Справа № 201/1734/14-а (2-а/201/60/2014)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 201/1734/14-а
(2-а/201/60/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська

на постанову Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
19 лютого 2014 року у справі № 201/1734/14-а
(2-а/201/60/2014) за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2014
року задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1, а саме: визнано
бездіяльність Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська щодо не проведення
перерахунку розміру призначеного
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку з
підвищенням заробітної плати суддям -
протиправною; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська провести
перерахунок призначеного ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працюючим суддям на
підставі довідки апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 грудня
2013 року № 7-440 с з грудня 2013 року, без
обмеження його максимального розміру,
90 % від середнього заробітку судді та
виплатити ОСОБА_1 різницю між
нарахованою і фактично сплаченою
сумами.

Постанова суду мотивована наявністю у
позивача права, як судді у відставці, на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, у зв'язку із
зміною розміру суддівської винагороди
працюючого судді.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Жовтневого районного суду від 19 лютого
2014 року, прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга, зокрема,
обґрунтована відсутністю правових
підстав для здійснення перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці, оскільки згідно ч. 4 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддям загальної юрисдикції
не передбачено.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
та отримує довічне грошове утримання
як суддя у відставці.

08.01.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
із заявою про здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в зв'язку
із збільшенням заробітної плати
працюючого судді з 01.12.2013 р. відповідно
до ст.129, ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді та виплатити різницю між
нарахованим та фактично

виплаченим грошовим утриманням судді у
відставці. Разом з заявою ОСОБА_1 надала
довідку апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 грудня
2013 року № 7-440-с.

Листом від 13.01.2014 року 241/07/27 р.
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
відмовила у задоволенні заяви щодо
перерахунку довічного грошового
утримання з посиланням на те, що ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» не передбачено
можливості здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці в разі
зміни заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді місцевих та
апеляційних судів.

Вказані обставини стали
підставою для звернення позивачем з
відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90% грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, з урахуванням
довідки виданої апеляційним судом
Дніпропетровської області.

З такими висновками суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», в
редакції чинній з 30.07.2010р. до 01.10.2011р.,
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З огляду на ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», в редакції
чинній з 01.10.2011р., щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», в
редакції чинній з 01.10.2011р., максимальний
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
(з урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013р.
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року №2453-VI у редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Аналогічна правова позиція знайшла
своє відображення і у ст.73 Закону
України «Про Конституційний Суд
України».

Таким чином, положення Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI
визнані неконституційними та втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Отже, починаючи з 03.06.2013р. відновлено
дію ч.3 ст.138 Закону України Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в попередній редакції, яка
підлягає застосуванню при вирішенні
спірних правовідносин, які виникли
починаючи з 03.06.2013р.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
заявленого позову ґрунтується на
нормах матеріального права.

Щодо доводів заявника апеляційної
скарги про відсутність правових
підстав для здійснення перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, а саме: заробітної плати,
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці,
право якого на пенсійне забезпечення
та щомісячне довічне грошове утримання
є гарантією незалежності працюючих
суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода, проте принцип
розрахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
зберігся, що підтверджується аналізом
даних норм права.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст. 43
Закону України "Про статус суддів"
судді у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів",
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Норми даних статей, що діяли у різний
проміжок часу, вказують, що даний вид
соціального забезпечення судді у
відставці виплачується щомісячно та
залежить від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що
відповідачем має бути здійснено
розрахунок щомісячного довічного
грошового утримання позивача з 01
грудня 2013 року, відповідно до ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в редакції чинній з
03.06.2013р. в розмірі 90% грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 207 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду в Жовтневого району
м.Дніпропетровська- залишити без
задоволення, а постанову Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
19 лютого 2014 року у справі № 201/1734/14-а
(2-а/201/60/2014) - без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено
16.04.2014 р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк