Справа № 623/694/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р.Справа № 623/694/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 12.03.2014р. по
справі № 623/694/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2014р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області, в якому
просив суд:

- визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області щодо відмови
по перерахуванню, нарахуванню і
виплаті щорічної разової допомоги на
оздоровлення ОСОБА_1 як інваліду II
групи - 5( п'ять) мінімальних заробітних
плат згідно абзацу другому, частин
четвертої, статті 48 Закону України " Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р.
№ 796 - XII за 2013 рік.

- зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області здійснити перерахунок та
виплату щорічної грошової допомоги
ОСОБА_1 на оздоровлення за 2013 рік згідно
абзацу другому, частини четвертої
статті 48 Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. № 796 - XII за 2013
рік у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, з урахуванням сплачених сум.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 12.03.2014р. в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, ОСОБА_1,
зазначає, що оскаржувана постанова
прийнята без повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи, в
порушення норм матеріального права, є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі. Просить суд
апеляційної інстанції ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Суд апеляційної
інстанції розглядає справу згідно п. 1, 2
ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції неправильно
застосував до спірних правовідносин
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, виходячи з наступного.

Згідно ч .2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до листа управління праці
та соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області від 23.09.2013р. №5975 (а.с. 6) позивачу
була призначена і виплачена щорічна
допомога на оздоровлення за 2013р. в сумі
120 грн. 12 лютого 2013.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
пропущено строк звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів зауважує, що для
вирішення питання про правильність
застосування судами строку звернення
до суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Предметом спору у цій справі є визнання
рішення незаконним та зобов'язання
вчинити певні дії, а саме зробити
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення та провести її виплату.
Спірні виплати мають разовий характер,
а тому про порушення своїх прав позивач
мав можливість дізнатися в день
отримання цієї виплати та звернутися
до суду за захистом своїх прав в межах
шестимісячного строку, визначеного
Кодексом адміністративного
судочинства.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги щодо визнання
незаконними дій відповідача та
покладення на нього обов'язку
здійснити перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013р., у зв'язку з пропуском строку для
звернення до суду, підлягають
залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що через порушення
судом норм процесуального права,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись п. 9 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 12.03.2014р.
по справі № 623/694/14-а скасувати.

Позов залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М.