Справа № 826/18200/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Пісоцька О.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицький Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Дніпровської районної у
місті Києві державної адміністрації,
оперативного уповноваженого відділу
кримінальної міліції в справах дітей
Дніпровського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
капітана міліції Манільчука Юрія
Андрійовича, за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Служби в справах дітей Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації та Центру захисту дітей
«Наші Діти» про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, Розпорядженням
Дніпровської РДА «Про призначення
опіки над малолітньою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1» від 15.02.2006 року №166,
розглянувши заяву ОСОБА_2 та надані
документи, враховуючи пропозиції ради
органу опіки та піклування
Дніпровської РДА від 01.02.2006 року,
протоколу №2 та керуючись Законом
України «Про місцеві державні
адміністрації», Законом України «Про
охорону дитинства», ст.ст. 250, 251
Сімейного кодексу України, призначено
опікуном громадянку ОСОБА_2 над
малолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з опікуном, у зв'язку з
тим, що батько, ОСОБА_5, та мати, ОСОБА_6,
позбавлені батьківських прав рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18.11.2005 року справа №2-4221.

Згідно з довідкою від 04.05.2012 року №475,
виданою Житловою
ремонтно-експлуатаційною організацією
№414, ОСОБА_2 прописана та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 - та займає жилу площу
із 1 кімнати 14,50кв.м у 1-кімнатній
квартирі загальною площею 27,30кв.м +
1.00кв.м на 4 поверсі 9-типоверхового
будинку, є власником особового рахунку
цього житла, сім'я складається з двох
осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 2004 року
народження, опікаємої, прописаної за
вказаною адресою з 2005 року.

05.09.2012 року Служба у справах дітей
Дніпровської РДА звернулась до
заступника голови комісії з питань
захисту прав дитини Дніпровської РДА з
поданням №41/1826/1, в якому зазначено про
те, зокрема, що 31.07.2012 року з Київського
міського центру соціального
обслуговування в телефонному режимі
отримано повідомлення про те, що ОСОБА_2
знаходиться на стаціонарному
лікуванні в Київській міській
психоневрологічній лікарні №2,
перебуває під наглядом психіатра та є
інвалідом другої групи безстроково.
Зазначивши, що в неї перебуває під
опікою малолітня ОСОБА_4, висловлено
прохання вжити заходів щодо
тимчасового влаштування дитини на час
стаціонарного лікування опікуна.

Діючи в інтересах малолітньої дитини
та враховуючи стан здоров'я опікуна
спеціалістами служби було запрошено
колишнього чоловіка опікуна - ОСОБА_7 -
щодо вирішення питання тимчасового
проживання малолітньої в його родині
до покращення стану здоров'я ОСОБА_2

На підставі викладеного, Служба у
справах дітей просила розглянути
питання на засіданні комісії з питань
захисту прав дитини Дніпровської РДА
про доцільність припинення опіки
ОСОБА_2 над малолітньою ОСОБА_4

Так, згідно з протоколом засідання
Комісії з питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА від 05.09.2012 року №15, на
якому заслухано спеціаліста Служби у
справах дітей Дніпровської РДА щодо
припинення опіки ОСОБА_2 та
представника Київської міської
психоневрологічної лікарні №2, який
надав роз'яснення щодо хвороби
позивача та рекомендував вжити заходів
щодо припинення опіки та вилучення
дитини з родини ОСОБА_2, - вирішено
припинити опіку над малолітньою
особою, в зв'язку зі станом здоров'я
опікуна-позивача.

Розпорядженням Дніпровської РДА «Про
припинення опіки над малолітньою
дитиною» від 12.11.2012 року №486 на підставі
подання Служби у справах дітей як
представника органу опіки та
піклування, враховуючи рекомендації
Комісії з питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА від 05.09.2012 року
(протокол №15) вирішено:

1. Припинити опіку гр. ОСОБА_2, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, - над
малолітньою особою у зв'язку зі станом
здоров'я опікуна.

2. Вважати таким, що втратило чинність
розпорядження Дніпровської РДА від
15.02.2006 року №166 «Про призначення опіки
над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1».

13.11.2012 року до Служби у справах дітей
Дніпровської РДА звернувся колишній
чоловік позивача ОСОБА_7, з письмовим
клопотанням про залишення малолітньої
ОСОБА_4 на проживання у його родині до
вирішення питання щодо призначення
його опікуном. Зобов'язувався у разі
відмови у призначенні його опікуном
малолітньої передати останню до
Дніпровської РДА для подальшого
влаштування.

Відповідно до висновку Служби у
справах дітей Дніпровської РДА від
05.07.2013 року №41/9208 встановлено
недоцільність призначення ОСОБА_7
опікуном малолітньої ОСОБА_4

31.01.2013 року спеціалістами районного
центру соціальної служби у справах
сім'ї, дітей та молоді, органу опіки та
піклування Дніпровської РДА здійснено
вихід за адресою: . АДРЕСА_1 - для
перевірки отриманої інформації
стосовно знаходження там малолітньої
ОСОБА_4

Так, відповідачем складено акт про
дитину, покинуту в пологовому будинку,
іншому закладі охорони здоров'я або яку
відмовились забрати батьки чи інші
родичі, про підкинуту чи знайдену
дитину, відповідно до встановленої
форми, затвердженої Спільним наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства внутрішніх справ
України від 17.04.2004 року №142/275. У
вказаному акті зазначено: «…31.01.2013 року
зняття прав опіки за станом здоров'я
опікуна, загроза життю та здоров'ю
дитини. Розпорядження про вилучення
дитини №486 від 12.11.2012 року. Стан здоров'я
дитини під час її виявлення:
задовільний (зі слів м/л 30.01.2013 була
температура 39°). Зі слів дитини вдалось
встановити: опікун, гр. ОСОБА_2, не
працює, , має інвалідність по
психічному стану здоров'я. Дитина
направлена або влаштована тимчасово:
Центр захисту дітей «Наші діти»: м.
Київ, П.Тичини, 28-б. Дитину прийняв:
директор центру Горидько Н.М. Дитину
передав: оперуповноважений Манільчук
Ю.А. Акт складений в присутності
начальника відділу опіки та піклування
Калюжко О.В…».

Служба у справах дітей Дніпровської
РДА звернулась до директора Центру
захисту дітей «Наші діти» з
клопотанням від 31.01.2013 року №41/306, в
якому просила з метою проходження
соціально-психологічної реабілітації,
формування соціальної презентації,
всебічного розвитку, адаптації та
соціалізації малолітньої ОСОБА_4
прийняти в ввірену установу малолітню
дитину.

Наказом №2 від 31.01.2013 року відповідно до
клопотання №41/306 від 31.01.2013 року Служби
у справах дітей Дніпровської РДА на
підставі акту про факт передачі дитини
від 31.01.2013 року ОСОБА_4 прийнято з 31.01.2013
року до Центру захисту дітей «Наші
діти» та зараховано до сімейної групи
кв. №2.

Вважаючи такі дії протиправним,
позивач звернулась до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила суд визнати протиправною
передачу малолітньої особи до Центру
захисту дітей «Наші діти».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що станом на момент
виникнення спірних правовідносин -
вчинення відповідачами оскаржуваних
дій - 31.01.2013 року, позивач не мала
статусу опікуна над малолітньою
ОСОБА_4, а тому останні не могли
створювати умов, за якими б
порушувались її права та інтереси як
опікуна.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 3 ст. 243 Сімейного
кодексу України опіка, піклування над
дитиною встановлюється органом опіки
та піклування, а також судом у випадках,
передбачених Цивільним кодексом
України.

Відповідно до ст.. 56 Цивільного кодексу
України органами опіки та піклування є
районні, районні в містах Києві та
Севастополі державні адміністрації,
виконавчі органи міських, районних у
містах, сільських, селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які
покладено здійснення опіки та
піклування, щодо забезпечення прав та
інтересів фізичних осіб, які
потребують опіки та піклування,
встановлюється законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 23 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» встановлено,
що місцева державна адміністрація
вирішує, зокрема, питання щодо
встановлення опіки і піклування,
створення передбачених законодавством
умов для виховання та/або влаштування
дітей, які внаслідок смерті батьків,
позбавлення батьків батьківських прав,
хвороби батьків чи з інших причин
залишилися без батьківського
піклування, щодо захисту особистих і
майнових прав та інтересів дітей, а
також вживає інших заходів щодо
соціального захисту дітей, віднесених
до її компетенції законом.

Механізм провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини визначає Порядок
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
«Питання діяльності органів опіки та
піклування, пов'язаної із захистом прав
дитини» від 24.09.2008 року №866 (з
урахуванням відповідних змін; далі по
тексту - Порядок №866).

Відповідно до пункту 3 Порядку №866
органами опіки та піклування є районні,
районні у м. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад, які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та
координація стосовно захисту прав
дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
покладаються на служби у справах дітей.

Пунктом 40 Порядку №866 передбачено, що
особа, яка виявила бажання взяти на
виховання в сім'ю дитину-сироту або
дитину, позбавлену батьківського
піклування, подає службі у справах
дітей за місцем свого проживання: заяву
(від подружжя приймається спільна
заява, підписана обома подружжями);
довідку про доходи за останні шість
місяців або копію декларації про
доходи, засвідчену в установленому
порядку; документ, що підтверджує право
власності або користування житловим
приміщенням; копію свідоцтва про шлюб
(для осіб, які перебувають у шлюбі);
довідку про проходження курсу навчання
з виховання дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
і рекомендацію центру соціальних служб
для сім'ї, дітей та молоді щодо
включення кандидатів до єдиного банку
даних; копію паспорта; висновок про
стан здоров'я заявника, складений за
формою згідно з додатком 5; довідку від
нарколога та психіатра для осіб, які
проживають разом із заявниками;
довідку про наявність чи відсутність
судимості для кожного заявника, видану
органами внутрішніх справ за місцем
проживання заявника; письмову згоду
всіх повнолітніх членів сім'ї, що
проживають разом з особою, яка бажає
взяти дитину-сироту або дитину,
позбавлену батьківського піклування,
під опіку, піклування, утворити
прийомну сім'ю або на власній житловій
площі - дитячий будинок сімейного типу,
засвідчену нотаріально або написану
власноручно в присутності посадової
особи, яка здійснює прийом документів,
про що робиться позначка на заяві із
зазначенням прізвища, ім'я, по батькові,
підпису посадової особи та дати.

Згідно з п. 41 Порядку №866, служба у
справах дітей за місцем проживання
особи, яка виявила бажання взяти на
виховання в сім'ю дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
з урахуванням результатів навчання у
центрі соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді, зокрема, приймає
документи, зазначені у п. 40 цього
Порядку, та окрім інших дій, визначених
цим пунктом, готує висновок про
доцільність (недоцільність)
встановлення опіки, піклування та
відповідність її/його інтересам
дитини.

Відповідно до пункту 42 Порядку №866
опіка, піклування над дитиною
встановлюються рішенням районної,
районної у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради за
наявності документів, зазначених у п. 40
цього Порядку, або судом.

Згідно з п. 51 Порядку №866 у разі загрози
для життя або здоров'я дитини районна,
районна у м. Києві та Севастополі
держадміністрація, виконавчий орган
міської чи районної у місті ради може
прийняти рішення про негайне
відібрання дитини в опікуна,
піклувальника.

