Справа № 2а-4803/12/0170/7
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1645/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Голубєва Г.К., Пилипчук Н.Г.,
Рибченко А.О., Усенко Є.А.,

розглянувши заяву Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників (далі - Центральний
офіс) про перегляд Верховним Судом
України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 14.01.2014

у справі № 2а/4803/12/0170/7

за позовом публічного акціонерного
товариства «Крименерго»

до Центрального офісу

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 05.06.2012, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2013, позов задоволено; скасовано
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 14.01.2014 зазначені
судові акти попередніх інстанцій
залишено без змін.

Центральний офіс звернувся із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
14.01.2014, в якій просить її скасувати,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права (зокрема, статей 69,
79 Податкового кодексу України),
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 16.10.2013 у справі № 2а-18701/11/2670.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвади суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
14.01.2014, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України
погодився з висновком попередніх
інстанцій про передчасність прийняття
податкового повідомлення-рішення за
наслідками проведення податкової
перевірки, призначеної за постановою
слідчого у кримінальній справі, до часу
набрання законної сили відповідним
рішенням суду у такій кримінальній
справі.

Водночас у прийнятті ухвали від
16.10.2013 у справі № 2а-18701/11/2670, на яку
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України, виходячи
з установлених судами обставин справи
щодо безтоварності господарських
операцій, зазначив про відсутність у
платника права на податковий кредит за
такими операціями та про
обґрунтованість донарахування
відповідних сум ПДВ. При цьому
порушення кримінальної справи
відносно посадової особи контрагента
платника не було підставою для
проведення податкової перевірки
платника, а оцінювалося як свідчення
наявності ознак фіктивного
підприємництва у діяльності названого
контрагента.

Аналіз наведених рішень
касаційного суду не дає підстав
вважати, що він неоднаково застосував
норми матеріального права, які
регулюють подібні правовідносини,
оскільки ухвалення протилежних рішень
стало наслідком встановлення судами
під час розгляду цих справ різних
фактичних обставин.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Міжрегіональному
головному управлінню Міндоходів -
Центральному офісу з обслуговування
великих платників у допуску справи №
2а/4803/12/0170/7 до провадження Верховного
Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Г.К. Голубєва Н.Г. Пилипчук А.О.
Рибченко Є.А. Усенко