Справа № 408/417/14-а
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/408/15/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.Біловодськ
24
квітня 2014 року

Біловодський районний суд Луганської
області за головуванням судді Ткаченко
О.Д., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Біловодському районі про визнання дій
відповідача противоправними,
зобов'язання Управління Пенсійною
фонду України в Біловодському районі
вчинити певні дії щодо перерахунку
пенсії та виплати недоотримані суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Біловодському районі щодо відмови,
ОСОБА_1, у здійсненні перерахунку
пенсії з урахуванням усіх складових її
заробітної плати (отриманих виплат, що
повинні входити у розрахунок пенсій, а
саме: посадовий оклад, ранг, вислуга
років, премії, надбавки та високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи, премії до
державних, професійних свят та
ювілейних дат, матеріальної допомоги
на оздоровлення, компенсації за
невикористану відпустку та сум
нарахованої індексації за останні 24
календарних місяців роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
стягнення заборгованості з цих виплат,
з 19 березня 2014 року;

зобов'язати Управління Пенсійною фонду
України в Біловодському районі внести
зміни в нараховану ОСОБА_1, починаючи з
19 березня 2014 року пенсію, виходячи з
усіх складових заробітної плати
(отриманих виплат), у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення,
компенсації за невикористану
відпустку та сум виплаченої мені
щомісячної індексації заробітної
плати за останні 24 календарних місяців
роботи, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування;

зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Біловодському районі
здійснити доплату до нарахованої
ОСОБА_1, пенсії, починаючи з 19 березня 2014
року, з урахуванням стажу на державній
службі 15 років, в розмірі 80 відсотків
від заробітної плати відповідно до
чинного законодавства на дату виходу
на пенсію та сплачувати її у подальшому
з урахуванням внесених змін;

стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі на
користь позивача недоотриману суму
пенсії з 19 березня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач в
наданому суду позові вказала, що їй
12.12.2008 року призначена пенсія
державного службовця з посади старшого
державного податкового
ревізора-інспектора відділу
оподаткування фізичних осіб
Біловодської міжрайонної державної
податкової інспекції.

Для нарахування їй пенсії Біловодська
міжрайонна податкова інспекція надала
довідки про складові заробітної плати
за № 2657 від 12.12.2008 року та № 2659 від 12.12.2008
року за формою, встановленою
Управлінням Пенсійного Фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 р. №19-11.

При спілкуванні з колегами, з інших
областей України, які працювали на
державній службі, позивач дізналася, що
їм перераховано призначену пенсію
відповідно до Постанови Окружного
адміністративного суду м.Києва від
13.08.2010 року по справі № 2а-4753/09/2670.

19 березня 2014 року вона звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
її пенсії з 19.03.2014 року, як державного
службовця, з включенням до розрахунку
розміру пенсії матеріальної допомоги
на оздоровлення, компенсації за
невикористану відпустку та
нарахованої індексації.

До заяви була додана Довідка від 24.02.2014
року за № 1394/8/12-30-05-11 про складові
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії за формою,
затвердженою Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011 р. №
5-1, в яку були включені матеріальна
допомога на оздоровлення, компенсації
за невикористану відпустку та
виплачена індексація грошових доходів
громадян з 01.12.2006 по 31.11.2008 р. Загальна
сума зазначених виплат склала 8086,01
гривень.

У листі відповідача від 27.03.2014 р. №
737/02-09, зазначено, що їй відмовлено в
перерахунку пенсії з посиланням на те,
що ч.2 ст.33 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально - побутових питань,
компенсація за невикористану
відпустку та індексація грошових
доходів не належать до складових
заробітної платі державною службовця
та дані виплати носять не регулярний, а
одноразовий характер і тому не
вважаються складовою частиною
заробітної плати. Сам факт утримання із
суми допомоги збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії.

З цією відповіддю позивач не згодна, а
дії відповідача вважає
противоправними та такими, що суттєво
порушили її Конституційні права і
інтереси, з таких причин:

По-перше, ч.6 та ч.7 ст.33 «Оплата праці»
Закону N 3723-Х1І « Про державну службу»
від 16.12.1993 року, передбачають, що
«державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомога
визначаються Кабінетом Міністрів
України». Тобто, сам же цей Закон і
відносить до складових заробітної
плати матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань.
Згідно з статті 35 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII
державним службовцям надасться
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо законодавством
не передбачено більш тривалої
відпустки, з виплатою допомоги для
оздоровлення. Зазначена матеріальна
допомога мас систематичний характер,
оскільки виплачувалася щорічно і
являлася об'єктом для нарахування і
отримання страхових внесків до
пенсійного фонду. В листі Міністерства
праці та соціальної політики України
від 13.05.2008 N 287/13/84-08 "Щодо надання
матеріальної допомоги на оздоровлення
державним службовцям" вказується, що
виплата матеріальної допомоги на
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі посадового окладу
є обов'язкова один раз на рік. а за
наявності коштів - у розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р.
N 268 "Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів" (зі
змінами) керівникам органів надано
право у межах затвердженого фонду
оплати праці надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення при наданні щорічної
відпустки в розмірі, що не перевищує
середньомісячну заробітну плату
працівника

Індексація нараховувалася позивачу, як
і іншим працівникам, відповідно до ст.3
Закону України "Про індексацію
грошових доходів» в редакції № 234/97- ВР
від 25.04.1997 р. Суми виплат пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників відносяться до додаткової
заробітної плати, що відповідає
підпункту 2.2.7 Інструкції зі статистики
заробітної плати, і відповідно входили
до складу фонду оплати праці.

По-друге, відповідач у своєму листі та
рішенні обійшов мовчанням факт
отримання ним пенсійних внесків з сум
«інші виплати», що підтверджується
Індивідуальними відомостями про
застраховану особу (форма ОК-5) наданою
позивачу за заявою відповідачем.

По-третє, за змістом відповіді та
рішення при нарахуванні пенсії
державним службовцям відповідач
керувався виключно частиною 2 статті 33
Закону України «Про державну службу»,
тобто без урахування вимог інших
обов'язкових для виконання
законодавчих актів України, зокрема: у
ч.1 ст.1 Закону України від 24 березня 1995
року N 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі -
Закон N 108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Статтею 2 цього Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року N 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон N
1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників.
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон N 1058-ІУ) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так. зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум. на
які відповідно до законодавства що
діяло раніше, нараховуватися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Наведені вище положення дають підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та суми виплаченої щомісячної
індексації заробітної плати, фактично
входили до системи оплати моєї праці,
як державного службовця.

За змістом наведених нормативних
документів та поданих довідок про
складові заробітної плати, як
застрахованою особою, з яких були
фактично нараховані та сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, повинні
враховуватись в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно віл того, чи входять
вони до структури заробітної плати у
визначенні ч.2 ст.33 Закону N3723-301.

Позивач вважає, що не включення до
розрахунку пенсії виплат, з яких
нараховані та сплачені страхові внески
на пенсійне страхування, є наслідком
порушення правил застосування норм
права: перевагу було надано положенням
Закону N 3723-ХІІ, який щодо спірних
відносин є загальним. У той же час
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, та наведених
обставин - стаття 41 Закону N 1058-ІУ та
стаття 66 Закону N 1788-ХІІ.

Київський апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 09.11.2010
р. по справі № 2а-4753/09/2670 погодився з
постановою Окружною адміністративного
суду м.Києва від 13.08.2010 року, а саме: що
постанову правління Пенсійного фонду
України «Про затвердження форм довідок
про заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року №
19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо не включення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством та
не відповідає постанові Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865.

По-четверте, відповідно до листа
Пенсійного фонду України від 13.07.2011
року № 14399/03-20 «Щодо нарахування
єдиного соціального внеску на суму
матеріальної допомоги)» роз'яснено, що
базою для нарахування єдиного
соціального внеску (ЄСВ) для
підприємств, установ та організацій,
які використовують працю фізичних осіб
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством,
відповідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є сума
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці».

Порядок нарахування та сплати ЄСВ
визначений Інструкцією про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яка затверджена
постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 27.09.2010р. № 21-5 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010р. за № 994/18289. Згідно з
підпунктом 4.3.5 зазначеної Інструкції
визначення видів виплат, що
відносяться до основної, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, при нарахуванні ЄСВ
передбачено Інструкцією зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004р. № 5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.01.2004р. за№114/8713.

Перелік видів виплат, на які не
нараховується ЄСВ. затверджено
постановою Кабміну України від 22.12.2010р.
№1170. Відповідно до п.14 зазначеного
Переліку матеріальна допомога
разового характеру, що надається
окремим працівникам у зв'язку із
сімейними обставинами, на оплату
лікування, оздоровлення дітей,
поховання, коли необхідність її
отримання виникла раптово, за умови
подання заяви, а її розмір визначається
адміністрацією підприємства не є базою
для нарахування ЄСВ. Відповідно до
підпункту 2.3.3 Інструкції зі статистики
заробітної плати матеріальна допомога
що має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом, крім сум, зазначених у п. 3.31,
відносяться до заробітної плати як
інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, а отже, матеріальна допомога
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань є базою для
нарахування та утримання ЄСВ і
відповідно - для нарахування пенсії.