Відповідно до п. 8 Порядку №866, якщо
виникла безпосередня загроза життю або
здоров'ю дитини, орган опіки та
піклування, якому стало відомо про це,
приймає рішення про негайне відібрання
дитини у батьків або осіб, які їх
замінюють. Для прийняття рішення про
негайне відібрання дитини у батьків
служба у справах дітей подає голові
районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчого органу міської, районної у
місті ради відповідне клопотання.
Після надходження клопотання голова чи
інша уповноважена особа районної,
районної у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради протягом
одного дня розглядає порушене питання
та приймає відповідне рішення. На
підставі рішення районної, районної у
мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради служба у
справах дітей разом з кримінальною
міліцією у справах дітей,
представниками закладу охорони
здоров'я вживають заходів до
відібрання дитини у батьків та
тимчасово влаштовують її відповідно до
п. 31 цього Порядку.

Пунктом 31 Порядку №866 визначено, що
тимчасове влаштування дитини, яка
залишилась без батьківського
піклування, у межах своєї компетенції
здійснюють служба у справах дітей за
місцем виявлення дитини та кримінальна
міліція у справах дітей органів
внутрішніх справ (абзац 1).

Згідно з абз. 9 п. 31 Порядку №866 дитина, у
якої є родичі або інші особи, з якими у
неї на момент залишення без
батьківського піклування склалися
близькі стосунки (сусіди, знайомі) і які
бажають залишити її на виховання у
своїй сім'ї, може перебувати у їх сім'ї
до прийняття рішення про влаштування
дитини. Підставою для тимчасового
перебування дитини в сім'ї родичів,
інших осіб, з якими у неї склалися
близькі стосунки, є заява цих осіб про
згоду на її тимчасове проживання, акт
обстеження житлово-побутових умов
заявників та рішення служби у справах
дітей про тимчасове влаштування
дитини.

Судом встановлено, що розпорядженням
Дніпровської РДА №166 від 15.02.2006 року
опікуном малолітньої ОСОБА_4,
призначено ОСОБА_2 Водночас,
розпорядженням Дніпровської РДА від
12.11.2012 року №486 припинено опіку ОСОБА_2
над малолітньою особою у зв'язку зі
станом здоров'я опікуна та вирішено
вважати таким, що втратило чинність
розпорядження Дніпровської РДА від
15.02.2006 року №166 «Про призначення опіки
над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Крім того, за заявою колишнього
чоловіка ОСОБА_2 малолітню ОСОБА_4
передано на тимчасове проживання
ОСОБА_7 з 13.11.2012 року до прийняття
рішення Дніпровською РДА в м. Києві
щодо призначення його опікуном
вказаної дитини.

31 січня 2013 року спеціалістами
районного центру соціальної служби у
справах сім'ї, дітей та молоді, органу
опіки та піклування Дніпровської РДА
здійснено вихід за адресою : АДРЕСА_1, -
та виявлено, що там знаходиться
малолітня ОСОБА_4

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
станом на момент виникнення спірних
правовідносин - вчинення відповідачами
оскаржуваних дій - 31.01.2013 року, позивач
не мала статусу опікуна над
малолітньою ОСОБА_4, а тому останні не
могли створювати умов, за якими б
порушувались її права та інтереси як
опікуна.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що Постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13.09.2013 року у справі №826/12555/13-а
за позовом ОСОБА_7 до Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації, якою позовні вимоги
було задоволено, зокрема: визнано
протиправними дії Дніпровської РДА, що
проявилися у вилученні 31.01.2013 року
малолітньої ОСОБА_4, зобов'язано
Дніпровську РДА вчинити дії щодо
розгляду заяви ОСОБА_7 та прийняття у
встановлений спосіб відповідного
рішення, у межах дискреційних
повноважень, за наслідками розгляду
питання стосовно встановлення ним
опіки над малолітньою ОСОБА_4 -
скасована Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2014 року в частині визнання
протиправними дій Дніпровської РДА, що
проявилися у вилученні 31.01.2013 року
малолітньої ОСОБА_4

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам справи
та вірно застосував законодавство, що
регулює ці правовідносини. Доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

Тому, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 15.04.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

ОСОБА_10