Справа № 2-А-6078/11
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-А-6078/11

Головуючий 1-ї інст. - Алєйніков В.О.
Категорія № 10.3.1

Коллегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -Бойка А.В.суддів -
Яковлєва О.В. Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м.Миколаєва від 23 жовтня
2013 року року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4
до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги "дітям війни",

В С Т А Н О В И Л А :

14.04.2011 року позивач звернувся до суду
про задоволення своїх вимог за період:
з 01.01.2006 року по 31.03.2011 року.

Постановою Центрального районного
суду м.Миколаєва позовні вимоги
задоволені за період з 14.10.2010 року по
31.03.2011 року.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування судового рішення, у
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є пенсіонером та має статус
дитини війни, і відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року має право
користуватися пільгами, встановленими
вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», в
редакції від 18.11.2004 року, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції щодо залишення
поданого адміністративного позову
поза межами шестимісячного строку
звернення до суду без розгляду.

Що стосується позовних вимог у межах
шестимісячного строку звернення до
суду, слід зазначити наступне:

У 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не
призупинялась, а положення Постанови
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року №530, які суперечать
цьому Закону, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

У 2011 році на виконання вимог Закону
України від 14 червня 2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року №745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

В свою чергу до набрання чинності
зазначеною Постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23.07.2011 року,
виплати щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни
повинні проводитись у розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

При цьому, слід відмітити, що
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, з самого визначення
поняття пенсії випливає, що щомісячні
пенсійні виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплат не є строковим, а тому не
може бути призначений на певний строк.

Зважаючи на зазначене визначенню
підлягає лише дата, з якої особа має
право на отримання пенсії (чи її
перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

До такого висновку зводиться правова
позиція, висловлена Верховним судом в
постановах від 23 квітня 2012 року № 21-239а11
та від 19 березня 2013 року.

Таким чином, достатнім та належним
способом захисту порушених прав
позивача є саме визначення обов'язку
проведення перерахунку належного йому
щомісячного щомісячного підвищення до
пенсії з дати, з якої він має право та
вимагає проведення перерахунку без
обмеження кінцевого терміну або
строку, протягом якого такий
перерахунок має здійснюватись

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року
мінімальний розмір пенсії за віком
визначається виключно цим Законом.
Положення цього Закону не є перешкодою
для застосування величини мінімальної
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого в Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
те, що у справі немає необхідності
досліджувати нові докази або
встановлювати обставини, а рішення
суду першої інстанції є помилковими
лише в частині, судова колегія на
підставі п.1 ч.1 ст. 201 КАС України, вважає
необхідним змінити рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1
ст. 201, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду
м.Миколаєва від 23 жовтня 2013 року
змінити, шляхом виключення з
резолютивної частини кінцевої дати
перерахунку пенсії, а саме "31 березня 2011
року".

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Бойко А.В. Судді
Яковлєв О.В. Танасогло Т.М.