Справа № 826/13762/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
В.П. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

за участю представника позивача -
Храновського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
до Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3
про визнання незаконними дій,
скасування акта та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.
Києві, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання незаконними дій державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Власюк Д.В. щодо відсутності пропозиції
ДВС про залишення іпотечного майна за
банком та неповідомлення банку про
нереалізацію майна з повторних
прилюдних торгів; визнання незаконними
дій державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Власюк Д.В. щодо
складання акту № б/н від 08 липня 2013 року
уцінки арештованого нерухомого майна,
а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 69, 00 кв. м, що належить
на праві власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1;
скасування акту № б/н від 08 липня 2013
року уцінки арештованого нерухомого
майна, а саме: трикімнатна квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 69, 00 кв. м, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язання запропонувати письмово АТ
«ОТП Банк» вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, а саме: трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 69, 00 кв. м, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1
відповідно до вимог ч. 6 ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку»;
зобов'язання забезпечити проведення
повторної уцінки нереалізованого
майна, а саме: трикімнатна квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 69, 00 кв. м, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1
відповідно до вимог законодавства та
Положення про порядок проведення
аукціонів (публічних торгів) з
реалізації заставленого майна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.12.1197 року № 1448,
з врахуванням згоди ПАТ «ОТП Банк».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням особа, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про задоволення
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 26
грудня 2006 року між позивачем та ОСОБА_5
укладено договір іпотеки № PCL-002/757/2006 (з
майновим поручителем).

Відповідно до пункту 2.1.5. зазначеного
договору сторони погоджуються, що
розмір боргових зобов'язань становить
200000,00 доларів США.

Згідно пункту 3.1 вказаного договору
предметом іпотеки за цим договором є
квартира АДРЕСА_1 та належить
іпотекодавцю.

15 березня 2010 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу видано
виконавчий напис № 2180, відповідно до
якого запропоновано звернути
стягнення на нерухоме майно - квартиру,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_5. За
рахунок коштів, отриманих від
реалізації нерухомого майна,
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
«ОТП Банк» у розмірі 1 612 521,88 грн.

25 березня 2010 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про відкриття
виконавчого провадження.

Постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у місті
Києві Гурова І.В. від 14 травня 2010 року
відкрито виконавче провадження ВП №
19205105 на підставі виконавчого напису
№ 2180, виданого 15 березня 2010 року
приватним нотаріусом ДМНО про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП
Банк» 1 612 521,88 грн.

Відповідно до Акта опису та арешту
майна від 01 грудня 2011 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
описано та накладено арешт на квартиру,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_5

Згідно висновку з незалежної оцінки
майна: нерухоме майно - трикімнатна
квартира АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_5, станом на12 березня 2013
року становить 1763302,00 грн.

Згідно договору № 1012173 про надання
послуг по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(іпотеки) від 26 березня 2012 року
реалізацію майна доручено проводити
філії 10 ПП «Нива - В.Ш.».

Листом № 2079 від 19 квітня 2013 року філією
10 ПП «Нива - В.Ш.» повідомлено сторін, що
прилюдні торги по реалізації
арештованого майна (предмета іпотеки)
за договором № 1012173 від 26 березня 2012
року, яке належить ОСОБА_5, (лот № 1
трикімнатна квартира загальною площею
69,0 м2. Стартова ціна: 1 763 302,00 грн. без
урахування ПДВ) призначені на 13
травня 2013 року о 08:30 год.

13 травня 2013 року філією 10 ПП «Нива - В.Ш.»
листом № 2346 повідомлено позивача та
відповідача про те, що прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки) не відбулись.
Також, у листі зазначено, що відповідно
до статті 49 Закону України «Про
іпотеку» протягом десяти днів з дня
оголошення прилюдних торгів такими, що
не відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону.
Якщо іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим частиною першою
цієї статті, за результатами перших
прилюдних торгів, призначається
проведення на тих же умовах других
прилюдних торгів, які мають відбутися
протягом одного місяця з дня
проведення перших прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
може бути зменшеною не більше ніж на 25
відсотків.

21 травня 2013 року державним виконавцем
складено акт про уцінку майна на 25%
вартості, оскільки перші прилюдні
торги з реалізації арештованого майна
13 травня 2013 року не відбулись у зв'язку
з відсутністю покупців. Вартість майна
після уцінки становить 1 322 476,50 грн.

Листом № 2738 від 29 травня 2013 року філією
10 ПП «Нива - В.Ш.» повідомлено позивача
та відповідача, що прилюдні торги по
реалізації арештованого майна
(предмета іпотеки) за договором № 1012173
від 26 березня 2012 року, яке належить
ОСОБА_5, (лот № 1 трикімнатна квартира
загальною площею 69,0 м2. Стартова ціна: 1
322 476,50 грн. без урахування ПДВ)
призначені на 17 червня 2013 року о 09:00 год.

