Справа № 2а-6715/10/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/20482/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «УПЕК
Трейдинг»

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011

у справі № 2-а-6715/10/2070 Харківського
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «УПЕК Трейдинг»

до 1. Харківської обласної митниці

2. Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області в особі Управління Державного
казначейства у м. Харкові

про скасування рішення, картки та
стягнення надмірно сплаченого податку
на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «УПЕК
Трейдинг» просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
Харківська обласна митниця просить
залишити її без задоволення як
безпідставну.

Головне управління Державного
казначейства України в Харківській
області в особі Управління Державного
казначейства у м. Харкові не
скористалось своїм правом на подання
заперечень на касаційну скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено у судовому процесі,
позивач для розмитнення товару (труби
безшовні круглого поперечного
перерізу рівномірної товщини стінки з
легованої сталі марки GGr-15, призначені
для виготовлення кілець підшипників),
які отримані ним за контрактом від
30.12.2009 № 51/156-09 з компанією «CHINA MUDANJIANG TIANHE
TRADE CO., LTD» (резидент Республіки Китай)
подав ВДМ від 16.04.2010 № 800000015/0/324539, за
якою встановив митну вартість товару у
розмірі 1,1749 доларів США за 1 кг. У
зв`язку з тим, що по попереднім фактам
митних оформлень позивачем на інших
митницях України рівень вартості
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів коливався в межах 1,23-1,24 доларів
США, митним органом направлено запит
щодо визначення митної вартості товару
з підрозділу митного оформлення до
відділу контролю митної вартості.

Митним органом проведено консультації
з позивачем щодо обміну інформацією
щодо рівня цін на ідентичні товари та з
огляду на ненадання останнім
документів, передбачених пунктом 11
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 (далі -
Порядок), прийнято рішення про
здійснення коригування митної
вартості товару із застосуванням
митної вартості щодо ідентичних
товарів.

Рішенням Харківської митниці про
визначення митної вартості товарів від
19.04.2010 № 800000006/2010/001254/1 митну вартість
товару було визначено у розмірі 1,2512
дол. США за 1 кг ваги.

За визначенням ст. 259 Митного кодексу
України від 11.07.2002 № 92-IV, втратив
чинність згідно з Митним кодексом
України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК
України) митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості (частина 1
ст. 262 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 264 МК України встановлено,
що заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України (частина друга цієї статті).

Відповідно до ст. 266 цього Кодексу
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Статтею 268 МК України зазначено, що у
разі якщо митна імпортованих товарів
не може бути визначена згідно із
положеннями статті 267 цього Кодексу, за
митну вартість береться вартість
операції з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з цієї
ж країни і час експорту яких
зберігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Відповідно до абзацу другого пункту 10
Порядку декларант має право на
доведення у передбачений
законодавством строк митному органу
правильності визначення ним митної
вартості товарів.

Встановивши у судовому процесі
неможливість визначення митної
вартості імпортованого товару за
ціною, вказаною в договорі, у зв`язку з
ненаданням ТОВ «УПЕК Трейдінг»
додаткових документів для
підтвердження ціни, заявленої ним у
ВМД, та на підставі прайсу за лютий 2009
року, який позивач використовував на
ідентичні та подібні товари, які
продавались на експорт в Україну з тієї
ж країни (Китай), та у той же час, що
задекларовані товариством товари, суди
зробили правильний та такий, що
відповідає обставинам справи висновок
про правомірне застосування
Харківською митницею методу
визначення вартості товарів за ціною
договору щодо ідентичних товарів.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «УПЕК
Трейдинг» залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош