Справа № 820/9030/13-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м.
Київ К/800/5982/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку попереднього
розгляду адміністративну справу

за позовом Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
органу Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про повернення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю

за касаційною скаргою Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі органу
Харківського міського центру
зайнятості на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 6
листопада 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі органу
Харківського міського центру
зайнятості звернувся в суд із позовом
і просив стягнути в примусовому
порядку з ОСОБА_1 на його користь
незаконно отриману допомогу по
безробіттю у сумі 3206 грн 09 коп.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 6 листопада
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій і постановити
нове - про задоволення позову. Зазначає,
що суди, відмовляючи у задоволенні
позову, не врахували той факт, що згідно
акту розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення від 19
червня 2013 року №1316-ДПА, станом на дату
проведення перевірки, ОСОБА_1 навчався
у Харківському професійному ліцеї
залізничного транспорту.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених ч. 2 ст. 220 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для залишення
без задоволення касаційної скарги, а
оскаржуваних судових рішень - без змін.

Судами встановлено, що 19 жовтня 2012 року
ОСОБА_1 звернувся за сприянням у
працевлаштуванні до Харківського
міського центру зайнятості, де був
зареєстрований як шукаючий роботу з
відкриттям персональної картки.

Наказом від 26 жовтня 2012 року №НТ121026
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» ОСОБА_1 було надано статус
безробітного та згідно з Порядком
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307 (далі -
Порядок) призначена виплата допомоги
по безробіттю. Виплату розпочато з 26
жовтня 2012 року.

За результатами обміну даними з
Державною податковою адміністрацією
України, Харківським міським центром
зайнятості був виявлений факт
отримання відповідачем доходу у 4-му
кварталі 2012 року від навчального
закладу Харківський професійний ліцей
залізничного транспорту, на підставі
чого був складений акт розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
Харківського міського центру
зайнятості від 19 червня 2013 року
№1316-ДПА.

Шляхом перевірки даних на підприємстві
встановлено, що ОСОБА_1 з 1 вересня 2012
року навчався у Харківському
професійному ліцеї залізничного
транспорту (Наказ від 31 серпня 2012 року
№1 « 3-УЗД»). Висновками акту
встановлено, що під час перебування на
обліку в центрі зайнятості ОСОБА_1
навчався та продовжує навчатися у
Харківському професійному ліцеї
залізничного транспорту.

На підставі цього акту, директором
Харківського міського центру
зайнятості прийнятий наказ від 13
серпня 2013 року № 740 про повернення
коштів, виплачених як матеріальне
забезпечення на випадок безробіття
ОСОБА_1 за період з 26 жовтня 2012 року по 21
квітня 2013 року у сумі 3206 грн 09 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з судовим рішенням
якого погодився апеляційний
адміністративний суд, виходив з
необґрунтованості вимоги про
стягнення з ОСОБА_1 вартості наданих
соціальних послуг, оскільки в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази, які підтверджували б факт його
ухилення від виконання ним своїх
обов'язків чи вчинення зловживань, які
були б направлені на безпідставне
отримання коштів.

Висновок суду є правильним з таких
підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення», в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно підпункту «е» пункту 3 ст. 1 цього
Закону до зайнятого населення
належать, зокрема, громадяни, які
проходять професійну підготовку,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації з відривом від
виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах.

Відповідно до Порядку надання допомоги
по безробіттю, в тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 13 лютого 2009 року №
60/62, якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000 року №
1533-III встановлено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Як було встановлено судами, відповідач
на час звернення до центру зайнятості
не належав до категорії зайнятого
населення, оскільки згідно наказу від 17
жовтня 2012 року №73 Уч 19 жовтня 2012 року
він був відрахований з Харківського
професійного ліцею залізничного
транспорту.

Так, згідно листа Харківського
професійного ліцею залізничного
транспорту від 27 червня 2013 року № 523
ОСОБА_1 навчався у ліцеї з 1 вересня 2012
року (Наказ від 31 серпня 2012 року №1
«3-УЗД») по 19 жовтня 2012 року (Наказ від 17
жовтня 2012 року №73 Уч).

Листом від 1 листопада 2013 року №818
директором Харківського професійного
ліцею залізничного транспорту було
повідомлено, що ОСОБА_1 фактично
навчався в Харківському професійному
ліцеї залізничного транспорту з 1
вересня 2012 року по 19 жовтня 2012 року.
Згідно наказу від 17 жовтня 2012 року №73
О/С ОСОБА_1 відраховано зі складу учнів.
Однак, під час проведення у червні 2013
року службової перевірки з'ясувалось,
що вказаний наказ з вини працівників
ліцею не був виконаний фактично -
ОСОБА_1 відрахований не був. Наказом від
20 червня 2013 року №3 «В-УДЗ» ОСОБА_1 було
фактично відраховано. Безпідставно
отриману стипендію за жовтень-грудень
2012 року ОСОБА_1 повернув до бюджету в
повному обсязі.

Відповідно до п. 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 11 березня 2008 року № 125/116,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 11 березня 2008 року №7-1 6 у
разі встановлення центрами зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи
особи, на підставі яких призначено
матеріальне забезпечення, є
недостовірними з вини роботодавця,
центри зайнятості проводять
перерахунок страхових виплат з дня їх
призначення. Суми незаконно виплачених
коштів повертаються роботодавцем.
Виплата коштів, недоотриманих особою
внаслідок зниження суми страхових
виплат, здійснюється за рахунок коштів
Фонду. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених з дня
призначення виплат повертаються
особою відповідно до пункту 7 цього
Порядку.

Відтак, суди прийшли правильного
висновку, що оскільки у діях
відповідача відсутнє умисне
невиконання ним своїх обов'язків перед
Харківським центром зайнятості, кошти,
виплачені як допомога по безробіттю, не
підлягають поверненню.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 КАС
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі органу
Харківського міського центру
зайнятості залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 6 листопада
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :
Кобилянський М.Г.

СУДДІ :
Амєлін С.Є.

Юрченко В.В.