Згідно повідомлення філії 10 ПП «Нива -
В.Ш.» прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) відбулися 17 червня
2013 року. Майно реалізовано за ціною 1 322
476,50 грн. Відповідно до протоколу №
1012173/1 від 17 червня 2013 року про
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), яке належить
ОСОБА_5, переможцем є ОСОБА_9

Листом № 1078/8 від 05 липня 2013 року
державним виконавцем було повідомлено
філію 10 ПП «Нива - В.Ш.» про те, що станом
на 05 липня 2013 року ОСОБА_9 не внесено
кошти за придбане майно на депозитний
рахунок відділу державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції у м. Києві, а отже
вказаний учасник не є переможцем
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_5

Також 05 липня 2013 року філією 10 ПП «Нива -
В.Ш.» листом № 3206/2 повідомлено
позивача та відповідача про те, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) не відбулись. Також,
у листі зазначено, що відповідно до
статті 49 Закону України «Про іпотеку»
протягом десяти днів з дня оголошення
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону.
Якщо іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим частиною першою
цієї статті, за результатами других
прилюдних торгів, призначається
проведення у тому самому порядку
третіх прилюдних торгів. Початкова
ціна продажу предмета іпотеки на
третіх прилюдних торгах може бути
зменшена не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

08 липня 2013 року державним виконавцем
складено акт про уцінку майна на 50%
вартості, оскільки другі прилюдні
торги з реалізації арештованого майна
17 червня 2013 року не відбулись в зв'язку
з відсутністю покупців. Вартість майна
після уцінки становить 881 651,00 грн.

Листом № 3431 від 19 липня 2013 року філією 10
ПП «Нива - В.Ш.» повідомлено, що прилюдні
торги по реалізації арештованого майна
(предмета іпотеки) за договором №
1012173 від 26 березня 2012 року, яке належить
ОСОБА_5, (лот № 1 трикімнатна квартира
загальною площею 69,0 м2. Стартова ціна: 881
651,00 грн. без урахування ПДВ)
призначені на 06 серпня 2013 року о 08:30 год.

26 липня 2013 року до відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
надійшла заява стягувача (позивача у
даній справі) про здійснення
переоцінки предмета іпотеки на треті
прилюдні торги у розмірі 1% початкової
вартості майна.

Згідно повідомлення філії 10 ПП «Нива -
В.Ш.» від 06 серпня 2013 року № 3765 прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки)
відбулися 06 серпня 2013 року. Майно
реалізовано за ціною 881 660,00 грн.
Відповідно протоколу № 1012173/1 від 06
серпня 2013 року про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_5,
переможцем є ОСОБА_3

13 серпня 2013 року державним виконавцем
складено акт про проведені прилюдні
торги по реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки).

Згідно розпорядження № 0/8 від 13
серпня 2013 року кошти у розмірі 753 639,30
грн.( платіжне доручення № 14008 від 15
серпня 2013 року) перераховано на користь
ПАТ «ОТП Банк», кошти у розмірі 83 737,70
грн. перераховано на користь держави як
виконавчий збір, кошти у розмірі 200,00
грн. перераховано на спеціальний
реєстраційний рахунок Головного
управління юстиції в м. Києві як
витрати на проведення виконавчих дій.

Позивач, вважаючи, що відповідач
неправомірно здійснив переоцінку
майна, не запропонував залишити
іпотечне майно за банком та не
повідомив банк про нереалізацію майна
з повторних прилюдних торгів,
звернувся до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
обов'язок державного виконавця щодо
пропозиції про залишення за собою
нереалізованого майна виникає у разі
не реалізації на прилюдних торгах
майна в місячний строк з дня проведення
повторної уцінки, проте, в даному
випадку майно реалізовано на публічних
торгах в місячний строк з дня
проведення повторної оцінки.

Колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Стаття 5 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає, що державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому
повноваження у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Реалізація іпотечного майна боржника
проводиться згідно вимог статті 62
Закону України «Про виконавче
провадження»з урахуванням положень
Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про
іпотеку».

Пунктом 4 статті 6 Закону України
від 22.09.2011 № 3795-VI «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг»
внесено зміни до статті 49 Закону
України «Про іпотеку»- частину другу
доповнено реченнями такого змісту:
«Якщо іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим частиною першою
цієї статті, за результатами других
прилюдних торгів призначається
проведення у тому самому порядку
третіх прилюдних торгів. Початкова
ціна продажу предмета іпотеки на
третіх прилюдних торгах може бути
зменшена не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна».

Отже, частиною 2 статті 49 Закону України
«Про іпотеку» в редакції станом на час
виникнення спірних правовідносин між
сторонами, дійсно було передбачено
обов'язок державного виконавця
призначити треті прилюдні торги зі
зменшенням початкової ціни продажу
предмета іпотеки не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна
якщо іпотекодержатель не скористався
правом придбати предмет іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна. Проте, пунктом 2 Прикінцевих
положень Закону України від 22.09.2011 №
3795-VI чітко визначено, що дія цього
Закону не поширюється на кредитні
договори, укладені до набрання ним
чинності.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитний договір, на підставі якого
було передано в іпотеку заставне майно,
був укладений до набрання чинності
Законом України від 22.09.2011 № 3795-VI, а саме
26.12.2006 року, а тому, в даному випадку,
державний виконавець мав керуватися
положеннями статті 49 Закону України
«Про іпотеку» в редакції, яка
передбачала можливість проведення
лише двох прилюдних торгів зі
зменшенням ціни продажу предмета
іпотеки не більш як на 25 відсотків
початкової вартості майна та не мав
законодавчо визначених повноважень
призначати треті прилюдні торги.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші нормативні акти
не мають зворотної дії в часі, тобто їх
дія поширюється лише на ті конкретні
правовідносини, що виникли після
вступу закону в дію, тому застосуванню
в даних спірних правовідносинах
належить попередню редакцію Закону
України «Про іпотеку».

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів зазначає, що державним
виконавцем було порушено норму статті
49 Закону України «Про іпотеку» при
здійсненні другої уцінки арештованого
майна на 50 % та призначення третіх
прилюдних торгів, тому, такі дії є
протиправними і як наслідок, прийнятий
Акт про уцінку майна № б/н від 08.07.2013
року є таким, що прийнятий всупереч
нормам чинного законодавства, отже
підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог стосовно
визнання незаконними дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Власюк Д.В. щодо відсутності пропозиції
ДВС про залишення іпотечного майна за
Банком та неповідомлення Банку про
нереалізацію майна з повторних
прилюдних торгів, колегія суддів
зазначає наступне.

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно визначає
Тимчасове положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затверджене Наказом
Міністерства юстиції України № 68/5 від
27 жовтня 1999 року.

Так пунктом 3.11. зазначеного Положення
встановлено, що спеціалізована
організація письмово повідомляє
державного виконавця, стягувача та
боржника про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна.

Оформлення результатів торгів
визначено розділом 6 зазначеного
Положення.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
дії державного виконавця відповідають
зазначеним вище нормативним актам.

Позивач про проведення торгів був
обізнаний, що підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, після других публічних
торгів позивач звертався до
відповідача із заявою про уцінку майна
на 1 % на треті прилюдні торги.

Також, відповідно до частини шостої
статті 62 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі якщо в місячний
строк з дня проведення повторної
уцінки майно не реалізовано на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду.

Таким чином, обов'язок державного
виконавця щодо пропозиції про
залишення за собою нереалізованого
майна виникає у разі не реалізації на
прилюдних торгах майна в місячний
строк з дня проведення повторної
уцінки.

Проте, в даному випадку майно
реалізовано на публічних торгах в
місячний строк з дня проведення
повторної оцінки.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що позовні вимоги в
цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно решти позовних вимог, колегія
суддів вважає їх такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Суд також звертає увагу на положення
Постанови Вищого адміністративного
суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою
встановлено, що з огляду на положення
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо компетенції
адміністративного суду, останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного
судочинства України свідчить про те, що
завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, оскільки ключовим його
завданням є здійснення правосуддя.

Враховуючи вище викладе, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції, що в частині позовних вимог
щодо зобов'язання відповідача
запропонувати письмово АТ «ОТП Банк»
вирішити питання про залишення за
собою нереалізованого майна, а саме:
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 69, 00 кв. м, що належить
на праві власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1
відповідно до вимог ч. 6 ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку»
та зобов'язання забезпечити проведення
повторної уцінки нереалізованого
майна, а саме: трикімнатної квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 69, 00 кв. м, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
розташована за адресою: АДРЕСА_1
відповідно до вимог законодавства та
Положення про порядок проведення
аукціонів (публічних торгів) з
реалізації заставленого майна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.12.1197 року № 1448,
з врахуванням згоди ПАТ «ОТП Банк»
буде втручанням в дискреційні
повноваження відповідачів, що суворо
забороняється законодавством.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 1, 4
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Оскільки судове рішення в частині
ухвалене судом першої інстанції з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та порушенням норм
матеріального права, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» щодо визнання
незаконними дій державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Власюк Д.В. щодо
складання акту уцінки арештованого
нерухомого майна № б/н від 08 липня 2013
року, а саме: трикімнатної квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 69, 00 кв. м, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
розташованої за адресою: АДРЕСА_1;
скасування акту уцінки арештованого
нерухомого майна № б/н від 08 липня 2013
року, а саме: трикімнатної квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 69, 00 кв. м, що
належить на праві власності ОСОБА_5 та
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 -
скасувати та ухвалити нову постанову
про задоволення позову в цій частині.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:

О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Постанову в повному тексті
виготовлено 15.04.2014 року.

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.