у повному обсязі
25.04.2014 року.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду
О.О.Толстой