Справа № 814/4460/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/4460/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі -
Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Баштанського
районного управління юстиції
Миколаївської області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Виноградівський» до Реєстраційної
служби Баштанського районного
управління юстиції Миколаївської
області, державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області
Майданова Віктора Володимировича,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області
Лебедєва Миколи Миколайовича,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області
Черненко Олександра Олександровича, за
участю третьої особи Регіонального
відділення Фонду державного майна
України у Миколаївській області,

про визнання протиправними та
скасування рішень,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
«Виноградівський» (далі - позивач, ПАТ
«Виноградівський») звернулося до суду
з адміністративним позовом про
визнання протиправними і скасування
рішень державних реєстраторів прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області (далі -
відповідачі, державні реєстратори) від
04.10.2013 про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень; визнання протиправними і
скасування рішень державних
реєстраторів від 11.10.2013 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень; зобов'язання державних
реєстраторів прийняти рішення про
реєстрацію права власності на об'єкти
нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
результаті приватизації радгоспу
«Виноградівський» ВАТ
«Виноградівський» (правонаступником
якого є позивач) стало власником
об'єктів нерухомого майна. З метою
державної реєстрації права власності
позивач, в порядку, встановленому
Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон № 1952), звернулося до
Реєстраційної служби з відповідними
заявами, однак відповідачі у державній
реєстрації права власності відмовили.

Державні реєстратори Лебедєв М.М. і
Майданов В.В. позовні вимоги не визнали,
заявили клопотання про розгляд справи
за їх відсутності.

Державний реєстратор Черненко О.О. від
імені Реєстраційної служби подав
письмові заперечення проти
адміністративного позову, в яких
вказував, що підставою для відмови у
державній реєстрації став факт
ненадання позивачем
правовстановлюючих документів.

Регіональне відділення Фонду
державного майна України у
Миколаївській області надало письмові
пояснення, в яких просило суд
задовольнити позовні вимоги ПАТ
«Виноградівський» у повному обсязі.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнані протиправними і скасовані:
рішення державного реєстратора прав
на нерухоме майно Майданова Віктора
Володимировича Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
04.10.2013 № 6428769; рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Черненка Олександра Олександровича
Реєстраційної служби Баштанського
районного управління юстиції
Миколаївської області про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень від 04.10.2013 № 6427750;
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Лебедєва Миколи
Миколайовича Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
04.10.2013 № 6428448; рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Майданова Віктора Володимировича
Реєстраційної служби Баштанського
районного управління юстиції
Миколаївської області про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 11.10.2013 № 6698381; рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Черненка Олександра
Олександровича Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 11.10.2013 № 6698160; рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Лебедєва Миколи
Миколайовича Реєстраційної служби
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 11.10.2013 № 6698389.

Зобов'язано Реєстраційну службу
Баштанського районного управління
юстиції Миколаївської області
повторно розглянути заяви ПАТ
«Виноградівський» про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, що були
подані 04.10.2013 і зареєстровані під
номерами 3225468, 3223558, 3224495, з урахуванням
«Переліку майна, переданого у
власність ВАТ «Виноградівський»
(додаток до листа Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Миколаївській області від
02.09.2013 № 02/1150).

В задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідачів прийняти
рішення про реєстрацію права власності
на об'єкти нерухомого майна відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
Реєстраційна служба Баштанського
районного управління юстиції
Миколаївської області звернулась з
апеляційною скаргою на зазначену
постанову. Апелянт просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Виноградівський» у повному обсязі.

Апелянт вказує на те, що Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
Постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 р.
визначено перелік документів, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно. У п. 27
Порядку перелічено п'ятнадцять
документів на підставі яких може бути
проведена державна реєстрація прав,
тобто позивач мав право зареєструвати
своє право власності надавши для цього
до реєстраційної служби один із
вказаних документів. Однак, як було
встановлено та не заперечувалось
представниками позивача, жодного
документа, який би підтверджував право
власності на нерухоме майно, позивачем
не було надано.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Колегія суддів встановила, що 04.10.2013 ПАТ
«Виноградівський» подало до
Реєстраційної служби 3 заяви (№ 3225468, №
3223558, № 3224495) про державну реєстрацію
права приватної власності на об'єкти:
адмінбудинок, їдальня, комплекс
нежилих будівель і споруд.

Відповідно до карток прийому заяв №
6422265, № 6418340, № 6420231 ПАТ
«Виноградівський» надало
Реєстраційній службі технічні
паспорти, статут, план приватизації
радгоспу «Виноградівський», наказ
Регіонального відділення від 27.08.1996 №
750-ІІ, наказ Регіонального відділення
від 26.12.2005 № 416-п, рішення Регіонального
відділення від 18.03.1997 № 219, лист
Регіонального відділення від 02.09.2013 №
02/1150.

04.10.2013 державний реєстратор Майданов
В.В. прийняв рішення № 6428769 про
зупинення розгляду заяви позивача №
3225468, державний реєстратор Черненко О.О.
прийняв рішення № 6427750 про зупинення
розгляду заяви № 3223558, державний
реєстратор Лебедєв М.М. прийняв рішення
№ 6428448 про зупинення розгляду заяви №
3224495, зазначивши, що не подано документ,
що підтверджує виникнення або перехід
права власності на об'єкт нерухомого
майна, визначений п.27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМУ
№703 від 22.06.2011 р., не надано документів
необхідних для проведення державної
реєстрації права власності з видачею
свідоцтва про право власності.
Рішеннями про зупинення розгляду заяв
позивачу було запропоновано протягом
п'яти робочих днів з дня отримання
рішення надати необхідні документи,
для проведення державної реєстрації
прав.

11.10.2013 державні реєстратори прийняли
рішення про відмову у державній
реєстрації прав (№ 6698381, № 6698160, № 6698389),
зазначивши, що заявником у п'ятиденний
строк не усунено обставин, що були
підставою для прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви.

ПАТ «Виноградівський» звернулось до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправними і скасування
зазначених рішень державних
реєстраторів від 04.10.2013 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; визнання
протиправними і скасування рішень
державних реєстраторів від 11.10.2013 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень; зобов'язання державних
реєстраторів прийняти рішення про
реєстрацію права власності на об'єкти
нерухомого майна.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
виходив з того, що доказів письмового
повідомлення позивача про прийняття
реєстраторами рішень про зупинення
розгляду заяв матеріали справи не
містять. Тобто, відповідачі не мали
права приймати рішення про відмову у
державній реєстрації прав 11.10.2013 р. з
підстав, що вказані у пункті 5-4 частини 1
статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Крім того, на думку суду першої
інстанції підготовлений Регіональним
відділенням Фонду держмайна України
«Перелік майна, переданого у власність
відкритому акціонерному товариству
«Виноградівський», є документом, що
підтверджує факт набуття відкритим
акціонерним товариством
(правонаступником якого є позивач)
права власності на нерухоме майно,
тобто є іншим документом, що згадується
у ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень». Отже, відповідачі під час
розгляду заяв ПАТ «Виноградівський»
безпідставно не врахували наданий
останнім Перелік майна.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
вважає його неправильним і таким, що не
відповідає вимогам КАС України та
приймає доводи, наведені в апеляційній
скарзі про те, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям ново постанови про відмову
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції виходив з
того, що в оскаржуваних рішеннях
відсутня вказівка які саме документи
має надати позивач для проведення
державної реєстрації прав. Колегія
суддів вважає такий висновок
помилковим, оскільки пунктом 27 Порядку
визначено перелік документів, які
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно. У
вказаному пункті перелічено
п'ятнадцять документів на підставі
яких може бути проведена державна
реєстрація прав, тобто заявник мав
право зареєструвати своє право
власності надавши для цього до
реєстраційної служби один із вказаних
у пункті 27 Порядку документів. Як
вбачається з матеріалів справи,
жодного документу на підтвердження
права власності на нерухоме майно у
позивача не було. Колегія суддів вважає
вірними доводи апелянта про те, що
державний реєстратор реєстраційної
служби не може знати які
правовстановлюючі документи наявні у
заявника, а відтак не міг при прийнятті
відповідного рішення вказати який саме
документ необхідно подати позивачу.

Висновок суду першої інстанції про те,
що план приватизації та перелік майна
переданого у власність позивачу є
документами які підтверджують
виникнення права власності як «інші
документи» на підставі яких можна
зареєструвати своє право власності - є
помилковим та безпідставним. Перелік
нерухомого майна є документом, який має
безпосереднє відношення до власності
орендаря, яким позивач ніколи не був і
застосування судом першої інстанції
норм «Положення про впорядкування
передачі об'єктів нерухомого майна,
приватизованих у складі цілісного
майнового комплексу або переданих до
статутного фонду господарського
товариства» є необґрунтованим. Тобто,
висновок суду про те, що перелік майна є
правовстановлюючим документом, є
хибним.

Колегія суддів не погоджується з
доводами суду першої інстанції щодо
відсутності доказів письмового
повідомлення позивача про прийняття
рішень про зупинення розгляду заяв.
Такі доводи спростовуються наявними в
матеріалах справи копій карток прийому
заяв за №№ 6422265, 6420231, 6418340 від 04.10.2013,
згідно яких представник позивача
Муріна Т.О. отримала рішення з підписом
та датою їх отримання. Таким чином,
позивач був належним чином
повідомлений про прийняття рішень про
зупинення розгляду заяв та мав
можливість у встановлені строки подати
необхідні документи для розгляду.

Крім того, у державні реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунуто обставини,
що були підставою для прийняття такого
рішення. Оскільки уповноваженим
представником позивача отримано
рішення про зупинення розгляду заяви
04.10.2013 р., то з дня отримання такого
повідомлення 11.10.2013 р. є шостим робочим
днем.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що відповідачі не
мали права приймати рішення про
відмову у державні реєстрації прав
11.10.2013 р. з підстав, що вказані у п.п. 4-5 ч.
1 ст. 24 Закону є помилковим.

Враховуючи викладені обставини
колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржувані рішення про відмову у
державній реєстрації прийняті з
дотриманням вимог ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».
Рішенн про відмову приймається після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав
якщо не усунуто обставини, що були
підставою для прийняття такого
рішення. Позивачем не заперечувався
факт не усунення ним недоліків, не
надано жодних правовстановлюючих
документів, у визначений п'ятиденний
строк, а отже вказані рішення прийняті
у відповідності до вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Апелянт, який є суб'єктом
владних повноважень, свою позицію суду
доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи і, крім того, судом порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі вимог ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення вимог
позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Баштанського районного
управління юстиції Миколаївської
області задовольнити, постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року скасувати, прийняти по справі нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
Публічного акціонерного товариства
«Виноградівський» у справі №814/4460/13-а.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 28.04.2014 року.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький