Справа № 872/5243/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2013 рокусправа № 804/1085/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.02.13

у справі № 804/1085/13-а

за позовом Криворізької південної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби

до приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія Гарантікс»

про накладення арешту на кошти
платника податків, що знаходяться в
банку,-

встановила:

Криворізька південна міжрайонна
державна податкова інспекція
Дніпропетровської області Державної
податкової служби звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просила накласти арешт на кошти
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія Гарантікс», що
знаходяться на розрахунковому рахунку
у банках:

- № 8156 ПАТ «Банк Перший», МФО 320995;

- № 564 Філія АТ «Укрексімбанк»
м.Кривий Ріг, МФО 305589;

- № 1 ЗО ДАТ «Райффайзен Банк
Аваль» м.Запоріжжя, МФО 313827;

- № АТ «Райффайзен Банк Аваль»
м.Київ, МФО 3808053.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю
несплаченої заборгованості
відповідача та відсутністю майна
підприємства, на яке податковий орган
може звернути стягнення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.02.2013 у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано ненаданням
позивачем доказів підтвердження
вжиття заходів погашення податкового
боргу, а саме: стягнення податкового
боргу за рахунок коштів, належних
відповідачу та наявних на рахунках в
банківських установах, надання дозволу
на стягнення таких коштів за рахунок
майна або застосування
адміністративного арешту такого майна
платника податків, що знаходиться у
податковій заставі.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення позову.
Позивач зазначає, що суд першої
інстанції не надав вірної оцінки
обставинам справи, не дослідив того
факту, що у товариства відсутні джерела
погашення податкового боргу, але
наявні розрахункові рахунки, що
відповідно до ст.20 ПК України дає право
податкового органу звернутись з
вимогою про накладення арешту на кошти
боржника до суду.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідач ПрАТ
«Страхова компанія Гарантікс»
перебуває на податковому обліку в
Криворізькій ПМДПІ з 25.12.2003 за № 4057 як
платник податків (а. с.17).

21.02.2012 відповідачем до Криворізької
ПМДПІ подано податкову декларацію з
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності за
2012 рік № із визначенням
загальної суми орендної плати за рік -
2847,97 грн. та щомісячних платежів - 236,91
грн. (а. с.24, 25).

03.04.2012 Криворізькою ПМДПІ відповідачу
виставлена податкова вимога № 169 на
суму податкового зобов'язання 231,39 грн.,
направлена рекомендованим листом з
повідомленням про вручення 12.04.2012, яка
повернута 25.05.2012 поштовим відділенням з
посиланням на закінчення терміну
зберігання (а. с.17).

13.06.2012 позивачем проведено камеральну
перевірку податкової декларації з
плати за землю приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
Гарантікс», за результатами якої
складений акт №55/1503/32692931 від 13.06.2012 (а.
с.28).

Перевіркою встановлено порушення
відповідачем п.286.2 ст.286 Податкового
кодексу України, а саме: несвоєчасно
подано податкову декларацію з плати за
землю від 21.02.2012 № . Граничний
строк подачі декларації - 20.02.2012, дата
фактичного подання декларації - 21.02.2012.

На підставі означеного акту перевірки
Криворізькою ПМДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
25.06.2012, яким до товариства застосовано
штрафні санкції на суму 170 грн. (а. с.28).

Дане податкове повідомлення-рішення
направлено на адресу відповідача
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення 25.06.2011, повернуто в зв'язку
з тим, що товариство за юридичною
адресою не знаходиться.

З метою виявлення та подальшої
реалізації рухомого та нерухомого
майна боржника направлено запити, на
які отримано відповіді (а. с.20-23):

- від Криворізького
гірничопромислового територіального
управління від 26.12.2011 №12-13/2216, згідно
якої технологічні транспортні засоби
не зареєстровані;

- від Інспекції Державного технічного
нагляду від 12.01.2012 № 83-02-11, згідно якої
відсутня інформація про реєстрацію
сільськогосподарської техніки;

- від ЦБ ДАІ від 21.11.2011, згідно якої
інформацію не знайдено;

- від КП ДОР Криворізьке бюро технічної
інвентаризації від 18.06.2012 № 11051, згідно
якої нерухомість не зареєстрована.

Довідкою про відкриті розрахункові
рахунки в установах банків згідно
облікових баз даних станом на 26.12.2012
підтверджено наявність у ПрАТ
«Страхова компанія Гарантікс»
банківських рахунків: № 8156 ПАТ
«Банк Перший», МФО 320995; №564 Філія
АТ «Укрексімбанк» м.Кривий Ріг, МФО 305589;
№ 1 ЗОДАТ «Райффайзен Банк Аваль»
м.Запоріжжя, МФО 313827; № АТ
«Райффайзен Банк Аваль» м.Київ, МФО 3808053
(а. с.16).

