Справа № 2а-5026/09/1370
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/28890/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр Реклами» на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012 року
по справі № 2а-5026/09/1370 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр Реклами» до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова про
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Центр реклами"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до ДПІ у Личаківському районі
м. Львова про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень
№/0/3402/23-2 від 04.02.2009 року,
№/1/6383/23-2 від 13.03.2009 року,
№/2/9126/23-2 від 10.04.2009 року,
№/3/12875/23-2 від 21.05.2009 року,
№/4/17942 від 29.07.2009 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09.10.2009 року
у даній справі позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012 року
скасовано постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
09.10.2009 року та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову з мотивів
безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2012 року як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та залишити без
змін постанову суду першої інстанції,
оскільки скаржник вважає її такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм чинного законодавства.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що ДПІ у
Личаківському районі м. Львова було
проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Центр реклами» з питань
взаємовідносин та взаєморозрахунків з
ТОВ «Профліга», за результатами якої
встановлено порушення вимог п.1.7 ст. 1, п.
1.8 ст. 1, пп. 7.2.3 п. 7.2 ст.7, пп. 7.3,1 п. 7.3 ст. 7,
пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України від
03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР).

На підставі висновків перевірки та
процедури адміністративного
оскарження податковим органом
прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення, якими до ТОВ
«Центр реклами» застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 20372,00 грн.,
в тому числі за основним платежем - 13581,00
грн., штрафні санкції - 6791,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з того,
що укладена між позивачем та ТОВ
«Профліга» угода не відповідає вимогам
закону, оскільки ТОВ «Профліга» з
березня 2008 року не подає податкову
звітність.

Однак, з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період. Жодних доказів, які б
підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договору
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договору із
позивачем, його контрагент був
платником ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованим у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мав достатній
об'єм правоздатності для укладення
спірної угоди.

Доводи відповідача про нікчемність
угоди, укладеної між позивачем та його
контрагентом, окружним
адміністративним судом правомірно не
прийняті до уваги, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження такого факту.

Крім того, чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Невиконання
контрагентом свого зобов'язання зі
сплати ПДВ до бюджету зумовлює
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

За таких обставин місцевий
адміністративний суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності задоволення позовних
вимог, правильно застосувавши норми
матеріального та процесуального права
до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

З огляду на вказані обставини колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
скасування постанови апеляційного
суду з підстав невідповідності її
нормам матеріального та
процесуального права, та залишенні в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 226, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
Реклами» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012 року
скасувати та залишити в силі постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 09.10.2009 року
по справі № 2а-5026/09/1370.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може
бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.