Справа № К/9991/15787/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/15787/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Мороз Л.Л. провівши у порядку
письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України у Ворошиловському
районі м. Донецька до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (далі - ВВДФСС від НВВПЗ)
України у Ворошиловському районі м.
Донецька про стягнення коштів за
касаційною скаргою ВВДФСС від НВВПЗ
України у Ворошиловському районі м.
Донецька на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року УПФ України у
Ворошиловському районі м. Донецька
пред'явило позов до ВВДФСС від НВВПЗ
України у Ворошиловському районі м.
Донецька про стягнення коштів.

Просило стягнути з відповідача витрати
з виплати пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
ОСОБА_4 за вересень - листопад 2010 року на
загальну суму 2021,45 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року у задоволення позовних вимог УПФ
України у Ворошиловському районі м.
Донецька відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року позов задоволено частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року скасовано.

Стягнуто з ВВДФСС від НВВПЗ України у
Ворошиловському районі м. Донецька на
користь УПФ України у Ворошиловському
районі м. Донецька витрати на виплату
пенсії ОСОБА_4 з втраті годувальника за
вересень - листопад 2010 року на загальну
суму 460,18 грн.

В іншій частині позову судом
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції ВВДФСС від НВВПЗ
України у Ворошиловському районі м.
Донецька подало касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої і
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що сторони у даному спорі
в період з вересня по листопад 2010 року
кожного місяця складали та підписували
акти щомісячної звірки за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Розбіжності виникли внаслідок незгоди
відповідача відшкодовувати УПФ
України у Ворошиловському районі м.
Донецька витрати на виплату на
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання ОСОБА_4 у розмірі 2 021,45 грн.
у зв'язку з тим, що на момент смерті
чоловіка їй не виповнилось 55 років,
вона також працювала та права на
страхові виплати у разі смерті
потерпілого не мала.

Із вказаною позицією при відмові у
задоволені позовних вимог погодився
також суд першої інстанції.

Зазначена сума згідно
довідками-розрахунками та актами
звірок складається з: 2 021,45 грн.,
виплачених ОСОБА_4, з яких 444,33 грн.
основний розмір пенсії та 1561, 27 грн.
державна адресна допомога; 15,85 грн.
витрати на виплату та доставку пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-14 (далі Закон № 1105) обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону
№ 1105, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

На виконання Закону № 1105 правлінням
Пенсійного фонду України та правлінням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
прийнята спільна постанова від 4
березня 2003 року №5-4/4, якою затверджений
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі Порядок).

Пункт 2 Порядку визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Разом з цим відшкодування витрат,
пов'язаних з виплатою державної
адресної допомоги та підвищення до
пенсії цим Порядком не передбачено.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу суми виплат, які
вказані в пункті 4 Порядку.

Крім того, згідно статті 36 Закону № 1058,
в редакції на час виплати спірних
пенсій, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були
на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються: чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону; діти (у тому
числі діти, які народилися до спливу 10
місяців з дня смерті годувальника)
померлого годувальника, які не досягли
18 років або старші цього віку, якщо вони
стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах, - до закінчення такими дітьми
навчальних закладів, але не довше ніж
до досягнення ними 23 років, та
діти-сироти до досягнення ними 23 років
незалежно від того, навчаються вони чи
ні; чоловік (дружина), а в разі їх
відсутності - один з батьків або брат чи
сестра, дідусь чи бабуся померлого
годувальника незалежно від віку і
працездатності, якщо він (вона) не
працюють і зайняті доглядом за дитиною
(дітьми) померлого годувальника до
досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими,
що були на утриманні померлого
годувальника, відносяться особи,
зазначені в частині другій цієї статті,
якщо вони: були на повному утриманні
померлого годувальника; одержували від
померлого годувальника допомогу, що
була для них постійним і основним
джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для
яких його допомога була постійним і
основним джерелом засобів до
існування, але які й самі одержували
пенсію, мають право, за бажанням,
перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до статті 33 Закону № 1105 у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: діти,
які не досягли 16 років; діти з 16 до 18
років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; інваліди
члени сім'ї потерпілого на час
інвалідності; неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатні особи, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідач повинен
відшкодувати позивачу, сплачені
останнім розміри основних пенсій,
оскільки такий обов'язок прямо
передбачений статтею 21 Закону № 1105 та
пунктом 4 Порядку.

Відтак, колегія суддів погоджує
висновки апеляційного суду щодо
відмови в позові в частині
відшкодування державної адресної
допомоги, оскільки Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України таких виплат не передбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з дотриманням норм
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги не
спростовують висновки суду.

Керуючись статтями 220, 221, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Ворошиловському
районі м. Донецька залишити без
задоволення, а оскаржувану Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2011 року в
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Ворошиловському
районі м. Донецька про стягнення коштів
- без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Мороз Л.Л.