Справа № 825/353/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/353/14
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

апелянт
ОСОБА_3

пр-к позивача
Качанок О.М., Сетченко С.М.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційні скарги
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області,
ОСОБА_3 на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області до Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування припису -

ВСТАНОВИВ:

Чернігівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області звернулась в суд з позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
про визнання протиправним та
скасування припису від 26.12.2014 р. №
25-01-004/1433-1409.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач та третя особа
подали апеляційні скарги, в якій
вказують на порушення судом першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, а тому просять
її скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційних скарг
та заперечень на них, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають до задоволення частково
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19.06.2013 р.,
яке набрало законної сили, зобов'язано
Територіальну державну інспекцію з
питань праці у Чернігівській області
провести перевірку за заявою ОСОБА_3
від 11.03.2013 р. щодо додержання
законодавства про індексацію
заробітної плати Чернігівською
міжрайонною державною податковою
інспекцією.

Відповідачем на підставі наказу від
10.12.2013 р. № 151, направлення на перевірку
№1709 проведено перевірку додержання
позивачем законодавства про працю, про
що складено акт перевірки №25-01-004/1433.

В акті перевірки зафіксовано, що
Чернігівською ОДПІ при встановленні
базового місяця для обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошового забезпечення
ОСОБА_3 не дотримано вимоги пункту 5,14
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

За результатами перевірки 26.12.2013 р.
заступником начальника відповідача
Мірошник Л.М. внесено припис
№25-01-004/1433-1409 та приписано позивачу
розрахунок індексації грошового
забезпечення ОСОБА_3 привести у
відповідність до вимог пункту 5, 14
Порядку - до 26.01.2014р.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
змушування відповідачем через припис
від 26.12.2014 р. № 25-01-004/1433-1409 привести
розрахунок індексації грошового
забезпечення ОСОБА_3 у відповідність до
вимог пункту 5,14 Порядку фактично є
відновленням прав третьої особи та
втручанням у внутрішню діяльність
податкового органу, визначений
відповідачем спосіб не відповідає
правовому порядку, а тому такий припис
не може вважатися правомірним та
підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи та встановленим фактам, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначено Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» (далі - Закон).

Згідно статті 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» підставами для здійснення
позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження
недостовірності даних, заявлених у
документах обов'язкової звітності,
поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю);

- звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін
суб'єктом господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів;

- настання аварії, смерті потерпілого
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання, що було
пов'язано з діяльністю суб'єкта
господарювання.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ч.2 вказаної статті,
проведення позапланових заходів з
інших підстав, крім передбачених цією
статтею, забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Відповідно до вимог чч.1, 2 статті 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію праці України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року ( далі - Положення N 386/2011)
Держпраці України входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
на випадок безробіття (далі -
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) в частині
призначення нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

Держпраці України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Для виконання покладених на неї
завдань Держпраці України, згідно до
п.6 Положення N386/2011, має право видавати в
установленому порядку роботодавцям, у
тому числі фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, обов'язкові
до виконання приписи щодо усунення
порушень законодавства про працю.

Порядок проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів затверджено
Наказом Міністерства соціальної
політики України від 02.07.2012 N 390.
Відповідно до п.3 цього Порядку
позапланові перевірки за зверненнями
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктами господарювання
вимог законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюються за
наявності згоди Держпраці України на
їх проведення. Інспекторам
забороняється виступати
посередниками, арбітрами чи експертами
під час розгляду трудових спорів.

Відповідно до п.7 Порядку за
результатами перевірки складається
акт перевірки. У разі виявлення
порушень законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування вносяться
приписи про усунення виявлених
порушень, вживаються заходи щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб згідно із вимогами чинного
законодавства.

Форма припису, що видається органами
Держпраці України, затверджена наказом
Наказом Міністерства соціальної
політики України від 02.07.2012 N 390.

Відповідно до частини 8 ст. 6 Закону,
припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, висновки суду першої інстанції,
що внесення відповідачем за
результатами перевірки оскаржуваного
припису є втручанням у внутрішню
діяльність податкового органу, а
визначений відповідачем спосіб
відновлення прав третьої особи не
відповідає правовому порядку - є
помилковими та не ґрунтуються на
вимогах діючого законодавства.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог, але з інших
підстав .

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем позапланову перевірку з
питань додержання позивачем
законодавства про індексацію
заробітної плати ОСОБА_3 проведено на
виконання постанови Чернігівського
окружного адміністративного суду від
19.06.2013р, залишеного без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.01.2013р.

За результатами перевірки складено акт
та видано припис (а.с.6). Згідно змісту
припису, відповідачем виявлено, що при
встановленні базового місяця для
обчислення індексу споживчих цін для
проведення індексації грошового
забезпечення ОСОБА_3 не були дотримані
вимоги пункту 5,14 Порядку (?). При цьому а
ні період проведення індексації, а ні
повна назва та дата «Порядку» не
зазначені. Отже, зміст допущеного
порушення не конкретизовано, що
фактично унеможливлює виконання
припису.

Щодо суті встановлених в ході
перевірки порушень, про які відповідач
зазначає в апеляційній скарзі, то
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Згідно ч.1 ст.2 ЗУ «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, зокрема оплата
праці (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 2 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 р. N 1078 (зі змінами і
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 17.05.2006 р.
N 690, від 11.07.2007 р. N 913 та від 12.03.2008 р. N 170)(
далі - Порядок N 1078), індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані в гривнях на території
України, які не мають разового
характеру, зокрема оплата праці, яка
включає оплату праці за виконану
роботу згідно з тарифними ставками
(окладами) і відрядними розцінками,
доплати, надбавки, премії, гарантійні
та компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші
компенсаційні виплати, що мають
постійний характер.

Відповідно до пункту 5 Порядку N 1078 у
разі підвищення розмірів мінімальної
заробітної плати, пенсії,виплат, що
здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
стипендій, а також у разі зростання
грошових доходів населення без
перегляду їх мінімальних розмірів,
місяць в якому відбулося підвищення,
вважається базовим для обчислення
індексу споживчих цін для індексації
грошових доходів населення. Індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами за цей місяць не
провадиться. З наступного місяця
здійснюється обчислення наростаючим
підсумком індексу споживчих цін для
проведення подальшої індексації.

Відповідно до листа Мінсоцполітики
України від 09.09.2010 року № 171/10/136-10,
місяць встановлення доплат та
надбавок, що мають постійний характер і
передбачені чинним законодавством
(зокрема, надбавки за високі досягнення
у праці) та місяць, в якому збільшено їх
розмір порівняно з попереднім періодом
можна вважати базовими у випадку, якщо
сума підвищення грошових доходів
перевищує суму індексації, яка б мала
бути нарахована за відповідний місяць.

Поновлення виплати передбаченої
законодавством, надбавки після
тимчасової її невиплати, не є підставою
вважати місяць базовим для проведення
індексації.

З матеріалів справи вбачається, що
грошові доходи ОСОБА_3 зростали за
рахунок збільшення йому розміру
надбавки. Місяць в якому відбувалося
таке збільшення і був використаний
позивачем як базовий при обчисленні
індексації.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позивачем індексація
грошових коштів третій особі
проводилася згідно чинного
законодавства. В зв'язку з чим дії
відповідача щодо внесення за
результатами перевірки припису
№25-01-004/1433-1409 від 26.12.2013р. є
неправомірними.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
оскаржувану постанову слід змінити в
частині мотивування підстав
задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
змінити постанову суду. За ч. 1 ст. 201
КАС України, підставами для зміни
постанови суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 201, 205, 207, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Чернігівській області, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року змінити в мотивувальній частині.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 22.04.2014 р.

Головуючий суддя

Грибан І.О.

Судді:

Беспалов О.О.

Парінов А.Б.