Справа № 872/16042/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/11521/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16
вересня 2013 року справі № 804/11521/13-а за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємеця ОСОБА_1 до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернувся до суду з
позовом до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач), в якому просив визнати
недійсним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 22.08.2013 року №
про донарахування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за основним платежем 5 541 грн. 67
коп. та штрафної санкції 1 385 грн. 42 коп..

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що висновки
податкового органу про
безпідставність віднесення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість по господарським
операціям з ТОВ "ГЛАС" у розмірі 33 250 грн.
не відповідають дійсності, реальність
операцій підтверджується належними
первинними документами.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2013 року позов було задоволено,
податкове повідомлення-рішення №
від 22.08.2013 року - визнано
протиправним та скасовано.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2013 року, в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи. Зокрема, апелянт посилається на
те, що у ТОВ "ГЛАС" відсутні необхідні
умови для здійснення господарських
операцій, відсутні основні фонди,
технічний персонал, виробничі активи,
складські приміщення, в зв'язку з цим
посадові особи ТОВ "ГЛАС" не могли
фактично здійснювати господарські
операції.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, наполягав на її задоволені.

Позивач про дату час та місце
розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином, в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що відповідачем, на
підставі п.п.78.1.1 п. 78.1 ст.78, п. 79.2 ст.79
Податкового кодексу України, було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Фізичної
особи-підприємеця ОСОБА_1 (НОМЕР_2) з
питань правильності формування
податкового кредиту за лютий 2012 року по
взаємовідносинам з TOB "ГЛАС" ().

За результатами перевірки було
складено акт від 08.08.2013 року
№ 308/173/НОМЕР_2. У
висновках акту перевірки, що позивачем
було порушено п. 198.6 ст. 198 Податкового
Кодексу України, в результаті чого
знижено податок на додану вартість за
період лютий 2012 року у розмірі 5 541 грн.67
коп.. (а.с.8-31)

22.08.2013 року на підставі акту
перевірки відповідачем було винесено
податкове повідомлення-рішення №
про донарахування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в розмірі 6 927 грн. 09 коп., в тому
числі штрафна санкція 1 385 грн. 42 коп..
(а.с. 33) Дане рішення позивач отримав
22.08.2013 р..

Суд першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів, визнав податкове
повідомлення-рішення протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, виходячи
з наступного.

Позивач мав господарські
відносини з TOB "ГЛАС", а саме, згідно
видаткової накладної від 29.02.2012 р. №22922,
придбав товаро-матеріальні цінності на
загальну суму 33 250 грн. 00 коп., в тому
числі ПДВ 5 541 грн. 67 коп.. Розрахунки між
суб'єктами господарювання проводились
в безготівковій формі, в підтвердження
чого є платіжні доручення на
перерахування коштів. (а.с. 56) Придбані
матеріальні цінності позивачем було
використано у господарській
діяльності.

Згідно п. 6 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. № 984 (далі - Порядок № 984 ), факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

В обґрунтування своїх висновків,
щодо виявлених порушень, відповідач в
акті перевірки посилається на акт ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
№3386/226/35269599 від 19.10.2012 р. "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ГЛАС" () щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку, за період лютий
2012 року".

Оскільки висновки викладені, в
акті зроблені, лише з акту перевірки TOB
"ГЛАС", без урахуванням первинної
документації, відповідач порушив
вимоги п.6 Порядку № 984, в частині
неврахування інформації, викладеної в
первинних документах.

Відповідно до ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
носить індивідуальний характер, тобто
особа не може відповідати за правочини
своїх контрагентів. Виходячи з
наведеного, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом, не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.

У разі, якщо дії платника податку
свідчать про його добросовісність, а
вчинені ним господарські операції не
викликають сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, для підтвердження права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема податкових накладних. При
цьому, не є підставою для відмови у
праві на податковий кредит та бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість, порушення податкової
дисципліни, контрагентом платника
податку.

Згідно ч. 1 статті 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті,
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.204 Цивільного
кодексу України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаним судом недійсним
(презумпція правомірності).

З досліджених первинних
документів вбачається, що зміст
укладеного позивачем з TOB
"ГЛАС" договору не суперечить
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Договір був
спрямований на реальне настання
правових наслідків та набуття
сторонами прав та обов'язків, що
обумовлені ними, а саме: продавець за
договором передав товар покупцю, а
покупець прийняв товар та здійснив
його оплату.

Відповідно до п. п. 14.1.181 п. 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього кодексу.

Згідно з п. 138.2 статті 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно п. п. а п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України,
передбачено що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням товарів та послуг
з метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Податковим органом в ході
судового розгляду, всупереч вимогам
частини 2 статті 71 КАС України, не було
доведено правомірності прийняття ним
спірного податкового повідомлення
рішення.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги позивача щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 22.08.2013 року підлягають
задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу відповідача слід
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2013 року у справі № 804/11521/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
07.04.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак