Справа № 2а-12266/12/2011
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/79528/12

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова, третя
особа: Прокуратура Харківської
області, про зобов'язання вчинити певні
дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова про
зобов'язання зарахувати половину
строку навчання на вечірньому
відділенні Української державної
юридичної академії у вигляді 9 міс. 5
днів до спеціального стажу, який дає
право на призначення пенсії за
вислугою років відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», за
вислугою років та призначити пенсію за
вислугою років з 12 липня 2012 року.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова 17 серпня 2012 року позов
задоволено.

Харківський апеляційний
адміністративний суд постановою від 20
листопада 2012 року рішення суду першої
інстанції скасував, ухвалив нове
рішення, яким у задоволені позову
відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просив його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідач просив залишити її без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що позивач дійсно з
01 вересня 1989 року по 01 червня 1990 року та
з 30 жовтня 1991 року 9 серпня 1991
року навчався в Українській державній
юридичній академії (нині - Національна
юридична академія України імені
Ярослава Мудрого).

У трудовій книжці такий запис
відсутній, оскільки згідно із довідкою
Національної юридичної академії
України імені Ярослава Мудрого від 15
серпня 2011 року № П-372-(410) позивач
навчався на вечірньому факультеті.

Відповідно до частини третьої статті 42
Закону України від 23 травня 1991 року №
1060-XII "Про освіту" підготовка фахівців у
вищих навчальних закладах може
проводитися з відривом (очна), без
відриву від виробництва (вечірня,
заочна), шляхом поєднання цих форм, а з
окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.3 пункту 6 Положення про
організацію навчального процесу у
вищих навчальних закладах,
затвердженого наказом Міністерства
освіти України від 2 червня 1993 року № 161
(зареєстровано у Міністерстві юстиції
України 23 листопада 1993 року за № 173),
передбачено, що вечірня і заочна
(дистанційна) форми навчання є формами
здобуття певного рівня освіти або
кваліфікації без відриву від
виробництва.

Відповідно до статті 50-1 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1789-XII "Про
прокуратуру" (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 1789-XII) прокурори і слідчі мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення певної
вислуги років.

До вислуги років, яка дає право на
пенсію, згідно з цією статтею
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 зазначеного Закону, в тому
числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років (частина шоста статті 50 1 Закону N
1789-XII).

Системний аналіз вказаних норм
законодавства свідчить про те, що для
правильного вирішення цього спору, а
саме, чи зараховується до вислуги років
позивача половина строку навчання на
вечірньому факультеті в Українській
державній юридичній академії,
необхідно розуміти зміст таких понять,
як "трудовий стаж", "спеціальний стаж" та
"вислуга років".

Відповідно до частини першої статті 24
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страховий стаж -
це період (строк), протягом якого особа
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Однак частиною четвертою цієї ж статті
передбачено, що періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності зазначеним Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 1
січня 2004 року), зокрема у Законі України
від 05 листопада 1991 року №
1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі -
Закон № 1788-XII), йдеться про стаж роботи,
що дає право на призначення трудових
пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж"
є ширшим, ніж поняття "стаж страховий",
оскільки до першого включаються також
періоди суспільно корисної діяльності,
коли особа не підлягала
загальнообов'язковому соціальному
страхуванню.

Так, згідно зі статтею 56 Закону № 1788-XII
до стажу роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

Крім того, відповідно до частини
третьої цієї ж статті до стажу роботи,
що дає право на призначення трудових
пенсій, зараховуються також періоди,
коли особа не працювала, наприклад, у
зв'язку з навчанням у вищих і середніх
спеціальних навчальних закладах, в
училищах і на курсах по підготовці
кадрів, підвищенню кваліфікації та
перекваліфікації, в аспірантурі,
докторантурі і клінічній ординатурі;
тимчасовою непрацездатністю, що
почалася у період роботи; часом догляду
непрацюючої матері за малолітніми
дітьми, але не довше ніж до досягнення
кожною дитиною 3-річного віку тощо.

Спеціальний стаж - це період роботи в
певних умовах праці чи на посадах, з
якими законодавець пов'язує пільгове
(або за особливими правилами) пенсійне
забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального
стажу. Це період виконання особливого
роду трудової діяльності або державної
служби, коли до особи, яка її здійснює,
пред'являють особливі вікові, а також
підвищені психічні та фізичні вимоги,
при тривалому виконанні якої особа
втрачає відповідну професійну
працездатність.

Так, стаття 51 Закону № 1788-XII передбачає,
що пенсії за вислугу років
встановлюються окремим категоріям
громадян, зайнятих на роботах,
виконання яких призводить до втрати
професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком.

Правом вислуги років користуються
різні категорії осіб, у тому числі й
прокурорсько-слідчі працівники, на
підставі Закону № 1789-XII.

Судами встановлено, що позивач
протягом періоду навчання на
вечірньому факультеті в Українській
державній юридичній академії працював
у відділі охорони при Фрунзенському
РОВД м. Харькова та
Науково-дослідному інституті
радіотехнічних замірювань. Тобто за
цей час він має стаж роботи, але не
спеціальний, а загальний.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку, що навчання на
вечірньому факультеті у вищому
навчальному закладі не зараховується
до стажу роботи, що дає право на пенсію
за вислугу років. Включення цього
періоду до вислуги років суперечить
юридичній природі (сутності) цього виду
спеціального стажу, оскільки, крім
вищезазначеного, закон пов'язує
встановлення особливих правил
призначення пенсії за вислугу років
саме з неможливістю продовжувати
роботу чи службу на певних посадах або
в певних умовах праці у зв'язку з
втратою професійної працездатності
особи або її придатності до настання
пенсійного віку.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
05 листопада 2013 року № 21-289а13.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки при вирішенні спору суд
апеляційної інстанції правильно
застосував норми матеріального права
до встановлених у справі обставин, то у
задоволенні касаційної скарги слід
відмовити.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: