Справа № 2-а-4149/11
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-4149/11
Головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Києва на ухвалу
Дніпровського районного суду м.Києва
від 10 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Києва про
зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного
суду м.Києва від 07.07.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Києва про
зобов'язання вчинити певні дії позов
задоволено.

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві звернувся із поданням про
зміну способу та порядку виконання
зазначеного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Києва від 10 лютого 2014 року подання про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, в якій просить скасувати
зазначену ухвалу.

Враховуючи те, що справу можливо
вирішити на підставі наявних у ній
доказів, а також те, що відсутні
клопотання сторін про розгляд справи
за їх участю, колегія суддів ухвалила
про апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву суд першої
інстанції виходив з того, що заявником
доведено наявність підстав,
передбачених ст. 263 КАС України, для
зміни порядку й способу виконання
судового рішення.

Колегія суддів з таким висновком суд
першої інстанції не погоджується та
звертає увагу на наступне.

Постановою Дніпровського районного
суду м.Києва від 07.07.2011 року позовні
вимоги задоволено. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з 10.11.2010
року з урахуванням проведених виплат.

Позивач просить змінити порядок і
спосіб виконання вказаного судового
рішення шляхом постановлення ухвали
про стягнення недоплаченої частини
підвищення до пенсії як дитині війни,
нарахованої відповідно до розрахунку
на доплату пенсії у розмірі 1049,30 грн.,
замість зобов'язання відповідача
перерахувати та виплатити вказане
підвищення до пенсії.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, щодо
заявлених позовних вимог.

За таких обставин, заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали було порушено
норми процесуального права.

Ухвала Дніпровського районного суду
м.Києва від 10 лютого 2014 року про зміну
способу та порядку виконання рішення
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
подання.

Керуючись статтями 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Києва -
задовольнити. Ухвалу Дніпровського
районного суду м.Києва від 10 лютого 2014
року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про зміну способу і порядку
виконання рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом 20 днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.