Відповідно до підпункту 2.2.7 Інструкції
зі статистики заробітної плати суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників,
відносяться до додаткової заробітної
плати, а отже, є базою для нарахування
та утримання ЄСВ і відповідно - для
нарахування пенсії.

За змістом статті 37 Закону N 3723-ХІІ (у
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу, з урахуванням стажу
роботи на державній службі 15 років,
пенсія державним службовцям
призначалася в розмірі 80 відсотків від
сум їх заробітної плати, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. В
зазначеній статті Закону, яка діє на
момент звернення позивача, не
вказується, що відсоток може
змінюватися при перерахунку пенсії.

По-п'яте, відповідно до ч.2 ст.87 Закону
№І788-ХІІ «суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком». Оскільки пенсію призначав і
виплачував відповідач, позивач з вини
відповідача не одержувала своєчасно
суми пенсії, на які мала і має право за
Конституцією України та Законами
України, тому вважає, що перерахунок
пенсії повинен бути здійснений
відповідачем з дня набрання чинності
постанови Правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року №5-1 «Про
виконання чинності Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/09/2670, а саме з 05.03.2011 року.

Враховуючи вище викладене позивач
вважає, що управлінням Пенсійного
фонду України в Біловодському районі
при розрахунку пенсії позивача, як
державного службовця, не обґрунтовано
та з порушенням норм чинного
законодавства не враховано сум
матеріальної допомоги, компенсації за
невикористану відпустку та виплаченої
індексації, в зв'язку з чим відповідач
вийшов за межі своїх повноважень і
порушив права позивача.

В судове засідання позивач не
з'явилася. Про час, місце і дату
слухання повідомлена належним чином,
24.04.2014 року звернулася з заявою про
прийняття постанови в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася. В наданому
запереченні просила відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
зв'язку з відсутністю підстав для
задоволення позову з причин,
зазначених відповідно до змісту
поданих нею заперечень . Справу
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі ч.4 ст.122 КАС
України.

В обґрунтування наданого заперечення
представник відповідача вказала, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області, як пенсіонер. Отримує пенсію
державного службовця з грудня 2008 року.

Позивач в березні 2014 року звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області з заявою про перерахунок
пенсії державного службовця на
підставі додавання інших грошовий сум
отриманих під час роботи на посаді
державного службовця, а саме:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
щомісячна індексація заробітної плати,
яка виплачувалась відповідно до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населеній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, які
вона вважає складовими заробітної
плати та повинні бути взяті до
розрахунку пенсії.

27.03.2014 р. управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі
Луганської області відмовило
позивачеві в здійсненні перерахунку,
спираючись на ст.ст.33, 37 Закону України
«Про державну службу».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (в редакції Закону на час
виходу позивача на пенсію).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у розмірах:
визначених вказаною статтею. Державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.

Щодо здійснення перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових заробітної
плати (отриманих виплат) позивача, а
саме: матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум виплаченої щомісячної
індексації заробітної плати,
управління вважає, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань не с складовими заробітної
плати державного службовця у розумінні
ч.2 ст.33 Закону №3723-ХІІ, тому не може
бути врахована для перерахунку пенсії.

Звертаючись до вимог ст.1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року №108/95 (далі - Закон
України №108/95) управління зазначає, що
посилання на цей Закон як на підставу
включення допомоги на оздоровлення та
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань до сум
заробітної плати для перерахунку
пенсії є необґрунтованим, оскільки
складові заробітної плати державного
службовця для перерахунку пенсії
визначаються виключно ст. 33 Закону
України «Про державну службу». Крім
того. Закон України «Про оплату праці»
не регулює питання щодо перерахунку
пенсії державним службовцям.

Визначення розміру заробітку для
обчислення пенсії державного
службовця здійснюється відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії».

При визначенні заробітної плати для
обчислення пенсії державного
службовця включаються складові
заробітної плати, передбачені
вищезгаданими нормативно правовим
актами. Премію з економії заробітної
плати, матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань,
допомогу на оздоровлення, грошову
винагороду державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків, суми індексації
заробітної плати, не можна віднести до
складових заробітної плати, визначених
ч.1 ст. 33 Закону України «Про державну
службу». Вказані дані виплати носять
нерегулярний, а одноразовий характер і
тому не є складовою заробітної плати.
Сам факт утримання із суми допомоги
внесків та збору, не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Згідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпеченій» встановлено, що
заробіток для обчислення пенсії
включає вся види оплати праці, на які за
діючими правилами нараховуються
страхові внески, крім виплат
одноразового характеру, не обумовлених
діючою системою оплати праці, перелік
яких затверджується Кабінетом
Міністрів України. Також враховуючи
положення ст.. 33 Закону України «Про
державну службу» вказана допомога не
входить до складу заробітної плати
державного службовця та є разовою
виплатою.

Відповідно до чинного законодавства,
зокрема до Закону України «Про
державну службу» та постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» не вносились зміни
щодо розширення переліку складових
заробітної плати державного службовця,
які враховуються для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Постанова правління Пенсійного фонду
України від 30.10.2008 р. № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» визнана такою, що не
відповідає правовим актам вищої
юридичної сили щодо не включення до
складових заробітної плати складових,
які передбачені чинним законодавством,
відповідно до рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі N 2а-4753/09/2670 13.08.2010 р.

14.02.2011 р. правління Пенсійного фонду
України прийняло постанову № 5-1 "Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/О9/2670", згідно якої
визнано такими, що втратили чинність
підпункт 1.2 пункту 1 постанови
правління Пенсійного фонду України від
30.10.2008 р. № 19-11 "Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу",
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.12.2008 за № 1161/15852; форму довідки
про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу", затверджену
постановою; затверджено форму довідки
про складові заробітної плати (за
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

03.10.2012 р. по справі № 2а-8893/12/2670 постанова
правління Пенсійного фонду України від
30.10.2008 р. № 19-11 "Про затвердження форм
довідок про заробітну плату,що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу"
знову визнана частково такою, що не
відповідає актам вищої юридичної сили
в частині щодо не включення до
складових заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії
винагороди за вислугу років,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутових питань, які
передбачені Законами України "Про
державну службу", "Про оплату праці" та
постановами Кабінету Міністрів
України від 09.032006 р. № 268, від 12.09.97 р. №
1013, від 20.12.93 р. № 1049, від 31.05.2000 р. № 865. З
метою усунення не відповідності
окремих положень постанови правління
Пенсійного фонду України від 30.10.2008 р.
19-11 постановою правління Пенсійного
фонду України від 04.09.2013 р. затверджено
постанову №15-1 «Про виконання рішень
Окружного адміністративного суду
міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, №
2а-4753/09/2670», якою постанову від 30.10.2008 р.
№ 19-11 визнано такою, що втратила
чинність, затверджено нові форми
довідок про заробітну плату. Таким
чином є невірною думка позивача щодо
його перерахунку пенсії з 05.03.2011 р.,
оскільки в цей час довідка, не
передбачала включення винагороди за
вислугу років, матеріальної допомоги
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань. Постанову
№15-1 «Про виконання рішень Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» від
04.09.2013 р. опублікована в Офіційному
віснику України 18.10.2013 р. Саме з
вказаної дати постанова № 15-1, якою
затверджено форми довідок що
передбачають включення до даних про
заробітну плату на посаді дані про
премію, матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань,
допомогу на оздоровлення, грошову
винагороду державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків, суми індексації
заробітної плати тощо, набирає
чинності. Ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено
здійснення перерахунку пенсії у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям. Інших
видів перерахунку вказаною нормою
закону для пенсій, що вже призначені не
передбачено. Таким чином щодо дати
перерахунку потрібно застосовувати ч. 5
ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою передбачено
наступні строки перерахунку: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Діюче пенсійне законодавство України
не передбачає здійснення за заявою
позивача зміни в нарахуванні пенсії.
Ст.37-1 Закону України «Про держану
службу» передбачено поняття
перерахунку пенсії, тому представник
відповідача вважає вимоги позивача в
частині проведення змін в пенсії
такими, що суперечать законодавству.
Щодо позовних вимог позивача проводити
виплату пенсії в подальшому з
урахуванням внесених за заявою
позивача змін, то відповідно до змісту
ст.17 КАС України суд не може вирішувати
спір щодо порушення прав особи в
майбутньому, оскільки правовідносини
між сторонами ще не настали.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі та з грудня 2008
року отримує пенсію на підставі ЗУ «Про
державну службу». Позивач до виходу на
пенсію працювала на посаді старшого
державного податкового
ревізор-інспектора відділу
оподаткування фізичних осіб
Біловодської міжрайонної державної
податкової адміністрації.

