Справа № К/9991/71411/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/71411/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівЧалого С.Я. Черпіцької Л.Т.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної кампанії "Хліб України"
"Черняхівський комбінат
хлібопродуктів" (далі - ДП ДАК "Хліб
України" "Черняхівський КХП")до
Головного управління Пенсійного фонду
(далі - ГУПФ) України в Житомирській
області, Управління Пенсійного Фонду
(далі - УПФ) України в Черняхівському
районі Житомирської області про
скасування рішень за касаційною
скаргою ДП ДАК "Хліб України"
"Черняхівський КХП" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ДП ДАК "Хліб України"
"Черняхівський КХП" у Житомирському
окружному адміністративному суді
пред'явило позов до Головного УПФ
України в Житомирській області, УПФ
України в Черняхівському районі
Житомирської області про скасування
рішень.

Просило скасувати рішення УПФ України
в Черняхівському районі Житомирській
області від 10 лютого 2011 року № 37 та
рішення ГУПФ України в Житомирській
області за від 16 березня 2011 року № 1612/13
"Про результати розгляду скарги".

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року, залишеною без зміни ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року, у задоволенні позовних вимог ДП
ДАК "Хліб України" "Черняхівський КХП"
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій ДП ДАК "Хліб
України" "Черняхівський КХП" подало
касаційну скаргу. Посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів та ухвалити
нову постанову про задоволення
позовних вимог ДП ДАК "Хліб України"
"Черняхівський КХП".

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, ДП ДАК "Хліб України"
"Черняхівський КХП" є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2
статті 17 Закону України від 09 липня 2004
року № 1051-VІ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1051-VІ ) страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

На підставі пункту 2 частини дев'ятої
статті 106 Закону № 1051-VІ УПФ України в
Черняхівському районі Житомирської
області прийнято рішення від 10 лютого
2010 року № 37 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальником
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду у вигляді
стягнення суми штрафу в розмірі 4 850,55
грн., та нарахована пеня в розмірі 26881,64
грн. за період з 20 листопада 2009 року по 09
лютого 2011 року.

Ухвалою Господарського суду
Житомирської області від 04 вересня 2006
року відносно позивача було порушено
провадження у справі про банкрутство,
введено процедуру розпорядження
майном боржника, а також мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, а
апеляційний суд, залишаючи таке
рішення без зміни, дійшли висновку, що
рішення відповідачів щодо
застосування штрафу та нарахування
пені за затримку сплати страхових
внесків за період з 20 листопада 2009 року
по 09 лютого 2011 року, тобто після
введення мораторію, є правомірними.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на наступне.

Статтею 20 Закону № 1051-VІ встановлено
порядок обчислення та сплати страхових
внесків. В абзаці 1 частини шостої цієї
статті визначено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно з частиною дванадцятою статті 20
Закону № 1051-VІ страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Відповідно до частини четвертої статті
18 Закону № 1051-VІ страхові внески не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування.

За порушення норм законодавства про
загальнообов'язкове державне, пенсійне
страхування органами Пенсійного фонду
до страхувальників застосовуються
фінансові санкції відповідно до Закону
№ 1051-VІ.

Так, відповідно до пункту 2 частини
дев'ятої статті 106 Закону № 1051-VІ
виконавчі органи Пенсійного фонду за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Положення статті 12 Закону, яка
встановлює, зокрема, заборону
нараховувати протягом дії мораторію
неустойку (штраф, пеню), інші фінансові
(економічні) санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів), стосуються вимог,
зобов'язань, які охоплюються поняттям
мораторію. Таким чином, ці положення
слід застосовувати з урахуванням
визначення мораторію, наведеного у
статті 1 Закону.

Системний аналіз змісту зазначених
норм права свідчить про те, що
мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, а
отже, не припиняє і заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Порушення провадження у справі про
банкрутство не означає завершення
підприємницької діяльності боржника.
Він має право укладати договори і
вчиняти інші правочини, у зв'язку із чим
у нього виникають права та обов'язки,
виконання яких забезпечується на
загальних підставах.

Отже, дія мораторію поширюється лише на
задоволення вимог конкурсних
кредиторів. Що стосується зобов'язань
поточних кредиторів, то за цими
зобов'язаннями згідно із загальними
правилами нараховується неустойка
(штраф, пеня), застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Тому, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення в разі невиконання
зазначених зобов'язань та примусове
стягнення на підставі виконавчих
документів коштів на їх виконання і
штрафних санкцій ґрунтуються на
законі.

Оскільки сума заборгованості до УПФ
України в Черняхівському районі
Житомирської області виникла в процесі
банкрутства та введення мораторію, то
дія мораторію на виконання даних
зобов'язань не розповсюджується.

Отже, рішення УПФ України в
Черняхівському районі Житомирської
області від 10 лютого 2011 року № 37 та
рішення Головного УПФ України в
Житомирській області за від 16 березня
2011 року № 1612/13 законі та обґрунтовані,
підстав для їх скасування не
вбачається.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень, підстав для їх скасування чи
зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
кампанії "Хліб України" "Черняхівський
комбінат хлібопродуктів" залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2011 року в адміністративній
справі за позовом Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
кампанії "Хліб України" "Черняхівський
комбінат хлібопродуктів" до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області, Управління
Пенсійного Фонду України в
Черняхівському районі Житомирської
області про скасування рішень - без
зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Чалий С.Я.

Черпіцька Л.Т.