Справа № 2а-3516/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва на ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва до Фізичної
особи-підприємець ОСОБА_2 про
стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року Державна податкова
інспекція у Святошинському районі
міста Києва звернулися в суд з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
з відповідача податкової
заборгованості у розмірі 18 159,40 грн..

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 травня 2012 року
адміністративний позов залишено без
розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
від 22 травня 2012 року як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та направити справу для продовження
розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції приймаючи ухвалу
про залишення позовної заяви без
розгляду зазначив, що позивачем
пропущено строк звернення до суду,
встановлений ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Позивач, в апеляційній скарзі
наголошує, що строк для звернення до
суду ним не пропущений, посилаючись на
положення статті 102 Податкового
кодексу України,

Вивчивши матеріали справи та
проаналізувавши чинне законодавство,
колегія суддів вважає рішення суду
вмотивованим та законним виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом позову було стягнення
податкової заборгованості.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1
статті 10 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» стягнення коштів та
продаж інших активів платника податків
провадяться не раніше тридцятого
календарного дня з моменту надіслання
йому другої податкової вимоги.

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що
друга податкова вимога отримана
відповідачем 26 травня 2009 року.
Оскільки, як зазначено вище, стягнення
коштів та продаж інших активів
платника податків провадяться не
раніше тридцятого календарного дня з
моменту надіслання йому другої
податкової вимоги, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції і вважає, що перебіг строку
позовної давності починається з 27
червня 2009 року.

Колегія суддів враховує, що частина
спірного податкового боргу виникла
після направлення відповідачу першої
та другої податкових вимог, тому для
нового податкового боргу, визначеного
податковими повідомленнями-рішеннями
від 26 квітня 2010 року №/0, №/0
та від 11 лютого 2010 року №, №,
процедури надсилання податкових вимог
та стягнення коштів та продаж інших
активів платника податків,
передбаченого підпунктом 10.1.1 пункту 10.1
статті 10 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» не застосовуються.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Абзац третій підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» встановлює, що у
разі визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом,
платник податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення, крім
випадків коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

Судом першої інстанції встановлено, що
податкові повідомлення-рішення від 11
лютого 2010 року № та №
відповідач отримав особисто 22 лютого
2010 року, тому, враховуючи несплату
визначеної суми податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
зазначеного податкового
повідомлення-рішення, податковий борг
виник у відповідача 05 березня 2010 року.

Податкові повідомлення-рішення від 26
квітня 2010 року №/0 та №/0
розміщено на дошці податкових
оголошень, про що складено відповідний
акт від 01 червня 2010 року, в свою чергу
податковий борг, з урахуванням
десятиденного строку, передбаченого на
сплату визначеної суми податкового
зобов'язання, виник у позивача 12
червня 2010 року.

Позивачу законодавством надано строк в
6 місяців (в редакції КАС України до 30
липня 2010 року) і 12 місяців (в редакції
після 30 липня 2010 року) для звернення до
суду.

З матеріалів справи вбачається, що
податковий борг у відповідача,
враховуючи вимоги законодавства, виник
27 червня 2009 року,05 березня 2010 року та 12
червня 2010 року.

Оскільки позивач звернувся до суду
лише 12 вересня 2011 року, то колегія
суддів вбачає очевидним порушення всіх
можливих строків для звернення до суду.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання позивача на положення
підпункту 102.4 статті 102 Податкового
кодексу України, відповідно якого у
разі якщо грошове зобов'язання
нараховане контролюючим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу, оскільки такий
строк поширюється лише на податковий
борг, який виник починаючи з 01 січня 2011
року.

Колегія суддів не знаходить жодних
підстав для задоволення апеляційної
скарги позивача, а ухвалу суду першої
інстанції вважає законною,
обґрунтованою та такою, що ухвалена з
урахування всіх обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 201 - 204 КАС
України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 165, 167, 181, 195, 196, 198,
199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 травня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
17.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Карпушова О.В.