Справа № 872/12773/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 рокусправа № 2а/205/133/13

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Баранник
Н.П. Юхименка О.В.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_1, управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 17 червня 2013
року по справі № 205/3936/13-а;2а/205/133/13за
позовом ОСОБА_1 до про Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська визнання
незаконними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулася до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
(далі по тексту - відповідач), в якому
просила визнати дії відповідача по
нарахуванню та виплаті пенсії не в
повному обсязі незаконними;
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити позивачу суму недоплаченої
пенсії за період з 2002 року по 2009 рік;
зобов'язати відповідача нарахувати та
проводити виплату державної пенсії,
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
розрахунку розміру основної пенсії не
менше 6-ти мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії з розрахунку розміру
50 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 17 червня 2013
року адміністративний позов
задоволено частково; визнано дії
відповідача, стосовно нарахуванню та
виплаті основної та додаткової пенсії
позивачу, як особі, що є учасником
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи першої категорії , інваліда
3 групи, не в повному, обсяг
передбаченому ст.50, п.4 ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними; зобов'язано
відповідача здійснити позивачу
перерахунок основної та додаткової
пенсії відповідно до вимог ст. 50, п. 4 ст.
54 , п. 3 ст. 67 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: основної пенсії у
розмірі не менше 6- ти мінімальних
пенсій за віком, додаткової пенсії у
розмірі 50 % мінімальних пенсій за віком
, із застосуванням положень ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та забезпечити виплату,
починаючи з 15 січня 2009 року по 22 липня
2011 року з урахуванням раніше
виплачених сум.

Не погодившись з рішення суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 червня 2013 року по справі №
205/3936/13-а;2а/205/133/13 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідача, також подав
апеляційну скаргу, в які посилаючи на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати постанову Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 червня 2013 року по справі №
205/3936/13-а;2а/205/133/13 та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідача по справі про час і місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому порядку, до судового
засідання не прибув, про причини
неявки суду не сповістив.

За таких обставин, з урахуванням думки
позивача, колегія суддів ухвалила
розглянути справу за відсутністю
представника відповідача по справі.

В судовому засіданні, заслухавши
пояснення позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги
відповідача та матеріалів справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що позивач, є
постраждалим від наслідків аварії на
ЧАЕС 1-ї категорії, має 3-гу групу
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з наслідками аварії на
ЧАЕС, що підтверджується відповідною
довідкою.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.
Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.49 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді:

- державної пенсії;

- додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст.50 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам інвалідам III групи -
у розмірі 50 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Згідно ч. 4 ст. 54 зазначеного Закону,
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку
із втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
III групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими 6 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір мінімальної
пенсії встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
стосовно періоду, з якого необхідно
провести відповідний перерахунок
пенсії позивачу, виходячи з його
позовних вимог.

За конституційними нормами, виходячи
із пріоритетності закону над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачу застосуванню
підлягають ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
Постанова Кабінету Міністрів України
№ 1 від 03.01.2002 року, яка звужує обсяг
встановлених законом прав позивача.

Згідно рішення Конституційного суду
України від 22.05.2008 року зміни, внесені
Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України» у
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнані
неконституційними та відповідно до п. 4
резолютивної частини рішення
Конституційного суду України №10-рп від
22.05.2008, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним судом
України цього рішення.

Отже, дії відповідача по нарахуванню
позивачу пенсії за період з 01 січня 2008
року по 22 травня 2008 року у розмірах, які
встановленні Законом України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» були правомірними і
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за
вказаний період слід відмовити.

Проте, після 22 травня 2008 року, після
відновлення положень ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
дії відповідача щодо відмови у
нарахуванні позивачу державної та
додаткової пенсії - у розмірах
встановлених законом слід визнати
неправомірними.

Виплата пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, позивач носить постійний
характер, тобто відповідна виплата
повинна здійснюватися до зміни
законодавства, що регулює призначення
(перерахунок) цього виду пенсійних
виплат або змін обставин, які
передбачені законодавством. Однак,
Законом України від 14.06.2011 «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
прикінцеві положення останнього
Закону доповнені пунктом 4, за яким
установлено, що у 2011 році норми
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. Ці
норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 19 червня 2011 року, оскільки
опубліковані в газеті «Голос України»
за 18 червня 2011 року №110 (5110).

Рішенням Конституційного суду України
№ 20-рп/2011 від 26.12.2011 року за
конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України п. 4
розділу 7 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" зазначені норми визнані
конституційними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону
України " Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058-IV із змінами та
доповненнями мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Згідно Закону
України від 14.06.2011 року «Про внесення
змін до Закону України «Про державний
бюджет України на 2011 рік та постанови
Кабінету Міністрів від 06.07.2011 року № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» внесені
зміни щодо виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку з прийняттям зазначеного
нормативно-правового акту
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
здійснюється до 23 липня 2011 року у
порядку та розмірах встановлених
наведеним законом, а з 23 липня 2011 року у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

За приписами статей 99 та 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції, що вже діяла на момент
звернення позивача до суду,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову лише за
умови, якщо на цьому наполягає одно із
сторін.

Матеріали справи не містять
документального підтвердження того, що
відповідач заперечував проти
поновлення строку.

За таких обставин, суд першої
інстанції, вирішуючи позовні, порушив
вимоги процесуального законодавства,
що призвело до неправильного вирішення
справи у частині заявлених позовних
вимог.

Згідно статті 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального та процесуального, що
призвело до неправильного вирішення
справи або питання, а так само розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні постанови судді,
якому було заявлено відвід на підставі
обставин, які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про
його відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

З огляду на зазначене колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 17 червня 2013 року
по справі № 205/3936/13-а;2а/205/133/13 підлягає
скасуванню з огляду на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, апеляційна частка позивача
підлягає частковому задоволенню. В
задоволенні апеляційної скарги
відповідача слід відмовити;

На підставі викладеного, керуючись
ст.195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити
частково;

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення;

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 17 червня 2013
року по справі № 205/3936/13-а;2а/205/133/13-
скасувати;

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1
відповідно до вимог ст. 50 п. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01 січня 2002 року
по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року
по 22 липня 2011 року;

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська провести ОСОБА_1
перерахунок та забезпечити виплату
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до вимог ст.ст.50, 54, п.3 ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме: державної пенсії - у розмірі не
менше шести мінімальних пенсій за
віком, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю - у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком із
застосуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування», за
період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011
року, з урахуванням раніше виплачених
сум.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 15 листопада
2013 року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
О.В. Юхименко