Справа № 2а-0525/11/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/42837/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Кіровської районної
у місті Донецьку ради, треті особи:
Донецька міська рада, ОСОБА_3 про
визнання рішення незаконним за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Кіровського районного суду м. Донецька
від 27 березня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Кіровської районної у
місті Донецьку ради, треті особи:
Донецька міська рада, ОСОБА_3 про
визнання рішення незаконним.

Постановою Кіровського районного суду
м. Донецька від 27 березня 2012 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року апеляційну скаргу позивачки
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивачка звернулася із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі
особистих заяв мешканців будинку
АДРЕСА_1: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
рішенням виконавчого комітету
Кіровської районної ради народних
депутатів № 786 від 11 грудня 1985 року
дозволено розділити особовий рахунок
№ НОМЕР_2 на два рахунки:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виділити одну
кімнату, жилою площею 10,0 АДРЕСА_1;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виділити дві
кімнати в будинку АДРЕСА_1, жилою площею
35,4 кв.м. на склад сім'ї з чотирьох
чоловік: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина;
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька; ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5 - син.

Позивач в своїй заяві від 09 вересня 1985
року на ім'я начальника УЖКХ Бурбула
В.А., просила дозволити розділити
особовий рахунок на її чоловіка ОСОБА_4
та на ОСОБА_3, які проживають за адресою:
АДРЕСА_1, так як основний
квартиронаймач ОСОБА_9 помер.

Крім того, з рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 26 лютого
2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 -
позивача по даній справі, ОСОБА_10,
ОСОБА_6, ОСОБА_11 до ОСОБА_3, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 «про виселення та усунення
перешкод в користуванні самовільно
зайнятим приміщенням», також слідує, що
обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
зазначала, що 11 грудня 1985 року рішенням
Кіровського виконкому був змінений
договір найма житлового приміщення в
спірній квартирі, згідно з яким на
ОСОБА_4 був відкритий особовий рахунок
на дві кімнати житловою площею 35,4 кв.м,
а на ОСОБА_3 - третю особу по даній
справі, на одну кімнату житловою площею
10,0 кв.м. Однак, ОСОБА_3 з вказаними
особами самовільно зайняли дві кімнати
житловою площею 35,4 кв.м, тому вони
вимушені були проживати в кімнаті
житловою площею 10,0 кв.м.

Вказаним рішенням суду позовні вимоги
були задоволенні частково, виселені
ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 із кімнат 12 кв.м
та 23,4 кв.м. квартири НОМЕР_1 будинку
АДРЕСА_1.

Отже, вказаним рішенням також
підтверджено, що позивач та третя особа
по даній справі, проживали в будинку
АДРЕСА_1, який складається з трьох
житлових кімнат площею: 10 кв.м., 12 кв.м.
та 23,4 кв.м.

Суд, у своєму рішенні дійшов висновку,
що рішення Кіровської районної у м.
Донецьку ради за № 786 від 11 грудня 1985
року про розподіл особового рахунку по
вказаній квартирі приймалося за
проханням мешканців квартири, у тому
числі за проханням і на підставі заяви
позивача по даній справі.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що спірним рішенням житлові права
позивача не порушенні, оскільки, як
зазначалось раніше, вказане рішення
прийнято за проханням позивача і це
рішення не суперечить вимогам
Житлового кодексу України.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Кіровського
районного суду м. Донецька від 27
березня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді