Справа № 826/15788/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Бояринцева М.А.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії» до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «СВАН» про визнання дій та
бездіяльності неправомірними,
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 листопада 2013 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позов задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, апеляційну скаргу та
заперечення на неї, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, на
примусовому виконанні Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області (УДВС ГУЮ) перебуває виконавчий
напис, вчинений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 26.04.2012 року (Виконавчий
напис), зареєстровані в реєстрі за №188
про звернення стягнення на рухоме
майно, що належить TOB «Торговий дім
«СВАН» відповідно до переліку,
зазначеному у виконавчому документі.

Постановою Відповідача від 16.09.2013 року
(Оскаржувана Постанова) виконавче
провадження було зупинено. Підставою
зупинення, відповідно до мотивувальної
частини, було наявність ухвали
Печерського районного суду м. Києва
№757/18772/13-ц від 05.09.2013 року.

Відмовляючи у задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Пунктом 4 частини першої статті 37
Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про
виконавче провадження» (в редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, Закон № 606-ХІV)
встановлено, що виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у
разі зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа.

Враховуючи, що ухвалою Печерського
районного суду міста Києва зупинено
стягнення на підставі виконавчого
напису № 188 від 26 квітня 2012 року, суд
першої інстанції дійшов до вірного
висновку про правомірність дій
державного виконавця щодо винесення
постанови про зупинення виконавчого
провадження.

При цьому, суд першої інстанції вірно
відхилив посилання позивача відносно
того, що у відповідача відсутні
підстави для вчинення дій по зупиненню
виконавчого провадження № 3244715,
оскільки відділ примусового виконання
рішень УДВС ГУЮ у Черкаській області не
входить до переліку осіб, яким
Печерський районний суд міста Києва
заборонив вчиняти дії по виконанню
виконавчого напису та не визначений
боржником в ухвалі суду, оскільки Закон
№ 606-ХІV не встановлює вимог до ухвали
суду, яка може бути підставою для
зупинення виконавчого провадження. При
цьому, з аналізу Закону № 606-ХІV
вбачається, що стаття 18 Закону
встановлює вимоги до виконавчого
документу, на підставі якого державний
виконавець відкриває виконавче
провадження.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що ухвалою Печерського
районного суду міста Києва від 5
вересня 2013 року у справі № 757/18772/13-ц
заборонено Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України та іншим органам
державної виконавчої служби України
вчиняти будь-які дії щодо примусового
виконання виконавчого напису
зареєстрованого у реєстрі за № 188,
вчиненого приватним нотаріусом.

Отже, державний виконавець відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Черкаській області зобов'язаний був
зупинити виконавче провадження № 3244715
на підставі ухвали Печерського
районного суду міста Києва про
забезпечення позову.

Також суд першої інстанції вірно
відхилив доводи позивача відносно
того, що ухвала Печерського районного
суду міста Києва від 5 вересня 2013 року
не пред'являлась для примусового
виконання в органи державної
виконавчої служби з тих підстав, що
представник третьої особи під час
розгляду справи зазначила, що ТОВ
«Торговий дім «СВАН» подавалася до
УДВС ГУЮ у Черкаській області копія
ухвали Печерського районного суду
міста Києва з метою зупинення
виконавчого провадження № 3244715.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що постанова
УДВС ГУЮ у Черкаській області про
зупинення виконавчого провадження
була винесена на підставах та у
порядку, передбаченому чинним
законодавством України, а тому
підстави для визнання дій відповідача
незаконним та скасування постанови про
зупинення виконавчого провадження -
відсутні.

Стосовно визнання неправомірною
бездіяльність відповідача з
примусового виконання виконавчого
напису, вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 26 квітня 2012 року за
реєстровим № 188, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком суд
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 30 Закону № 606-ХІV
державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме:

- закінчення виконавчого провадження -
згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа
стягувачу - згідно із статтею 47 цього
Закону;

- повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Торговий дім «СВАН» оскаржує в
судовому порядку виконавчий напис
нотаріуса за № 188 від 26 квітня 2012 року.

З огляду на наведене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що позовні
вимоги позивача щодо неправомірності
бездіяльності є необґрунтованими, з
огляду на те, що ТОВ «Торговий дім
«СВАН» оскаржує в судовому порядку
виконавчий напис нотаріуса за № 188 від
26 квітня 2012 року.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.