19 березня 2014 року позивач звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням інших
виплат (а.с.12), визначених у довідках про
заробітну плату за період з грудня 2006
року по листопад 2008 року (а.с.9, 13-14), але
листом № 737/02-09 від 27.03.2014 р. Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі відмовило
позивачці у перерахунку пенсії.

Згідно довідки № 2659 від 12.12.2008 р. (а.с.10-11)
виданої Біловодською міжрайонною
державною податковою адміністрацією
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарних місяці роботи
або будь - яких 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до ЗУ «Про державну
службу», до складових заробітної плати
позивачки з яких справлялись страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування входили інші
виплати, що складались з: допомоги на
оздоровлення, грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків, матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та індексації доходів.

Отже судом встановлено, що на момент
виходу на пенсію позивача до складових
її заробітної плати, з яких справлялись
страхові внески, входили: допомоги на
оздоровлення, грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків, матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та індексації доходів.

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» № 3723-ХІІ (далі Закон №
37-23-ХІІ) передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону № 37-23-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. При цьому саме на
Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про державну службу».

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу», на час розгляду
справи пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі розмір пенсії збільшується на
один відсоток заробітку, але не більше
90% заробітної плати.

Частиною другою статті 2 Закону України
від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що відповідно
до вказаних нормативних актів пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням допомоги на
оздоровлення, грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків, матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та індексації доходів, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за N 1161/15852, дійсно було
передбачено обов'язкові реквізити
довідки про заробітну плату, в тому
числі встановлено складові заробітної,
які враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
була зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Однак, постановою правління Пенсійного
фонду України від 14 лютого 2011 року №
15-1 «Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі №2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Судом встановлено, що позивач просить
суд зобов'язати Управління Пенсійною
фонду України в Біловодському районі
внести зміни в нараховану ОСОБА_1,
починаючи з 19 березня 2014 року пенсію,
виходячи з усіх складових заробітної
плати (отриманих виплат), у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення,
компенсації за невикористану
відпустку та сум виплаченої мені
щомісячної індексації заробітної
плати за останні 24 календарних місяців
роботи, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування

Частиною 2 статті 11 КАС України
передбачено, що суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

В даному випадку, з урахуванням
наведеного, суд приходить до висновку,
що позивач має право на перерахунок
пенсії в розмірі 80% заробітної плати з
урахуванням складових заробітної
плати - допомоги на оздоровлення,
грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах влади, зразкове
виконання трудових обов'язків,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації доходів, згідно довідки №
2659 від 12.12.2008 р. (а.с.10-11) виданої
Біловодською міжрайонною державною
податковою адміністрацією, а не
зобов'язання УПФУ в Біловодському
районі внести зміни в нараховану
позивачу пенсію, і вважає, що діями
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії з урахуванням спірних виплат є
протиправними, починаючи з 01.10.2013 року ,
або з врахуванням дати , з якої повинен
бути зроблений перерахунок , виходячи
з меж позовної давності, визначеної КАС
України, та з врахуванням здійснених
виплат.

В частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі здійснити
доплату до нарахованої ОСОБА_1 пенсії в
подальшому з урахуванням внесених змін
слід відмовити у зв'язку з тим, що ст.17
КАС України суд не може вирішувати спір
щодо порушення прав особи в
майбутньому, оскільки правовідносини
між сторонами ще не настали.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 8, 17, 18, 87, 94, 99, 122, 158-163 КАС України,
ст.ст.33, 37, 371 ЗУ «Про державну службу» №
3723 - ХІІ, ст.2 ЗУ «Про оплату праці» № 108/95
- ВР, ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-ХІІ, ст.40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 - ІV, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі щодо відмови
ОСОБА_1 в перерахунку та невиплаті
пенсії неправомірними, починаючи з
01.10.2013 року , або з врахуванням строку
позовної давності за попередні шість
місяців.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Біловодському районі з
01 жовтня 2013 року провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% заробітної
плати, виходячи з усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення, компенсації за
невикористану відпустку та сум
виплаченої мені щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарних місяців роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, з
врахуванням здійснених виплат.

В частині призначення виплат на
майбутнє в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем при
подачі позову в розмірі 73,08 гривень
стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі на
користь позивача ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Біловодський районний суд
Луганської області.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
О.Д. Ткаченко