Справа № 2а-13724/12/1370
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Справа №
145597/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Курильця А.Р., Кухтея Р.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу державної податкової інспекції
у Личаківському районі м.Львова
Львівської області ДПС на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2012
року по справі за позовом приватного
підприємства «Альте» до державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И
Л А:

02.12.2011р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому з врахуванням уточнень
просить скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Личаківському районі м.Львова від
18.07.2011 року №/16888 та №002412320/16889.

Позовні вимоги мотивовані тим, що всі
операції позивача з його контрагентами
як по імпорту товарів із закордону, так
і по його подальшій реалізації на
території України є реальними,
товарними, імпортований товар в
повному обсязі реалізований
контрагентам позивача, а висновки
відповідача стосовно невикористання
придбаного товару в господарській
діяльності позивача не підтверджені
належними доказами. Зокрема, зазначив,
що висновки органу державної
податкової служби, викладені в акті
перевірки №382/23-2/37030580 від 17.06.2011 року
щодо заниження податку на додану
вартість, щодо невикористання
придбаного товару в господарській
діяльності позивача не відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
основою для такого висновку
податкового органу є відсутність у
позивача оформлених
товарно-транспортних накладних про
транспортування товару контрагентам
на території України.

Поставка усього товару, імпортованого
ПП «Альте», здійснювалась у м.Львові,
адже згідно представлених митних
документів розвантаження товару
здійснювалось також у м.Києві за місцем
знаходження його основного
контрагента.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.08.2012р.
позов задоволено.

Податковий орган оскаржив дану
постанову, з підстав неповного
з»ясування обставин справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що відповідно до
отриманої відповіді від ПП «Альте» на
запит ДПІ у Личаківському районі
м.Львова від 17.05.2011 р. №11489/10/23-4 та
наданих копій документів встановлено,
що ПП «Альте» протягом березня 2011 р.
імпортувало побутову техніку в значних
кількостях та об'ємах.

Відповідно до вантажно - митних
декларацій місце розвантаження
вищезазначеного товару м.Львів. До
перевірки ПП «Альте» не представлено
договорів оренди складських приміщень.
Згідно поданої в ДПІ у Личаківському
районі м.Львова податкової декларації
з податку на доходи фізичних осіб (сума
доходів, які нараховані на користь
фізичних осіб у звітному періоді
становить 2000 грн.), що підтверджує (з
врахуванням мінімальної заробітної
плати даного періоду) наявність на
підприємстві не більше 2 працівників.
Крім цього, у розділі Декларації з
податку на прибуток за І квартал 2011 р.
„Амортизаційні відрахування"
підприємства записи відсутні що
свідчить про відсутність у
підприємства будь-яких основних
засобів (власних виробничих,
складських, торгових приміщень,
устаткування). ПП «Альте» до перевірки
не надано первинних документів, що
підтверджують наявність у
підприємства складського обліку.
Перевіркою неможливо встановити місце
розвантаження та завантаження
вищенаведеного товару у м.Львові, а
також його транспортування.

В ході проведення перевірки не
встановлено факту зберігання товару, в
зв'язку з відсутністю (не наданням для
перевірки) документів, що засвідчують
транспортування, зберігання товарів.

Облік, приймання, перевезення, здавання
вантажу та взаємні розрахунки між
учасниками транспортного процесу
здійснюються на підставі
товарно-транспортної документації.

Для обліку роботи автомобільного
транспортного засобу, списання
пального та взаємних розрахунків між
перевізником та замовником
застосовують подорожній лист,
використовування якого є обов'язковим
при перевезеннях як вантажним, так і
легковим автомобілем. А при погодинній
формі оплати послуг перевізника
додатково до подорожнього листа як
додаток має застосовуватися талон
замовника типової форми №1-ТЗ.
Укладення договору на перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно з п.11.1 наказу Міністерства
транспорту України "Про затвердження
Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні"
від 14.10.1997р. №363 основними документами
на перевезення вантажів є товарно -
транспортні накладні (ТТН) та дорожні
листи вантажного автомобіля.

Відповідно до п.11.4 цих Правил,
оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

Згідно з п.11.8 перший екземпляр ТТН
залишається у замовника
(вантажовідправника), другий
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача, передаються
перевізнику.

Зазначеними правилами встановлено, що
ТТН є єдиним для всіх учасників
транспортного процесу юридичним
документом, що призначений для
списання товарно -матеріальних
цінностей, обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування,
складського, оперативного та
бухгалтерського обліку, а також для
розрахунків за перевезення вантажу та
обліку виконаної роботи.

Відповідно до п.2 наказу Міністерства
транспорту України, Міністерства
статистики України "Про затвердження
типових форм первинного обліку роботи
вантажного автомобіля" від 29.12.1995р.
№488/346, яким затверджено типові форми
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля, застосування цих форм, у
тому числі ТТН, є обов'язковим всіма
суб'єктами господарської діяльності
незалежно від форм власності.

Факт надання послуги експедитора при
перевезенні підтверджується єдиним
транспортним документом або
комплектом документів (залізничних,
автомобільних, авіаційних накладних,
коносаментів тощо), які відображають
шлях прямування вантажу від пункту
його відправлення до пункту його
призначення.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України - податковий кредит звітного
періоду складається визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Позивачем не доведено, що придбаний
товар відповідно до представлених ВМД,
використовувався в господарській
діяльності ПП «Альте», також не
підтверджено поставку товару в різні
міста України.

Таким чином, в порушення п.198.1, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України ПП «Альте»
завищено податковий кредит за березень
2011 на суму ПДВ 213 258 грн.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м.Львова
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПП «Альте» з питань
правомірності формування податкового
зобов'язання та податкового кредиту з
податку на додану вартість за березень
2011 р., про що складено акт №382/23-2/37030580
від 17.06.2011 року.

В акті перевірки зазначено, що
перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період 01.03.2011
року по 31.03.2011 року встановлено його
завищення на суму 213258 грн. Проведеною
перевіркою не встановлено, що
придбаний товар відповідно до
представлених ВМД, використовувався у
господарській діяльності ПП «Альте».
Підставою для таких висновків
податкового органу є відсутність у
позивача трудових ресурсів, які б
приймали участь у відвантаженні
товарів покупцям, та виробничих
потужностей (складських приміщень), що
підтверджує неможливість фактичного
відвантаження контрагентам товарів,
імпортованих з закордону.

На підставі акту перевірки,
відповідачем 18.07.2011 року прийнято
податкові повідомлення - рішення форми
«В4» №/16888, у зв'язку з чим зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
16874,00 грн. та застосовано штрафні
санкції у розмірі 1,00 грн., та форми «Р»
№/16889, у зв'язку з чим збільшено
суму податкових зобов'язань по податку
на додану вартість за основним
платежем у сумі 196384,00 грн. та
застосовано штрафні санкції у розмірі
1,00 грн.

За результатами апеляційного
оскарження: ДПА у Львівській області
прийняла рішення від 30.09.2011 р.
№26061/10/25-005/2139, згідно якого податкові
повідомлення-рішення залишити без
змін, а первинну скаргу ПП «Альте» - без
задоволення. Дане рішення повторно
оскаржене ПП «Альте» до Державної
податкової служби України, яка
рішенням про результати розгляду
повторної скарги від 02.11.2011 р. №4752/6/10-2115
залишила без змін податкові
повідомлення-рішення та рішення про
результати розгляду первинної скарги,
а повторну скаргу ПП «Альте» - без
задоволення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
скасуванню, з наступних підстав:

23.03.2010 року ПП «Альте» ( далі - покупець)
укладено контракт з SAGITTARRIUS Corp. (reg.
№3932803) (Сполучені Штати Америки) (далі -
продавець), згідно з умовами якого
продавець продає, а покупець (ПП
«Альте») купує електронно-технічне
обладнання, комп'ютерні комплектуючі,
телевізійні комплектуючі, товари
народного вжитку (надалі - товар) на
умовах DDU-Львів Україна. При цьому п.2
Контракту передбачено, що умови
поставки, які відрізняються від
вказаних, можуть зазначатись у
відвантажувальних документах на
окрему партію товару.

На підставі вказаного контракту з
наступними змінами і доповненнями у
березні 2011 року SAGITTARRIUS Corp. поставлено у
власність ПП «Альте» товар на загальну
суму 1279549,99 грн. Про факт здійснення
кожної поставки свідчать
вантажно-митні декларації, СМR, інвойси,
копії яких є у матеріалах справи, а
також відмітки на звороті сторінок
контракту з іноземним постачальником.
Згідно вказаних вантажно-митних
декларацій загальна сума податку на
додану вартість, сплачена позивачем
при імпорті товару, становить 213258,33 грн.

Відповідачем не заперечується факт
імпорту товару позивачем та сплати
податку на додану вартість з ціни
даного товару до державного бюджету
України.

Бухгалтерські, первинні документи
представлені позивачем, мають усі
необхідні реквізити та відомості,
передбачені ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.2.4 Положення "Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", що свідчить
про реальне виконання сторонами
зазначеного вище контракту.

На підтвердження подальшого
використання імпортованого товару в
межах господарської діяльності,
позивачем надано копії договорів
купівлі-продажу та видаткових
накладних, які свідчать про продаж
імпортованого товару контрагентам на
території України. Зокрема,
поставлений згідно вантажно-митних
декларацій №209000011/2011/005042 та
№209000011/2011/004977 від 01.03.2011 року товар було
реалізовано на користь ТзОВ
«Будівельна компанія АТР Груп». Факт
здійснення операцій з продажу даного
товару підтверджується накладними
№01/03 1 та 01/03 2 від 01.03.2011 року згідно
договору купівлі-продажу №22/02-01 від
22.02.2011 року, укладеного між ПП «Альте»
та ТзОВ «Будівельна компанія АТР Груп»,
наявними в матеріалах справи.

У зв'язку із здійсненням операцій з
продажу товару, позивачем сформовано
податкові зобов'язання з ПДВ у сумі
42280,00 грн. на підставі виданої
податкової накладної №1 від 01.03.2011 року
та 30641,67 грн. на підставі виданої
податкової накладної №2 від 01.03.2011 року.
Поставлений згідно вантажно-митної
декларації №209000011/2011/002327 від 16.03.2011 року
товар було реалізовано також на
користь ТзОВ «Будівельна компанія АТР
Груп». Факт здійснення операцій з
продажу даного товару підтверджується
накладною №16/03 від 16.03.2011 року згідно
договору купівлі-продажу №22/02-01 від
22.02.2011 року, укладеного між ПП «Альте»
та ТзОВ «Будівельна компанія АТР Груп».
У зв'язку із здійсненням операцій з
продажу товару, ПП «Альте» сформовано
податкові зобов'язання з ПДВ у сумі
47520,83 грн. на підставі виданої
податкової накладної №3 від 16.03.2011 року.
Поставлений згідно вантажно-митної
декларації №209120000/2011/003478 від 23.03.2011 року
товар було реалізовано на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
згідно накладної №23/03 1 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-04 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
згідно накладної №23/03 2 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-01 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3
згідно накладної №23/03 3 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-02 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
згідно накладної №23/03 4 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-03 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
згідно накладної №23/03 5 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу № 21/02-05 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6
згідно накладної №23/03 6 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-06 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7
згідно накладної №23/03 7 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-07 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_8
згідно накладної №23/03 8 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-08 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_9
згідно накладної №23/03 9 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-09 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_10
згідно накладної №23/03 10 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу № 21/02-10 від 21.02.2011 року,
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_11
згідно накладної № 23/03 11 від 23.03.2011 року
на підставі укладеного договору
купівлі-продажу №21/02-11 від 21.02.2011 року.

У зв'язку із здійсненням операцій з
продажу товару, позивачем сформовано
податкові зобов'язання з ПДВ на
підставі виданих податкових накладних,
які містяться у матеріалах справи, а
зазначені фізичні особи - підприємці на
момент взаємовідносин з ПП «Альте»
перебували на спрощеній системі
оподаткування (а.с.65-131).

Поставлений згідно вантажно-митної
декларації №209120000/2011/004032 від 28.03.2011 року
товар було реалізовано на користь ТзОВ
«Будівельна компанія АТР Груп». Факт
здійснення операцій з продажу даного
товару підтверджується накладною №28/03
від 28.03.2011 року згідно договору
купівлі-продажу №22/02-01 від 22.02.2011 року. У
зв'язку із здійсненням операцій з
продажу товару, ПП «Альте» сформовано
податкові зобов'язання з ПДВ у сумі
44168,33 грн. на підставі виданої
податкової накладної №15 від 28.03.2011
року.

Таким чином, ПП «Альте» на підставі
здійснення вищевказаних операцій
задекларовано податкові зобов'язання з
ПДВ на загальну суму 215171 грн., що
відображено у поданій податковій
декларації з ПДВ за березень 2011 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що ПП
«Альте» правомірно згідно п.201.12. ст.201
Податкового кодексу України на
підставі вантажно-митних декларацій
сформовано податковий кредит з ПДВ на
суму 213258 грн.

Крім того, ДПІ у Личаківському районі
м.Львова підтвердила реальність і
товарність здійснених господарських
операцій з вищезазначеними
контрагентами, за результатами яких у
ПП «Альте» виникли податкові
зобов'язання з ПДВ на загальну суму
215171грн., оскільки актом перевірки у
розділі 3.1.1. «Податкові зобов'язання»
податковий орган стверджує, що
перевіркою відображених у рядку 1
Декларацій «Операції на митній
території України, що оподатковуються
за ставкою 20 відсотків, крім імпорту
товарів» сум ПДВ за період з 01.03.2011 по
31.03.2011 року у загальній сумі 215171 грн.
встановлено, що на формування
податкового зобов'язання мало вплив
здійснення операцій з гуртової
торгівлі побутовою технікою.
Податковим орган не встановлено
заниження або завищення податкових
зобов'язань, задекларованих позивачем.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.198.1 ст.198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК
України). Якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника (п.198.4. ст.198 ПК України). Якщо у
подальшому такі товари/послуги
фактично використовуються в операціях,
які не є об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування
відповідно до цього розділу (за
винятком випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1
статті 196 цього Кодексу), чи основні
фонди переводяться до складу
невиробничих фондів або встановлено
факти недостачі (крадіжки), то з метою
оподаткування такі товари/послуги,
основні фонди вважаються проданими за
їх звичайною ціною у податковому
періоді, на який припадає таке
використання або переведення, але не
нижче ціни їх придбання (виготовлення,
будівництва, спорудження), у тому
випадку, якщо платник податку
скористався правом на податковий
кредит за цими товарами/послугами,
(п.198.5 ст.198 ПК України). Датою
використання товарів/послуг
вважається дата визнання витрат
відповідно до розділу III цього Кодексу.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням,
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

ДПІ у Личаківському районі м.Львова не
встановлено порушень в частині
формування податкового зобов'язання ПП
«Альте» з податку на додану вартість,
чим підтверджено, що впродовж березня
2011 року ПП «Альте» було здійснено
продаж імпортованого товару на користь
його контрагентів. З вартості
проданого товару ПП «Альте»
задекларовано податкові зобов'язання.
Таким чином, колегія суддів
погоджується з необгрунтованим
твердження відповідача про
неможливість здійснення таких
операцій з підстав відсутності
необхідних трудових ресурсів чи
виробничих потужностей у ПП «Альте».

Щодо тверджень апелянта про
відсутність товарно-транспортних
документів, на підставі яких
здійснювалось транспортування товару
на території України, то як вбачається
з СМR - міжнародних
товарно-транспортних накладних, що
додаються до вантажно-митних
декларацій, то доставка товару
здійснювалась іноземним перевізником
до пункту розвантаження, що зазначався
у відповідній СМR (поставка 01.03.2011 р.
здійснювалась у м.Львів та м.Київ
(місцезнаходження контрагента -
покупця товару - м.Київ), 16.03.2011 року
-ум.Київ (місцезнаходження контрагента
- покупця товару - м.Київ), 23.03.2011 року -у
м.Львів (покупцями товару виступали
фізичні особи-підприємці), 28.03.2011 року
-ум.Київ (місцезнаходження контрагента
- покупця товару - м.Київ).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Львівської області ДПС
- залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 серпня 2012
року по справі №2а-13724/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
А.Р.Курилець

В.Р.Кухтей