Справа № 2-а-13947/10/0570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К-30395/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31.08.2010 по
справі № 2а-13947/10/0570

за позовом Державної податкової
інспекції у Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області

до Громадської організації
"Спортивно-стрілковий комплекс
Товариства сприяння обороні України"

про припинення юридичної
особи, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року Державна податкова
інспекція звернулась до суду з позовом
про припинення Громадської
організації "Спортивно-стрілковий
комплекс Товариства сприяння обороні
України" з підстав неподання платником
звітності понад рік.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 31.08.2010, у позові відмовлено з тих
підстав, що Законом України "Про
об'єднання громадян" не передбачено
припинення діяльності громадської
організації у зв'язку з неподанням
протягом року звітності до
контролюючого органу, а тому у
податкового органу відсутні підстави
для прийняття рішення щодо припинення
юридичної особи внаслідок неподання
протягом року документів фінансової
звітності відповідно до Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців".

Не погодившись із судовими рішеннями,
податкова інспекція подала касаційну
скаргу, де посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначені судові рішення
скасувати.

Так, в обґрунтування касаційних вимог
скаржник зазначає, що чинним
законодавством України передбачено
обов'язок юридичних осіб, створених
відповідно до Закону України "Про
об'єднання громадян", подавати до
податкового органу звітність.
Невиконання ж цього обов'язку, як
наголошує орган податкової служби, є
підставою для ліквідації цих осіб за
рішенням суду відповідно до ст. 38
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців".

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що Громадська
організація "Спортивно стрілецький
комплекс Товариства сприяння обороні
України" є юридичною особою,
знаходиться у Єдиному державному
реєстрі юридичної осіб та фізичних
осіб - підприємців та з 21.03.1992 перебуває
на податковому обліку у Державній
податковій інспекції у Іллічівському
районі м. Маріуполя.

Крім того, судами встановлено та
вбачається із довідки податкової
інспекції про подання останньої
звітності суб'єктом підприємницької
діяльності від 29.04.2010 № 5985/10/28, що станом
на 28.04.2010 в АРМі "БЄСТ-ЗВІТ ORACLE" не було
зареєстровано жодної податкової
звітності відповідача починаючи з
01.01.1999.

Дана обставина (факт неподання
відповідачем податкової звітності
понад рік) стала підставою звернення
органу податкової служби до суду з
даним позовом слугував.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців",
дія цього Закону поширюється на
державну реєстрацію всіх юридичних
осіб незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкування, а також
фізичних осіб - підприємців.

Частина друга цієї норми містить
застереження про можливість
встановлення законом особливостей
державної реєстрації об'єднань
громадян (у тому числі професійних
спілок), благодійних організацій,
політичних партій, органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, асоціацій органів
місцевого самоврядування, банків,
торгово-промислових палат, фінансових
установ (у тому числі кредитних спілок),
бірж, а також інших установ та
організацій.

З метою приведення законодавчих актів
України у відповідність із вимогами
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо створення єдиної
системи державної реєстрації
юридичних осіб" ч. 2 ст. 14 Закону України
"Про об'єднання громадян" доповнено
новим реченням, та відповідно до цієї
норми у випадку реєстрації об'єднання
громадян набуває статусу юридичної
особи. Дані реєстрації включаються до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
шляхом внесення відповідного запису в
порядку, встановленому законом для
державної реєстрації юридичних осіб.

З огляду на викладене норми Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців" є загальними відносно
спеціальних норм Закону України "Про
об'єднання громадян", які регулюють
питання реєстрації об'єднання
громадян, їх ліквідації і не суперечать
загальним нормам.

А відтак підстави припинення юридичної
особи, визначені ст. 38 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців", є
незалежними від випадків припинення
діяльності об'єднань громадян
визначених ст. 19 чи примусового
розпуску (ліквідації) об'єднань
відповідно до ст. 32 Закону України "Про
об'єднання громадян", які додатково
передбачені для осіб, що підпадають під
дію зазначеного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про систему оподаткування" платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до
законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Підпунктом 7.11.12 п. 7.11 ст. 7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що центральний податковий
орган встановлює порядок обліку і
подання податкової звітності про
використання коштів неприбуткових
організацій та вирішує питання про
виключення організацій з реєстру
неприбуткових організацій і
оподаткування їх доходів у разі
порушення ними положень цього Закону
та інших законодавчих актів про
неприбуткові організації.

На виконання зазначеного пункту
наказом Державної податкової
адміністрації України від 11.07.1997 № 233
було затверджено Порядок складання
звіту про використання коштів
неприбуткових установ і організацій,
який застосовується установами й
організаціями, що включені до реєстру
неприбуткових організацій та установ з
присвоєнням ознаки неприбутковості.

Згідно з п. 1.3 та п. 1.5 названого Порядку
податковий звіт про використання
коштів неприбутковими установами й
організаціями складається за формою,
що додається, і подається
неприбутковою установою за кожний
звітний період. У звіті зазначаються
усі передбачені в ньому показники
наростаючим підсумком з початку
календарного року. У разі незаповнення
того чи іншого рядка через відсутність
операції (суми) цей рядок
прокреслюється.

Отже, чинним законодавством
передбачено обов'язок звітування до
контролюючих органів і юридичними
особами, які не займаються
підприємницькою діяльністю та у
зв'язку з чим мають подавати звіт з
прокресленням відповідних рядків.

Слід також зазначити, що звіт про
використання коштів неприбутковими
установами й організаціями має статус
податкової декларації, оскільки цей
документ подається до контролюючого
органу у терміни та за формою,
встановленими законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування та сплата податку, що
цілком відповідає визначенню,
наведеному у п. 1.11 ст. 1 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами".

Відповідно ч. 2 ст. 38 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" однією з
підстав для постановлення судового
рішення про припинення юридичної особи
є неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Враховуючи, встановлений факт
неподання звітності до контролюючого
органу понад рік, що підтверджується
матеріалами справи, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про правомірність та
обґрунтованість заявлених позовних
вимог, у зв'язку з чим останні
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що судами
попередніх інстанцій повно і правильно
встановлені обставини справи, але
порушено норми матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень, а тому вбачаються
підстави для їх скасування та
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05.07.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31.08.2010 по
справі № 2а-13947/10/0570 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Державної податкової
інспекції у Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області
задовольнити. Припинити юридичну особу
- Громадську організацію
"Спортивно-стрілковий комплекс
Товариства сприяння обороні України".

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
постанови, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому ст.ст. 236 - 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко