Справа № 2а-3/09
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Справа № 9104/100735/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Ківерцівського районного
суду Волинської області від 17 лютого 2009
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Жидичинської сільської ради про
визнання нечинними розпорядження та
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до Жидичинської сільської ради в якому
просив визнати нечинними
розпорядження голови Жидичинської
сільської ради № 44 від 29.12.2007року «Про
зупинення рішення сільської ради» та
рішення Жидичинської сільської ради №
1627 від 18.01.2008 року «Про зупинення
рішення сесії № 14/37 від 06.12.2007 року».

Постановою Ківерцівського
районного суду Волинської області від
17 лютого 2009 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив
його в апеляційному порядку, вважає, що
постанова винесена з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідачем порушено діючий
Регламент роботи сесії Жидичинської
сільської ради, а саме п.89 згідно якого
ніхто не може вносити будь-які зміни у
рішення, прийняті сільською радою.
Стилістичне редагування рішень
проводиться з урахуванням зауважень і
пропозицій депутатів головуючим на
пленарному засіданні сільської ради
спільно з секретаріатом. Винні у
втручання в текст рішення ради, що
суттєво змінило значення або зміст
усього рішення чи одного з його
пунктів, притягуються до суворої
відповідальності - аж до звільнення з
посади, яку вони займають;

Крім того відповідач посилається, що
дана ділянка не входить в Генплан
забудови селища, намагаючись
переконати суд одними лише словами без
належно поданих на це документів в
підтвердження своїх слів, більш того не
заперечуючи той факт, що ділянка все ж
таки входить в межі села, а також
намагається довести, що існуюче болото
та звалище сміття є невід'ємною
частиною громади і перешкоджає
намагання позивача покращити
екосистему селища та окультурити дану
ділянку.

Також відповідач стверджував, що
позивачем була неправильно оформлена
заява, незважаючи, що така відповідає
вимогам ст. 118 ЗК України де вказано, що
у заяві зазначають бажані розміри та
мета її використання. Відповідна
місцева державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає заяву і вразі згоди надає
дозвіл на розробку проекту відведення
земельної ділянки. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельним ресурсах,
природоохороним і
санітарно-епідеміологічними органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини.

Дана процедура затверджена і
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 р. №677 «Порядок розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок».

Приймаючи рішення суд першої інстанції
не врахував всіх обставин по справі не
зазначив на підставі чого він дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

На підставі вище наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити позовні
вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
06.12.2007 року Жидичинська сільська рада
рішенням №14/37 надала ОСОБА_1 дозвіл на
розробку проекту, щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку площею 0,2262 га за
рахунок земель резерву в с.Жидичин.
29.12.2007 р. розпорядженням голови
Жидичинської сільської ради №44
зазначене вище рішення було зупинено, а
18.01.2008 року Жидичинською сільською
радою винесене рішення про відмову у
наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку
проекту землеустрою.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що на даний час не виготовлена і
не затверджена містобудівна
документація, відсутні погодження та
пропозиції природоохоронних органів,
органів містобудування та архітектури,
санітарних та інших органів, тому дії
Жидичинської сільської ради є
правомірними.

Проте колегія суддів з такими доводами
суду першої інстанції не погоджується.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції не зазначив жодного
нормативно правового акту, який би
давав підстави для прийняття постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Крім того колегія суддів зазначає, що
як уже зазначалось вище 06.12.2007 року
Жидичинська сільська рада рішенням
№14/37 надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку
проекту землеустрою, щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,2262 га за
рахунок земель резерву в с.Жидичин.
Відповідно розпорядженням голови
Жидичинської сільської ради №44 від
29.12.2007 року зазначене вище рішення
зупинено.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
не звернув увагу на ту обставину, що у
відповідності до вимог ч.4 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» рішення сільської ради у
п'ятиденний строк з моменту його
прийняття може бути зупинено сільським
головою і внесено на повторний розгляд
відповідної ради із обґрунтування
зауважень. Рада зобов'язана у
двотижневий строк повторно розглянути
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи
повторно питання щодо надання ОСОБА_1
дозволу на розробку проекту
землеустрою, щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд розглядалось 18 січня
2008 року.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що як сільський голова
Жидичинської сільської ради приймаючи
розпорядження №44 від 29.12.2007 року так і
Жидичинська сільська рада приймаючи
рішення № 16/27 від 18.01.2008 року вийшла за
межі наданих їм повноважень та грубо
порушила положення ч.4 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», бо порушила строки прийняття
таких рішень, оскільки рішення №14/37,
яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку
проекту землеустрою, щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,2262 га за
рахунок земель резерву в с.Жидичин
було прийнято 06.12.2007 року.

Беручи до уваги вище викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанову суду першої інстанції слід
скасувати, бо така прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а позовні вимоги
задовольнити.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити, постанову
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 17 лютого 2009 року
у справі № 2а-3/09 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
розпорядження Жидичинського
сільського голови № 44 від 29.12.2007 року
«Про зупинення рішення сільської ради»
та рішення Жидичинської сільської ради
№ 16/27 від 18.01.2008 оку «Про зупинення
рішення сесії № 14/37 06.12.2007 року».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин