Справа № 755/28463/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14 листопада 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_5 на постанову ВДВС РУЮ у
м. Києві про закінчення виконавчого
провадження від 11.04.2013 та на дії
старшого державного виконавця ВДВС ГУЮ
у м. Києві Мурихіна С.В., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 листопада 2013 року у
відкритті провадження у справі за
скаргою ОСОБА_5 на постанову ВДВС РУЮ у
м. Києві про закінчення виконавчого
провадження від 11.04.2013 та на дії
старшого державного виконавця ВДВС ГУЮ
у м. Києві Мурихіна С.В. відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року як таку,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України,
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що судове рішення по справі №
2-а-4651/2011 за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії було ухвалено
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України, тому оскаржувати рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби скаржник
має в порядку Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов -
звернення до адміністративного суду
про захист прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Вказані норми права встановлюють, що в
порядку адміністративного судочинства
захищаються права та інтереси осіб у
сфері публічно-правових відносин.
Публічно-правові відносини є складовою
частиною правових відносин, які
виникають у суспільстві. Змістом
будь-яких правових відносин є
врегульованих правом взаємні права,
інтереси, обов'язки та заборони
суб'єктів суспільства у цих
правовідносинах. Відповідно, зміст
публічно-правових відносин
складається з взаємних публічних прав,
інтересів, обов'язків та заборон
суб'єктів суспільства у певних
публічно-правових відносинах.

Отже, у публічно-правових відносинах
одна особа має та реалізує певні
публічні права чи інтереси, а інша
особа відповідно виконує певні
публічні обов'язки або дотримується
публічних заборон. У разі невиконання
останньою особою своїх публічних
обов'язків або недотримання публічних
заборон вона порушує публічні права чи
інтереси першої особи, яка не в змозі їх
належним чином реалізувати. За цих
обставин, ця особа має право подати до
суду адміністративний позов на захист
своїх порушених публічних прав, свобод
та інтересів у публічно-правових
відносинах.

Таким чином, до адміністративного суду
з адміністративним позовом має право
звернутись особа за захистом саме
публічного права, свободи чи інтересу у
сфері публічно-правових відносин.
Звернення особи з позовом до суду на
захист іншого крім публічного права,
свободи чи інтересу, наприклад
приватного цивільного чи
господарського права, інтересу
відповідно до вказаних норм Цивільного
чи Господарського кодексів України, не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини між сторонами
виникли у зв'язку із законністю дій
суб'єкта владних повноважень та
покладених на нього обов'язків.

Згідно змісту оскаржуваної ухвали, суд
першої інстанції посилався на норми
ЦПК України. Однак, про відкриття
цивільного провадження по скарзі,
замість необхідного адміністративного
сторони не просили.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що між сторонами виник спір з
приводу здійснення владних
повноважень щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності, що розглядається
за правилами адміністративного
судочинства, а тому судом першої
інстанції безпідставно не застосовано
положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної ухвали порушив
норми процесуального законодавства,
позбавивши при цьому позивача права на
розгляд його скарги в
адміністративному суді.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання та є підставою для скасування
ухвали суду та направленням справи для
продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14 листопада 2013 року - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року у справі
за скаргою ОСОБА_5 на постанову ВДВС РУЮ
у м. Києві про закінчення виконавчого
провадження від 11.04.2013 та на дії
старшого державного виконавця ВДВС ГУЮ
у м. Києві Мурихіна С.В. скасувати з
направленням справи для продовження
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така,
що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.