Справа № 2012/2а-1644/11
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р. Справа № 2012/2а-1644/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
на постанову Жовтневого районного суду
м. Харкова від 18.04.2011р. по справі №
2012/2а-1644/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова

про про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 21.03.2011р. звернувся до суду
першої інстанції з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії особи постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
інваліда 2 групи, та перерахунок та
виплату підвищення до пенсії інваліду
війни 2 групи.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 18.04.2011р. позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку пенсії по інвалідності у
відповідності до ст. 13, 49, 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Жовтневому районні м.
Харкова провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії 2 групи інвалідності,
основної пенсії згідно вимог ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю з розрахунку 75
% мінімальної пенсії за віком, виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
розмір якої встановлений ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з 1
лютого 2011 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України у Жовтневому районні м.
Харкова здійснити перерахунок та
виплату основної пенсії ОСОБА_1 як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2
групи інвалідності, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1293 «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»від 27 грудня 2005 року,
збільшивши розмір пенсії, призначеної
відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, розмір
якої встановленої ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування»збільшивши її у 3,5 рази з
урахуванням вимог ч.3 ст.67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 1 лютого 2011 року
по момент винесення постанови суду.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Жовтневому районі м.
Харкова провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як
інваліду війни 2 групи, відповідно до ч.4
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»у розмірі 350 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої встановлений ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»за
період з 1 лютого 2011 року по момент
винесення постанови суду.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Звернуто постанову до негайного
виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Колегія суддів здійснює апеляційний
перегляд в порядку письмового
провадження у відповідності до п. 3 ч. 1
ст. 197 КАС України та в межах
апеляційної скарги згідно ч. 1 ст. 195 КАС
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції законодавчих
норм, колегія суддів апеляційної
інстанції дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до 1 категорії громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є інвалідом 2 групи, яка
настала внаслідок захворювання у
зв'язку з ліквідацією наслідків аварії
на ЧАЕС, та інвалідом війни 2 групи, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями документів та не
заперечується сторонами у справі.

Крім цього, встановлено, що основна
пенсія по 2 групі інвалідності
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» була
призначена позивачу з 01.02.2011р.

Задовольняючи позов в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
Фонду України у Жовтневому районні м.
Харкова провести перерахунок та
виплату основної пенсії згідно вимог
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю з розрахунку 75
% мінімальної пенсії за віком, виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
розмір якої встановлений ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з 1
лютого 2011 року, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач мав право на
отримання державної пенсії в розмірі
передбаченому ч. 4 ст. 54 та додаткової
пенсії відповідно до ч.1 ст. 50 Закону
України 796-ХІІ, а відповідач у період з
1 лютого 2011 року неправомірно відмовив
у проведенні перерахунку цієї пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
№796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України №796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по першій групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по другій групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по третій
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
№796-ХІІ особам, віднесеним до першої
категорії призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах: інвалідам першої
групи 100 % мінімальної пенсії за віком;
інвалідам другої групи 75 % мінімальної
пенсії за віком; інвалідам третій групи
50 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що при обчисленні
державної та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, розмір
мінімальної пенсії за віком
розраховується виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". А саме відповідно до ч. 1
ст. 28 Закону, розмір мінімальної пенсії
за віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок 20 років страхового стажу,
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Прожитковий мінімум встановлюється
Кабінетом Міністрів України та щороку
затверджується Верховною Радою
України в Законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Позивачу була призначена з 01.02.2011р. та
виплачувалась пенсія та додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України "Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету",
відповідно до якої розрахунок
проводиться виходячи з розміру 19,91 грн.
Проте, згідно ч.1 ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що дії відповідача щодо відмови в
здійсненні позивачу перерахунку та не
виплати пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю з 01.02.2011р. в розмірі,
визначеному Законом № 796-ХІІ, призвели
до порушення прав позивача, які
підлягають захисту в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на прийняте в цій частині
колегією суддів рішення.

Задовольняючи позов в частині
підвищення пенсії, призначеної
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" у 3,5 рази згідно
до з постановами Кабінету Міністрів
України від 27.12.2005 року за №1293 та
підвищення пенсії на 350% мінімальної
пенсії за віком як інваліду війни ІІ
групи відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на таке підвищення.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступних
підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2005 р. N 1293 "Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено збільшення розміру пенсії,
призначеної відповідно до статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
3,5 рази учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Положення вказаної вище постанови, не
може бути застосовано в даному випадку,
оскільки зазначеною постановою
передбачено збільшення розміру пенсії,
визначеного постановою Кабінету
Міністрів України від 3 січня 2002 року №
1, за якою розрахунок пенсій відповідно
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" здійснювався з розрахунку
мінімального розміру пенсії 19,91 грн..

Крім того, постанова Кабінету
Міністрів України N 1293 від 27 грудня 2005 р.
"Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
має разовий характер та підлягала
виконанню 2006 році, оскільки стосується
пенсії яка була призначена на час її
прийняття.

Згідно рішення суду відповідача
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплатити позивачу з 1.02.2011 року основну
щомісячну пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
розраховуючи з встановленої
мінімальної пенсії за віком в розмірі,
встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", діючого на
момент нарахування пенсії.

Таким чином, дія положень вказаної
постанови не стосується пенсії, що
призначена позивачу з 01.02.2011 року, а
тому відсутні підстави для проведення
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України N 1293 від 27 грудня 2005р.
"Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до помилкового висновку про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу пенсії
з урахуванням розмірів, передбачених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1293 від 27.12.2005 р. "Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Також, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплати підвищення до
пенсії як інваліду війни 2 групи
виходячи х 350 % мінімальної пенсії за
віком як інваліду війни ІІ групи
відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" з наступних
підстав.

Приписами ч. 4 статті 13 Закону України
«Про статус і статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» у
редакції, чинній до 01.01.2006 року,
передбачено що інвалідам війни II групи
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії підвищуються на 350 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05.10.2005 р. частину четверту
статті 13, яка набрала чинності з 01.01.2006
року, викладено в такій редакції:

«Інвалідам війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність»

З урахуванням внесених змін з 1 січня 2006
року позивачу надбавка до пенсії в
розмірі 350 процентів мінімальної
пенсії за віком не передбачена.

Таким чином, підстави для задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
підвищення до пенсії в розмірі 350
процентів мінімальної пенсії за віком
починаючи з 01.01.2006 року відсутні,
оскільки на час звернення позивачем до
суду є чинним Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», згідно із яким
передбачено, що інвалідам війни II групи
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а не на 350 %
мінімальної пенсії за віком як того
вимагає позивач. Зміни внесені Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від
05.10.2005 р. не скасовані та не визнані
неконституційними та підлягають
застосуванню.

Отже, у позивача відсутнє право на
перерахунок підвищення до пенсії в
розмірі 350 процентів мінімальної
пенсії за віком за ч. 4 статті 13 Закону
України «Про статус і статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплати підвищення до
пенсії як інваліду війни 2 групи
виходячи з 350 % мінімальної пенсії за
віком як інваліду війни ІІ групи
відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Таким чином, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, не повне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 1, 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова задовольнити
частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 18.04.2011р. по справі №
2012/2а-1644/11 скасувати в частині
зобов'язання управління Пенсійного
Фонду України у Жовтневому районні м.
Харкова здійснити перерахунок та
виплату основної пенсії ОСОБА_1 як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2
групи інвалідності, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1293 «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»від 27 грудня 2005 року,
збільшивши розмір пенсії, призначеної
відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, розмір
якої встановленої ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування»збільшивши її у 3,5 рази з
урахуванням вимог ч.3 ст.67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 1 лютого 2011 року
по момент винесення постанови суду та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Жовтневому районі м.
Харкова провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як
інваліду війни 2 групи, відповідно до ч.4
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»у розмірі 350 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої встановлений ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»за
період з 1 лютого 2011 року по момент
винесення постанови суду.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М.