Справа № К/9991/7711/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/7711/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 23
квітня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 лютого 2011 року у справі № 2а-204/09 за
позовом ОСОБА_4 до Крихівецької
сільської ради про скасування рішення,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Крихівецької сільської ради про
скасування рішення 19 сесії 5
демократичного скликання від 30.11.2007
року про вилучення земельної ділянки
площею 0,06 га по АДРЕСА_1 в селі Крихівці.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
зазначив, що при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідач
порушив ст. 7 розділу X Перехідних
положень Земельного кодексу України,
оскільки земельна ділянка площею 0,06 га
була у встановленому порядку виділена
сільською радою, за неї він сплачував
земельний податок та обробляв.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 23 квітня 2009 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 лютого 2011 року, в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями ОСОБА_4 звернувся з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить їх скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Івано-Франківської
міської ради від 24.02.1989 року позивачу
була надана земельна ділянка по вул.
Гамалії, 16 для будівництва
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
площею 0,06 га.

Згідно свідоцтва про право власності №
16 від 24.11.2000 року будинковолодіння
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4 згідно рішення виконкому
міської ради № 194 від 24.06.1997 року.

Відповідно до ухвали 6 сесії 21
скликання від 31.07.1991 року про вилучення
від колгоспу ім. 21 з'їзду КПРС для
забезпечення селян земельними
ділянками під городи, у колгоспу с.
Старий Лисець було вилучено 53 га землі
та розподілено селянам під городи.
Згідно довідки сільської ради від
28.12.2007 року за № 1456 за даними
погосподарської книги позивачу було
надано у тимчасове користування під
город земельну ділянку площею 0,06 га по
АДРЕСА_1.

Рішенням 19 сесії 5 демократичного
скликання Крихівецької сільської ради
від 30.11.2007 року у позивача вилучено
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,08
га у зв'язку з тим, що земельні ділянки,
які знаходяться по АДРЕСА_1, надавались
у тимчасове користування для ведення
особистого селянського господарства
та поставлено ОСОБА_4 в чергу на
виділення земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій вірно виходили з того, що
згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування та державних органів
приватизації щодо земельних ділянок,
на яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання. Надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядки
передбаченому цим Кодексом.

Судова колегія погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що позивачем не доведено незаконність
такого вилучення, оскільки не
представлено доказів, які
підтверджують його право власності чи
користування цією земельною ділянкою.

Таким чином, право органу місцевого
самоврядування щодо вилучення
земельних ділянок передбачено
земельним законодавством та не
суперечить йому.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 23 квітня 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: