Справа № 803/497/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Справа № 803/497/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

за участю представника позивача
Медвідя А.В.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Ківерцівського районного центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ківерцівський районний центр
зайнятості (далі - Ківерцівський РЦЗ,
позивач) звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 27777,79
грн.

Обґрунтовано позовні вимоги тим, що
проведеною перевіркою Ківерцівським
РЦЗ встановлено, що відповідач з 05.07.2012
року була зареєстрована в
Ківерцівському районному центрі
зайнятості як така, що шукає роботу.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» 12.07.2012 року
відповідачу було надано статус
безробітного і призначена допомога по
безробіттю. Спеціалістами центру
зайнятості було встановлено, що
перебуваючи на обліку як безробітна,
відповідач з 22.02.2012 року перебувала в
цивільно-правових відносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОВБ Альфінанц
Україна» і приховала цей факт при
поданні заяви до Ківерцівського
районного центру зайнятості, що
підтверджується підписом ОСОБА_2 у
картці особи.

Зазначають, що ОСОБА_2 перебуваючи в
цивільно-правових відносинах, не мала
права на отримання статусу
безробітного, допомоги по безробіттю
та на працевлаштування на дотаційне
робоче місце, а тому допомога по
безробіттю в розмірі 3329,80 грн. та
витрати пов'язані з працевлаштуванням
в сумі 24447,99 грн. отримані нею незаконно.
Відповідач в добровільному порядку
кошти не повернула, а тому позивач
просить стягнути 27777,79 грн. з останньої
в користь Ківерцівського районного
центру зайнятості.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив
задоволити в повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, просила в його задоволенні
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у матеріалах справи
докази в їх сукупності,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Таким чином, даний публічно-правовий
спір підпадає під юрисдикцію
адміністративного суду.

Правові, економічні та організаційні
основи зайнятості населення України і
його захисту від безробіття, а також
соціальної гарантії з боку держави в
реалізації громадянами права на працю
визначає Закон України «Про зайнятість
населення».

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про зайнятість населення» для
реалізації державної політики
зайнятості населення, професійної
орієнтації, підготовки і
перепідготовки, працевлаштування та
соціальної підтримки тимчасово не
працюючих громадян у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Підпункт «н» пункту 4 Положення про
державну службу зайнятості,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.1991 року №47
«Про затвердження положень щодо
застосування Закону УРСР «Про
зайнятість населення» визначає, що
державна служба зайнятості відповідно
до покладених на неї завдань реєструє
безробітних, забезпечує їх
працевлаштування, в тому числі за
бажанням направляє безробітних на
сезонні роботи та оплачувані
громадські роботи, виплачує допомогу
по безробіттю, матеріальну допомогу по
безробіттю, надає одноразову
матеріальну допомогу безробітним та
членам їх сімей, які перебувають на їх
утриманні, а також матеріальну
допомогу громадянам, які проходять
підготовку, перепідготовку або
підвищення кваліфікації за
направленням державної служби
зайнятості, надає безпроцентні позики
безробітним для зайняття
підприємницькою діяльністю.

В абзаці 5 пункту 7 вищезгаданого
Положення визначено, що районні,
міськрайонні, міські та районні центри
зайнятості несуть відповідальність за
раціональне використання коштів
державного фонду сприяння зайнятості
населення, що знаходяться в їх
розпорядженні.

За таких підстав, органом,
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у даних спірних
відносинах є Ківерцівський районний
центр зайнятості, який входить до
складу державної служби зайнятості.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012 року № 5067-VІ (з
наступними змінами та доповненнями) до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством.

05.07.2012 року відповідачем за участю
спеціаліста Ківерцівського РЦЗ
заповнено персональну картку №
00002 особи яка звернулася до центру
зайнятості у пошуках роботи. При
заповнення даної картки ОСОБА_2, у
розділі 6 не зазначила, що відноситься
до зайнятості іншої категорії.

Судом встановлено, що на підставі заяви
ОСОБА_2 від 12.07.2012 року поданої до
Ківерцівського РЦЗ, її зареєстровано в
якості безробітної та призначено
виплату матеріальної допомоги по
безробіттю (а.с. 18).

Актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення № 49 від
07.02.2014 року відповідно до Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" встановлено, що
ОСОБА_2 перебувала у цивільно-правових
відносинах з Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОВБ Альфінанц
Україна» в період з січня 2012 року по
грудень 2012 року та отримала доходи в
сумі 113,59 грн., про що свідчать оглянуті
в судовому засіданні довідки про
заробітну плату (дохід) (а.с. 23, 26, 29, 32, 35,
38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59) та відповідь з ТзОВ
«ОВБ Альфінанц Україна» вих. №36 від
04.02.2014 року на запит Ківерцівського РЦЗ
(а.с. 12).

Отже в порушення п. 6.14 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України 20.11.2000 року № 307
відповідач не надала відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати допомоги по безробіттю,
приховала свої цивільно-правові
відносини з Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОВБ Альфінанц
Україна».

Оскільки ОСОБА_2 подала завідомо
неправдиві відомості про свою
зайнятість, цим вона заподіяла шкоду
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття та зобов'язана
повернути державній службі зайнятості
всю отриману допомогу по безробіттю за
період з 12.07.2012 року по 08.11.2012 року в сумі
3 329,80 грн. та витрати пов'язані з
працевлаштуванням на дотаційне робоче
місце до приватного підприємця ОСОБА_3
згідно договору №00112 від 08.11.2012
року (а.с. 60-63). Так за договором
відшкодовано витрат в сумі 24 447,99 грн. за
рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття. Дані обставини
підтверджуються письмовими
розрахунками (а.с. 8-9), а також
характеристикою, виданою підприємцем
ОСОБА_3 (а.с. 80) про перебування
відповідачки у трудових відносинах з
даним підприємцем з 09.11.2012 року.

Як передбачено пунктами 6-9 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 р. № 60/62, постановою
правління Пенсійного фонду України від
13.02.2009 р. № 7-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.03.2009 р.
№ 232/16248, у разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою. У
разі відмови особи повернути кошти, а
також у разі неповернення їх у
встановлений строк стягнення таких
коштів здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства. Рішення
центру зайнятості щодо повернення
коштів може бути оскаржено в центрі
зайнятості вищого рівня або в судовому
порядку.

Відповідно до «Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним» директором
Ківерцівського районного центру
зайнятості 24.02.2014 року видано наказ №
НТ140224 про повернення відповідачем
коштів в сумі 27 777,79 грн. (а.с. 64-66).

Згідно із частинами другою, третьою
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (з
наступними змінами та доповненнями)
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Отже, ОСОБА_2, перебуваючи у
цивільно-правових відносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОВБ Альфінанц
Україна» в період з 12.07.2012 року по 07.11.2012
року, не мала права на отримання
статусу безробітного, допомоги по
безробіттю та працевлаштовуватись на
дотаційне робоче місце, а тому суд
приходить до висновку, що відповідач
незаконно отримала допомогу по
безробіттю та повинна повернути
вартість наданих послуг службою
зайнятості в розмірі 27777,79 грн.

Керуючись статтями 11, 17, 35, 71, 158, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі статтей 18, 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», статті 4 Законом
України «Про зайнятість населення»,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, паспорт
серія НОМЕР_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) в користь Ківерцівського
районного центру зайнятості (45200,
Волинська область, місто Ківерці,
вулиця Грушевського, будинок 23, ) 27777 (двадцять сім тисяч
сімсот сімдесят сім) гривень 79 копійок
отриманих коштів по безробіттю та
вартості наданих послуг службою
зайнятості.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 08 квітня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич