Справа № 820/13880/13-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.Справа № 820/13880/13-а

Головуючий 1 інстанції: Зоркіна Ю.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.2014р. по
справі № 820/13880/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції

треті особи ОСОБА_3, Друга Харківська
державна нотаріальна контора,
Харківська філія державного
підприємства «Інформаційний центр»

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_2, звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просила визнати незаконними дії
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції по
винесенню резолютивної частини
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 442/ДВ-18 від 23.12.08 р. у наступній
редакції: «накласти арешт на майно, що
належить на праві власності ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на частину квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого 13.02.03
р. ХМЦПДЖФ № 4-03-215930, у межах загальної
суми боргу - 9214,28 грн. Заборонити
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить на праві власності
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на частину
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
13.02.03 р. ХМЦПДЖФ № 4-03-215930, у межах
загальної суми боргу - 9214,28 грн.» та
зобов'язати Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції викласти резолютивну частину
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 442/ДВ-18 від 23.12.08 р. у наступній
редакції: «накласти арешт на майно, що
належить на праві власності ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого 13.02.03
р. ХМЦПДЖФ № 4-03-215930, у межах загальної
суми боргу - 9214,28 грн. Заборонити
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить на праві власності
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
13.02.03 р. ХМЦПДЖФ № 4-03-215930, у межах
загальної суми боргу - 9214,28 грн.».

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.14 р. по
справі № 820/13880/13-а позов ОСОБА_2
залишений без задоволення.

Не погодившись з судовим рішенням,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.14 р. по
справі № 820/13880/13-а та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Відповідач та треті особи письмові
заперечення на апеляційну скаргу не
подали.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги та пояснення
позивачки та її представника в
судовому засіданні, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивачці на праві
приватної власності на житло від 13.02.03
р. № 4-03-215930 належить 1/3 квартири
АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка вона
звернулася до Другої Харківської
державної нотаріальної контори з
питань отримання свідоцтва про право
на спадщину, проте їй було у цьому
відмовлено з тих підстав, що згідно
витягу з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
(дата формування 02.07.13 р.) міститься
запис № 84408334, згідно якого вказане
нерухоме майно (АДРЕСА_1) знаходиться
під забороною відчуження на підставі
постанови про арешт майна та
оголошення заборони його відчуження АА
№ 534087 від 23.12.08 р., винесеного
Ленінським ВДВС Харківського міського
управління юстиції. За вирішенням
вказаного питання позивачка
звернулася до Ленінсього ВДВС
Харківського міського управління
юстиції. Згідно листів відповідача №
17510 від 20.09.13 р., № Ш-122/01-41/08 від 10.10.13 р., №
25983 від 23.12.13 р. встановлено, що у
провадженні відповідача знаходилися
виконавчі провадження, відкриті на
підставі рішення Апеляційного суду
Сумської області у справі № 22А-1850/05 від
07.10.08 р. про стягнення боргу з ОСОБА_3 на
користь ВАТ «Укртелеком» на загальну
суму 9214,28 грн., які були закінчені
згідно Закону України «Про виконавче
провадження». Згідно акту про
вилучення виконавчих проваджень для
знищення від 02.03.12 р. вказані виконавчі
провадження знищенні згідно приписів
п.п. 9.9-9.10 Порядку роботи з документами в
органах державної виконавчої служби,
затвердженого наказом Мінюсту України
№ 2274/5 від 25.12.08 р.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження №
442/ДВ-18 від 23.12.08 р. (серія АА № 534087)
встановлено, що арешт накладено на
майно, що належить ОСОБА_3 - на частину
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
13.02.03 р. № 4-03-215930, у межах загальної суми
боргу 9214,28 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову,
оскільки оскаржуваним рішенням не
порушуються права позивачки, при цьому
послався на положення ст. 50 та ст. 55
Закону України «Про виконавче
провадження» у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, які встановлюють
порядок звернення стягнення на майно
боржника за виконавчими документами.

Колегія суддів зазначає, що у позовних
вимогах позивачка фактично просить
внести зміни до резолютивної частини
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 422/ДВ-18 від 23.12.08 р., виклавши її в іншій
редакції, що є неналежним способом
захисту прав, оскільки відповідно до
положень КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень. Також неналежною є вимога
позивачки визнати незаконними дії
Ленінського ВДВС Харківського МУЮ по
винесенню резолютивної частини
зазначеної постанови, оскільки не
можуть бути самостійним предметом
оскарження дії, пов'язані зі складенням
та підписанням відповідних рішень.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Способами захисту у розумінні ст. 2 КАС
України є звернення до суду з приводу
оскарження рішення, дії чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, із застереженням, коли
щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Положеннями ч. 4 ст. 105 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги про: скасування або
визнання не чинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; виконання зупиненої чи
не вчиненої дії; встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

Таким чином, КАС України передбачає
вичерпний перелік вимог для захисту
прав від порушень з боку суб'єкта
владних повноважень. Оскільки заявлені
позивачкою вимоги не відповідають КАС
України, підстав для їх задоволення не
вбачається.

Зважаючи на те, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.14 р. по
справі № 820/13880/13-а прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.14 р. по
справі № 820/13880/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.14 р. по
справі № 820/13880/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, треті
особи ОСОБА_3, Друга Харківська
державна нотаріальна контора,
Харківська філія державного
підприємства «Інформаційний центр»,
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.