Справа № 812/9986/13-а
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
Ухвала

Про закриття провадження у справi

15 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/9986/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Чиркіна С.М.

при секретарі:
Барашко М.В.

за участю:

представника відповідача:
Полякова Д.В.,

представник позивача: не
прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Полтавському районі до
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» про стягнення
зайво сплачених коштів на виплату
пенсії в сумі 3494,63 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року на адресу
Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському районі до Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» про стягнення
зайво сплачених коштів на виплату
пенсії в сумі 3494,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в УПФУ в Полтавському
районі на обліку як пенсіонер по втраті
годувальника перебуває ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, мешкає:
АДРЕСА_1. Даній особі 03.08.2010 було
проведено перерахунок пенсії. Для
перерахунку було взято дані про
заробіток із довідки про заробіток
померлого годувальника ОСОБА_3 для
обчислення пенсії без номера і дати, що
була видана ВП «Шахта «Новодружеська»
ВАТ «Лисичанськвугілля».

УПФУ в м.Лисичанську 08.07.2013 року було
проведено перевірку вищезазначеної
довідки та виявлено розбіжності сум
заробітної плати за весь 1964 рік.

Внаслідок надання першої довідки з
невірними даними про заробіток особи,
виникла переплата пенсії ОСОБА_2 за
період з 01.08.2010 по 31.07.2013.

Згідно розрахунку сума зайво сплачених
коштів становить 3494,63 грн.

Посилаючись на ч.2 ст.101 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» зазначає, що переплата
виникла не через зловживання з боку
пенсіонера, а через надання ВП «Шахта
«Новодружеська» ВАТ
«Лисичанськвугілля» недостовірних
даних. Отже переплата підлягає
відшкодуванню саме юридичною особою, а
не пенсіонером.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, надіслав
клопотання про розгляд справи без
участі уповноваженого представника.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив закрити провадження у
справі у зв'язку з тим, що зазначений
позов не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС)
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

П.16.2 Постанова Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 8 в
редакції від 20.05.2013 року передбачав : «
Право на звернення до суду з позовами
про стягнення надміру виплачених
коштів випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів».

Проте Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
14.02.2014 №2 зазначений пункт 16.2 було
виключено.

В постанові Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України від 18 червня 2013 року (
21-204а13) зазначено, « до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Приписи наведеної норми
кореспондуються з положеннями частини
четвертої статті 21 КАС за якими вимоги
про відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за умов завдання шкоди
суб'єктом владних повноважень які
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Враховуючи вищевикладене, відповідач -
ПАТ «Лисичанськвугілля» не є суб'єктом
владних повноважень, а є підприємством,
яке надало документи, необхідні для
перерахунку пенсії органами, що
призначають пенсії.

Відповідно до статті 101 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи суб'єктний склад учасників
та приписи
господарсько-процесуального кодексу
України зазначена справа повинна
розглядатись саме за нормами ГПК
України.

Пунктом 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
закриття провадження у даній справі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 157, 160, 165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по
адміністративній справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі до Публічного
акціонерного товариства
"Лисичанськвугілля" про стягнення
зайво сплачених коштів на виплату
пенсії в сумі 3494,63 грн.

Роз'яснити позивачу право на звернення
з зазначеним позовом до господарського
суду.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 цього Кодексу, або без
виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та
підписано 18 квітня 2014 року.

Суддя С.М. Чиркін