Справа № 872/15410/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/1721/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Корнієнка Р.А.,

за участю:

представника позивача: Мороз С.В.,

представника відповідача: Товстої Н.А..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року у справі № 804172113-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фактор» до ДПІ у
Амур - Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення,-

В С Т А
Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фактор" звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до ДПІ у Амур
- Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС, в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
12.12.2012 р. з податку на додану вартість в
розмірі 168559,00 грн., яке прийнято на
підставі Акту № 1630/15-2/31959328 від 30.07.2012 р.
"Про результати камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
додану вартість" ТОВ "Фактор" за звітний
(податковий) період - вересень 2010 р.
(далі - Акт перевірки).

В обґрунтування заявлених вимог
позивач, зокрема, посилався на
безпідставність висновків відповідача
викладених в акті перевірки, щодо
неправомірності віднесення суми
від'ємного значення з ПДВ із зменшення
суми податкового боргу за попередні
податкові періоди..

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2013 року адміністративний позов
задоволено, суд визнав протиправним та
скасував податкове
повідомлення-рішення відповідача №
001360152 від 12.12.2012 року.

Постанова суду мотивована тим, що
податковий борг з ПДВ в позивача виник
01.11.2010 р. на підставі податкового
повідомлення-рішення № від 22.10.2010
р. з ПДВ на суму 400107,00 грн. за
результатами Акту планової виїзної
документальної перевірки № 3121/23-2/31959328
від 18.10.2010 р. за період з 01.07.2009 р. по
30.06.2010 р. Враховуючи той факт, що
предметом зазначеної перевірки був
період з 01.07.2009 р. по 30.06.2010 р., суд дійшов
висновку, що податкові зобов'язання з
ПДВ позивачу були нараховані за період
з 01.07.2009 р. по 30.06.2010 р., а віднесення
позивачем від'ємного значення з ПДВ за
вересень було зроблено за попередні
звітні (податкові) періоди, в зв'язку з
чим, суд прийшов до висновку про
правомірність віднесення позивачем
від'ємного значення з ПДВ в декларації
за вересень 2010 р. у зменшення
податкового боргу за попередні звітні
(податкові) періоди, який було
нараховано позивачу за податковим
повідомленням-рішенням № від
22.10.2010 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично
обґрунтована висновками перевіряючих
осіб, які зроблено в Акті перевірки,
щодо неправомірності віднесення
позивачем від'ємного значення з ПДВ в
декларації за вересень 2010 р. у
зменшення податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди в
порушення підпункту 7.7.1 пункту 7 Закону
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 року та підпункту 5.11 пункту 5
Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
ДПА України від 30.05.1997року №166.

При розгляді справи судом апеляційної
інстанції було допущено
правонаступництво відповідача в
зв'язку з реорганізацією на державну
податкову інспекцію в
Амур-Нижньодніпровському районі ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу
позивач просить постанову суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача без
задоволення, посилаючись на
необґрунтованість доводів відповідача
викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
посадовою особою ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС проведено камеральну
перевірку податкової декларації з
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період - вересень 2010 р. ТОВ
"Фактор", , за
результатами якої складено Акту №
1630/15-2/31959328 від 30.07.2012 р. "Про результати
камеральної перевірки податкової
звітності з податку на додану вартість"
(далі - Акт перевірки) (а.с.20-22).

За висновками Акту перевірки
позивачем неправомірно зараховано
суму відємного значення (рядок 18.2) в
сумі 168559,0 гривень у зменшення суми
податкового боргу з податку на додану
вартість по декларації з ПДВ за
вересень 2010року в порушення підпункту
7.7.1 пункту 7 Закону «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 року та
підпункту 5.11 пункту 5 Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого Наказом ДПА
України від 30.05.1997року №166.

Не погодившись з висновками
зазначеними в Акті-перевірки позивач
звертався до відповідача, однак його
заперечення були відхилені (а.с.23-26).

12.09.2012 року відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість (а.с.8).

Не погодившись із зазначеним рішенням
позивач його оскаржив в
адміністративному порядку за
результатами розгляду якого податкове
повідомлення-рішення № від 12.09.2012
року, однак відповідачем було прийнято
нове податкове повідомлення-рішення №
від 12.12.2012року, яким збільшено
грошове зобов'язання ТОВ «Фактор» по
податку на додану вартість на суму 168559
гривень (а.с.9, 27-30, 31-33).

В свою чергу, позивачем також було
оскаржено до відповідача нове
податкове повідомлення-рішення №
від 12.12.2012року, однак вищевказане
податкове повідомлення-рішення
залишено без змін (а.с.34-46).

Правомірність дій відповідача з
приводу проведення камеральної
перевірки, висновків зазначених в акті
перевірки, правомірність та
обґрунтованість прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність висновків податкового
органу викладених в Акті перевірки від
30.07.2012 року та протиправність на його
підставі прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погодитися не може за наступних
підстав.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Спірні правовідносини на момент їх
виникнення регулюються Законом
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року та Порядком
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого Наказом ДПА
України від 30.05.1997року №166.

Відповідно до пп. 5.11 п. 5 Порядку № 166
якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту, сума визначеного від'ємного
значення враховується у зменшення суми
податкового боргу за попередні звітні
(податкові) періоди з податку на додану
вартість, у тому числі розстроченого
або відстроченого відповідно до закону
(відображається у рядку 22.1 податкової
декларації), а решта зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 22.2 податкової декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 23.1
податкової декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Відповідно до пп.7.7.1 п. 7.7 ст. 7 ЗУ "Про
податок на додану вартість" сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до змісту Акту-перевірки
позивачем подана до відповідача
декларація з податку на додану
вартість за вересень 2010 року 03.11.2010року
реєстраційний № в порушення
строків її подання передбачених ст.4 ЗУ
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

За змістом декларації, позивачем
задекларовано від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у розмірі 168559,0 гривень, яке
зараховано як у зменшення суми
податкового кредиту.

Однак, податковий борг у позивача виник
тільки з 01.11.2010 року на підставі
податкового повідомлення-рішення від
22.10.2010 року за № на загальну суму
ПДВ 400107,0 гривень по результатам акту
планової виїзної документальної
перевірки від 18.10.2010року № 31223-231959328 за
період з 01.07.09 року по 30.06.2010року.

Отже, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів вважає, що позивачем
безпідставно задекларовано від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у розмірі 168559,0 гривень, яке
зараховано як у зменшення суми
податкового кредиту за період часу,
коли ще податковий борг був відсутній.

Судом першої інстанції вищевказані
обставини та положення зазначених
правових норм до уваги не прийняті, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин постанова суду
першої інстанції у частині задоволених
вимог, відповідно до приписів п.4 ч.1
ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з
прийняттям рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 198, 202, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

П О
С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2013 року у справі № 804172113-а -
скасувати.

Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фактор» у
задоволені позову про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки
передбачені статтею 212 КАС України.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко