Справа № 805/3271/14
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.
Справа №805/3271/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:55

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Хохленкова О. В., за участю секретаря
судового засідання Проніна Д.С.,

за участю

прокурора: Хейфець Р.В.

представника позивача: Гац Л.В.

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора м. Донецька в
інтересах держави в особі Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
штрафних санкцій,

В С Т А
Н О В И В:

Прокурор м. Донецька в інтересах
держави в особі Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області звернулась до суду з позовною
заявою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення штрафу у розмірі
5950,00 грн. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що під час
проведення перевірки виявлено
порушення вимог ст. 44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції". 04.11.2013
р. винесена постанова про накладання
штрафних санкцій у розмірі 5950,00 грн.,
яка не оскаржена. Станом на 02.04.2014 р.
штраф у розмірі 5950,00 грн. не сплачений.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
прибув. Був повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи
належним чином. Надіслав суду письмові
заперечення проти позову та клопотання
про розгляд справи в його відсутність.

В письмових запереченнях відповідач
вказує, що по-перше прокурор не має
повноважень на пред'явлення цього
позову. По-друге, прокурором пропущено
строк на звернення до суду з позовом. По
- трете, прокурором було надіслано на
його адресу тільки копію позовною
заяви, а додані до позовної заяви
документи не були надіслані. І в
четвертих відповідач вважає що до
нього штрафні санкції в розмірі 350
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян були застосовані
неправомірно, оскільки він є
розповсюджувачем продукції та штрафна
санкція до цієї категорії осіб
застосовується в розмірі від 150 до 250
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян. До нього ж були застосовані
санкції як до особи, яка ввела в обіг
продукцію в розмірі 350 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Просив позовну заяву прокурора м.
Донецька в інтересах держави в особі
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області,
залишити без розгляду на підставі ст..155
КАС України.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Згідно п. 2 ст. 121 Конституції
України на органи прокуратури України
покладені функції представництва
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.36-1 Закону
України "Про прокуратуру" № ХІІ від
05.11.91 прокурор самостійно визначає
підстави для представництва у судах,
форму його здійснення і може
здійснювати представництво в будь-якій
стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.
Підставою представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Відповідно до ч.2 ст.60 КАС
України прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії адміністративного
процесу.

Тому, заперечення відповідача в
частині необґрунтованості
необхідності захисту зі сторони
прокурора інтересів держави в особі
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області, суд не
приймає.

Відповідач - ОСОБА_2 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) зареєстрований як
фізична особа-підприємець виконавчим
комітетом Донецької Міської Ради (а.с
19).

25.10.2013 р. посадовими особами позивача,
на підставі наказу № 530 від 21.10.2013 року,
направлення № 02/251 від 21.10.2013 року
проведена планова виїзна перевірка
характеристик продукції (а.с.16-17)

За результатами перевірки було
складено акт № 02/224 від 25.10.2013 р.,
відповідно до якого відповідачем
допущено порушення вимог «Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання» затверджений
Постановою КМУ від 29.10.2009 р. № 1149 зі
змінами, «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання» затверджений Постановою
КМУ від 24.09.2008 р. № 856 зі змінами,
«Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання» затверджений Постановою
КМУ від 29.10.2009 р. № 785 зі змінами (а.с 7-11).

Вищевказаний акт відповідач підписав
без зауважень та поставив особистий
підпис.

Відповідно до протоколу № 02/198 П від
25.10.2013 року про виявлені порушення
вимог ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», відповідно до
якого встановлено порушення
відповідачем вимог п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», а саме:

- розповсюдження продукції, на
якій відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено тезнічним
регламентом на відповідний аид
продукції затверджений Постановою КМУ
від 29.11.2011 р. № 1599;

- розповсюдження продукції, щодо
якої неналежно застосовано
Національний знак відповідності,
затверджений Постановою КМУ від 29.11.1001
р. № 1599 (а.с.12-13).

В поясненнях до вищевказаного
протоколу № 02/198 П від 25.10.2013 року
відповідач власноруч зазначив що
«нарушения будут устранены» та
поставив свій особистий підпис (а.с.12)

04.11.2013 р. Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
винесено постанову про накладення
штрафних санкцій № 200 р, відповідно до
якої за порушення вимог п.1,п.2 ч.3 ст. 44
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції", а саме розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції
затверджений постановою КМУ від 29.11.2001
р. 1599; розповсюдження продукції, щодо
якої неналежно застосовано
Національний знак відповідності
затверджений постановою КМУ від 29.11.2001
р. № 1599 (а.с. 14).

Це рішення було спрямоване відповідачу
рекомендованим листом 06.11.2013 року та
отримано відповідачем 25.11.2013 року
(а.с.15).

Докази оскарження рішення Інспекції
про накладення штрафу, рівно як і
докази сплати відповідачем штрафних
санкцій, до суду не надані.

Постановою КМУ від 29 листопада 2001 року
№ 1599 "Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності" встановлено, що
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) має форму
незамкненого з правого боку основного
кола, усередині якого вміщено
стилізоване зображення трилисника.

Відповідно до Правил застосування
національного знаку відповідності -
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

У разі підтвердження відповідності
продукції, призначеним органом з
оцінки відповідності поряд із знаком
відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Знак відповідності наноситься на
продукцію безпосередньо її
виробниками, якщо інше не передбачено
відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб нанесення
(друкування, наклеювання, гравірування,
травлення, штампування, лиття тощо)
знака відповідності визначається
виробником продукції.

Дозволяється використовувати
зображення знака відповідності у
рекламі позначеної ним продукції.
Технічними регламентами можуть
встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

При цьому, з акту перевірки вбачається,
що відповідач не заперечував щодо
існування виявлених представниками
позивача порушень під час проведення
перевірки, що також підтверджується
усуненням порушень.

Пункт 2 частини 3 статті 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
встановлює відповідальність до
розповсюджувача продукції, зокрема,
застосування штрафних санкцій за
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Пункт 1 частина 3 статті 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
встановлює відповідальність до
розповсюджувача продукції, зокрема,
застосування штрафних
санкційрозповсюдження продукції, щодо
якої неналежно застосовано
Національний знак відповідності (крім
нанесення Національного знака
відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів) - у розмірі від сімдесяти
п'яти до ста п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Саме за ці правопорушення і було
притягнуто відповідача до
відповідальності у вигляді сплати
штрафних санкцій.

При цьому, відповідно до вимог п. 5 ст. 44
цього Закону суб'єкт господарювання
має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний
строк з дня отримання постанови про
його накладення. У разі несплати
штрафу в зазначений строк він
стягується в

судовому порядку.

Як вже вказувалося вище, відповідач
отримав постанову про накладення на
нього штрафних санкцій 25.11.2013 року.
Штраф не сплатив та постанову про
накладення штрафних санкцій не
оскаржив.

Щодо заперечень відповідача стосовно
строків звернення до суду.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вже вказувалося вище, постанова про
накладення штрафних санкцій № 200р була
винесена 04.11.2013 року.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
суб'єкт господарювання має сплатити
штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання постанови про його
накладення.

Таким чином, саме з 20.11.2013 року, тобто з
дати спливу 15 денного строку
встановленого законом для
добровільної сплати штрафу, суб'єкт
владних повноважень дізнався про
порушення своїх прав та інтересів і
саме з цієї дати почав спливати строк
на звернення до суду, який закінчується
20.05.2014 року.

З позовною заявою позивач звернувся
12.03.2014 року, та вона надійшла до
канцелярії суду 14.03.2014 року.

Отже, строк звернення до суду позивачем
не порушено.

Що стосується заперечень відповідача
та його посилання на ч.5 ст.99 КАС
України, то строки встановлені цією
нормою розповсюджуються саме на
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів і ніякого відношення
до справи, яка розглядається судом за
позовом суб'єкта владних повноважень
до суб'єкта господарювання про
стягнення штрафних санкцій, не має.

Те ж саме стосується посилання
відповідача на п.5 ч.1 ст.183-2 КАС України.
Це інший випадок і ніякого відношення
до розглянутої справи не має.

Щодо не направлення відповідачу
доданих до позовної заяви матеріалів

Твердження відповідача про не
направлення йому доданих до позовною
заяви матеріалів спростовуються
матеріалами справи.

Так, позивачем доданий до справи опис
вкладення до поштового відправлення на
адресу відповідача зі штемпелем
поштового відділення, в якому вказані
як позов від 12.03.2014 року так і всі додані
до нього документи в кількості 23 аркуша
(а.с.25).

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області та
підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових
витрат суд вирішує на підставі ст..94 КАС
України.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254, 257
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора м.
Донецька в інтересах держави в особі
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення штрафних санкцій,
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (адреса реєстрації АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету
Ворошиловського району м. Донецька (р/р
0004, МФО 834016, код платежу: 21081100, МФО
834016, банк ГУДКУ у Донецькій області,
ОКПО 38033949), суму штрафу розмірі 5950
(п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00
коп.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті
та її вступну та резолютивну частину
проголошено в судовому засіданні 03
квітня 2014 року в присутності прокурора
та представника позивача.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови особами, які беруть участь у
справі, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 04
квітня 2014 року.

Суддя
Хохленков О.В.