Справа № 2а-11718/11/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2011 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомДержавного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
доМостинського прикордонного загону
регіонального управління Державної
Українипроскасування постанови від
15.07.2011р. №4,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Державне територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця»(далі по тексту - позивач)
звернулось з позовом до Мостинського
прикордонного загону регіонального
управління Державної прикордонної
служби України (далі по тексту
-відповідач) про скасування постанови
№4 від 15.07.2011р. про правопорушення,
пов'язане зі здійсненням перевізником
міжнародних пасажирських перевезень
Мостинського прикордонного загону про
накладення на ДТГО «Південно-Західна
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що застосування до
перевізника, ДТГО "Південно-Західна
залізниця" санкцій за порушення норм
статті 1 Закону України "Про
відповідальність перевізників під час
міжнародних пасажирських перевезень" є
неправомірним, оскільки на провідників
вагонів покладені обов'язки лише
попереджати пасажирів про
необхідність мати відповідні
документи, а не перевіряти у пасажирів
їх наявність. Здійснення перевірки
наявності документів покладається
саме на відповідача під час здійснення
ним контролю у пунктах пропуску.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
В судовому засіданні 31 жовтня 2011 року
судом постало на обговорення питання
про можливість переходу по справі в
письмове провадження.
Представник позивача не заперечував.
Відповідач проти позову заперечив, у
судове засідання не з'явився, про час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
15 липня 2011 року відповідачем винесено
постанову №4 про правопорушення,
пов'язане зі здійсненням перевізником
міжнародних пасажирських перевезень
Відповідно до вказаної постанови
29.06.2011р. при проходженні прикордонного
контролю в пункті пропуску через
державний кордон України «Мостинська
залізнична станція»відділу
прикордонної служби «Мостинська
залізнична станція»Мостинського
прикордонного загону на в'їзді в
Україну у вагоні №1 потягу №52
«Вроцлав-Київ»представниками
прикордонного контролю виявлено
одного громадянина Німеччини ОСОБА_2
-ІНФОРМАЦІЯ_1, який слідував від станції
Требова (ЧР) до станції Київ на підставі
залізничного квитка CIV1154, надав на
паспортний контроль національний
паспорт громадянина Німеччини НОМЕР_1
виданий 06.09.2006р. на ім'я ОСОБА_2, який не
дає права на перетин громадянину
Німеччини державного кордону України,
чим провідник вагону №1 потягу №52
«Вроцлав-Київ», в порушення п. 2 статті
22-1 Закону України «Про залізничний
транспорт» не забезпечив перед
початком пасажирського міжнародного
автомобільного перевезення перевірку
наявності у пасажира, а саме у
громадянина Німеччини ОСОБА_2
-ІНФОРМАЦІЯ_1, документів, необхідних
для в'їзду до України, що призвело до
спроби перевезення перевізником ДТГО
залізниця»громадянина Німеччини
ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_1 через державний
кордон України без необхідних
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Права та обов'язки залізниць,
підприємств, установ та організацій
залізничного транспорту визначені
статтею 22 Закону України "Про
залізничний транспорт".

Крім обов'язків, передбачених статтею 22
Закону України "Про залізничний
транспорт", перевізник, відповідно до
статті 22-1 цього Закону, при перевезенні
пасажира у міжнародному сполученні
зобов'язаний до початку перевезення
перевірити наявність у пасажира
документи, необхідні для в'їзду до
держави прямування, держав за
маршрутом слідування, та відмовити у
перевезенні пасажиру, який на його
вимогу не пред'явив необхідні
документи.

За невиконання обов'язку перевірити
перед початком перевезення пасажира у
міжнародному сполученні наявність у
нього документів, необхідних для в'їзду
до держави прямування, держав за
маршрутом слідування, що призвело до
перевезення чи спроби перевезення
пасажира через державний кордон
України без необхідних документів,
перевізник несе відповідальність,
передбачену законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
підприємства (їх об'єднання), установи,
організації, фізичні особи -підприємці,
які здійснюють міжнародні пасажирські
перевезення (далі -перевізники), за
невиконання обов'язку перевірити перед
початком міжнародного пасажирського
перевезення наявність у пасажира
документів, необхідних для в'їзду до
держави прямування, транзиту, що
призвело до перевезення чи спроби
перевезення пасажира через державний
кордон України без необхідних
документів, несуть відповідальність у
вигляді штрафу від п'ятисот до однієї
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожного такого
пасажира, але не більше двадцяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за одне перевезення.

Позивач, не погоджуючись з
застосованими до ДГТО
"Південно-Західна залізниця" санкціями,
посилався на пункти 2.5 та 2.6 Технології
прикордонного та митного контролю у
пунктах пропуску (пунктах контролю)
через державний кордон для
залізничного сполучення, затверджених
спільним наказом Державної
прикордонної служби України, Державної
митної служби та Міністерства
транспорту та зв'язку України №745/926/1032
від 06.10.2009 р., зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 05.11.2009 р.
№1036/17052.

Так, пунктами 2.5 та 2.6 Технології
визначено, що провідник пасажирського
вагона (далі -провідник) під час посадки
пасажирів у вагон попереджає пасажирів
про необхідність мати паспортні
документи, у т.ч. документи на право
перетинання державного кордону
України дітьми. Під час проїзду
пасажирів у вагоні провідник опитує
пасажирів щодо їх громадянства, роздає
імміграційні картки та митні
декларації (забезпечення поїзних
бригад бланками імміграційних карток
здійснюється органами охорони
державного кордону, бланками митних
декларацій -митними органами).

З приводу зазначеного слід зауважити,
що Технологія прикордонного та митного
контролю в пунктах пропуску (пунктах
контролю) через державний кордон для
залізничного сполучення врегульовує
питання безпосередньо здійснення
прикордонно-митних процедур під час
перетинання особами, транспортними
засобами державного кордону України.

Крім того, виконання вимог п. 2. 5 та 2.6
Технології провідниками вагонів не
звільняє їх від обов'язку щодо
виконання вимог Закону України "Про
залізничний транспорт", який, до того ж,
має вищу юридичну силу, і за
невиконання вимог якого передбачена
відповідальність Законом України "Про
відповідальність перевізників під час
здійснення міжнародних пасажирських
перевезень".

Позивач також посилався на статтю 6
Єдиних правил до договору міжнародного
залізничного перевезення пасажирів,
при цьому вказував, що договір
перевезення повинен бути
підтверджений одним проїзним
документом, що надається пасажиру.
Проте, стаття 6 параграф 2 Єдиних правил
визначає, що договір перевезення
повинен бути підтверджений одним або
кількома проїзними документами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку про правомірність дій
відповідача щодо застосування до
позивача стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 12000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Державному
територіально-галузевому об'єднанню
«Південно-Західна залізниця»відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Амельохін