За даними податкового органу станом на
30.12.2012 відповідач має недоїмку на
загальну суму 2533,58 грн., що
підтверджується довідкою про
розрахунки з бюджетом (а. с.7, 8).

Виходячи з наведених обставин
Криворізька ПМДПІ вважає, що за
відсутності у ПрАТ «Страхова компанія
Гарантікс» майна, яке може бути
передано у податкову заставу, є
наявними підстави для застосування
арешту коштів на розрахункових
рахунках Товариства.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками податкового органу.

Підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК
України в редакції, що діяла на час
звернення позивача до суду,
передбачено право органів державної
податкової служби України звертатися
до суду щодо накладення арешту на кошти
та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку, у
разі, якщо у платника податків, який має
податковий борг, відсутнє майно та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно зазначено, що право звертатись до
суду з позовом про накладення арешту на
кошти та інші цінності платника
податку виникає у податкового органу в
разі одночасної наявності двох умов:
наявність у платника податків
податкового боргу та відсутність майна
для його погашення.

Щодо відсутності у відповідача майна,
яке підлягає передачі у податкову
заставу, то позивач зазначає, що
фактичні обставини справи, які
підтверджені вищенаведеними листами
Криворізького гірничопромислового
теруправління, Інспекції
Держтехнагляду, ДАІ та БТІ, свідчать, що
у товариства немає джерел погашення
податкового боргу, але наявні
розрахункові рахунки і тому в даному
випадку орган державної податкової
служби має право звернутись у межах
права, передбаченого п.п.20.1.17 п.20.1 ст.20
ПК України, до суду з позовом про
накладення арешту на всі кошти та інші
цінності відповідача, які знаходяться
в установах банку.

Разом з тим, наведені довідки не є
безперечним свідченням відсутності у
товариства майна, яке може бути
джерелом погашення податкового боргу,
зокрема, іншого майна, право власності
на яке відповідно до вимог діючого
законодавства не підлягає державній
реєстрації.

Главою 9 Податкового кодексу України
врегульовані питання щодо погашення
податкового боргу платників податків.

Згідно п.87.9 ст.87 Податкового Кодексу
України в разі наявності у платника
податків податкового боргу органи
державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
передбачених законом випадках.

Також з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу відповідно до ст.88 та
ст.89 Податкового кодексу України. При
цьому на податковий орган покладаються
певні обов'язки задля забезпечення
погашення податкового боргу, а саме:
складання акту опису майна,
реєстрування податкової застави у
відповідному державному реєстрі тощо.

Поряд з цим, нормами ст.91 Податкового
кодексу України визначено, що керівник
органу державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податків,
що має податковий борг, призначає
такому платнику податків податкового
керуючого. Податковий керуючий повинен
бути посадовою (службовою) особою
органу державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, дії,
які вчинив податковий орган перед
звернення з даним позовом до суду,
полягають лише у є направленні запитів
до відповідних органів, в яких могло
бути зареєстровано рухоме та нерухоме
майно відповідача.

Рішення про опис майна у податкову
заставу, акт опису майна відповідача,
або докази на підтвердження інших
заходів, які мали бути проведені
податковим органом з метою
забезпечення погашення податкового
боргу відповідача, в матеріалах справи
відсутні.

Крім того, з положень п.п.20.1.17 п.20.1 ст.20
ПК України вбачається, що арешт
накладається на кошти та інші цінності
такого платника податків, що
знаходяться в банку, в зв'язку з чим
правомірним є висновок суду першої
інстанції про необхідність надання
податковим органом суду доказів
наявності у платника податків коштів
та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку.

При цьому, звернення податкового
органу до суду щодо накладення арешту
на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, є зверненням щодо арешту майна,
яке належить платнику податків.

Положення Кодексу адміністративного
судочинства України передбачають
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС
України).

Позивачем не надано доказів
застосування в повній мірі всіх
заходів, які були б направлені на
забезпечення погашення податкового
боргу, який виник у відповідача, у
зв'язку з чим позивачем фактично не
надано суду підстав для задоволення
позовних вимог у даній справі.

Отже, позивач звернувся до суду в
порушення вимог ст.20 ПК України з
огляду на недоведеність наявності
обов'язкових підстав для накладення
арешту.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає правомірною та
обґрунтованою постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.02.2013 у
даній справі, а доводи апеляційної
скарги Криворізької ПМДПІ такими, що не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
що свідчить про відсутність підстав
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції у
Дніпропетровській області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.02.13 у справі № 804/1085/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко