Справа № 2а-6501/10/1570
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року 11 год. 45 хв. м.
Одеса Справа № 2а-6501/10/1570

Одеський окружний адміністративний
суд у складі :

головуючого судді
Іванова Е.А.

секретар
Чиженко А.О.

за участю представників: позивача
Мостипанюка В.Р.

відповідача
Шолар О.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в
м.Одесі адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрКава» до
Державної податкової інспекції у
м.Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УкрКава» (Далі - ТОВ «УкрКава»)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області (Далі - ДПІ у м. Іллічівську), в
якому позивач просить скасувати
податкове повідомлення - рішення
№/0 від 21.05.2010 року, згідно якого
нарахований податок на додану вартість
в сумі 21428 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами проведеної фахівцями
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську невиїзної документальної
перевірки ТОВ "УкрКава" з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за липень 2009 року, яка виникла за
рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період травень,
червень 2009 року, був складений акт
перевірки № 1560/23-0303/31541491 від 18.05.2010 року,
яким встановлено, що невідшкодована
сума податку на додану вартість за
липень 2009 року не підлягає
відшкодуванню позивачу у зв'язку з
відсутністю постачальників товару і
виконавців послуг та сплати (джерело
відшкодування даного податку), що є
порушенням вимог п. 1.3, п. 1.7 та п.1.8 ст.1,
пп. 7.2.4 п.7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст.7, ст. 9 п.
10.1 ст.10 Закону України "Про податок на
додану вартість"від 03.04.1997 року №168/97-ВР
із змінами та доповненнями. Позивач не
згоден з висновками акту перевірки та
прийнятим податковим повідомленням
-рішенням, вважає їх протиправними,
оскільки усі господарські операції,
які зазначені в акті перевірки ТОВ
"УкрКава" з ТОВ "Стандарт Інжинірінг"
належним чином підтверджені договором
підряду, актом виконаних послуг,
податковими накладними.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні та надав
письмові заперечення проти позову, які
мотивовані тим, що в ході перевірки ТОВ
«УкрКава» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, з метою вирішення питання,
щодо обґрунтованості відшкодування
ПДВ з бюджету були направленні запити
на проведення зустрічних перевірок з
питання взаємовідносин ТОВ «УкрКава»
із своїм постачальником для
підтвердження сум податкового кредиту
за травень 2009 року, червень 2009 року в
декларації за липень 2009 року. За
результатами запитів, ДПІ у М.
Іллічівську було отримано відомості
про відсутність можливості
підтвердити взаємовідносини ТОВ
«УкрКава» з наступними підприємствами:
ПП «Технотор-Світ» з питань
взаємовідносин та підтвердження факту
відвантаження будівельних матеріалів
в адресу ТОВ «Енергосвіт», у 3 ланці
ланцюга, а відповідно і ТОВ «УкрКава»;
ПП «Бастилат Пром», з питань
взаємовідносин та підтвердження факту
виконаних робіт в адресу ТОВ «Траунбуд
ВВ», у 3 ланці ланцюга, а відповідно і
ТОВ «УкрКава»; ПП «Торсін», з питань
взаємовідносин та підтвердження факту
виконаних робіт в адресу «Кронос БФ», у
3 ланці ланцюга, а відповідно і ТОВ
«УкрКава»; ПП «Мібтехелектро Ч», з
питань взаємовідносин та
підтвердження факту виконаних робіт в
адресу ПП «Кронос БФ», у 3 ланці ланцюга,
а відповідно і ТОВ «УкрКава». Отже ТОВ
«УкрКава» до податкового кредиту
включено суму податку на додану
вартість по операціях, які не
відповідають фактичним податковим
зобов'язанням зазначених продавців.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01.04.2014 року по справі
№К/9991/64498/12 скасовано ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2012 року та постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
28.09.2011 року по справі №2-а-6501/10/1570 за
позовом ТОВ "УкрКава" до Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
про скасування податкового
повідомлення-рішення №/0 від
21.05.2010 року, а адміністративну справу
направлено до Одеського окружного
адміністративного суду на новий
розгляд.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши наявні
у справі докази, суд доходить наступних
висновків.

На підставі ст. 11-1 Закону України "Про
державну податкову службу в
Україні"від 04.12.1990 року №509-XII, на
виконання наказів ДПА України від
18.08.2005 року №350 "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
взаємодії між підрозділами органів
державної податкової служби України
при організації та проведенні
перевірок достовірності нарахування
бюджетного відшкодування з податку на
додана вартість", від 06.09.2005 року №386/ДСК
"Щодо контролю за правомірністю
відшкодування з бюджету сум податку на
додану вартість", яким внесено зміни до
наказу ДПА України від 24.04.2003 року
№196/ДСК, з врахуванням змін внесених
наказом ДПА України від 26.05.2005 року
№187/ДСК, з метою вирішення питання щодо
обґрунтованості відшкодування ПДВ з
бюджету та з врахуванням отриманих
відповідей по зустрічних перевірках
від інших ДПІ, старшим державним
податковим ревізором -інспектором
відділу перевірок ризикових операцій
управління податкового контролю
юридичних осіб ДПІ у м. Іллічівську
Погосовою Н.М. була проведена
документальна невиїзна перевірка ТОВ
"УкрКава" з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунку платника у банку за
липень 2009 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, яке
декларувалось в період травень,
червень 2009 року.

За результатами вказаної перевірки
складений акт від 18.05.2010 року
№1560/23-0303/31541491 «Про результати
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «УкрКава» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
липень 2009 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період травень 2009 року,
червень 2009 року. (т. 1 а.с. 12-16).

В акті перевірки встановлені порушення
позивачем вимог п. 1.3, п. 1.7 та п.1.8 ст.1,
п.п. 7.2.4 п.7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7, ст. 9
п. 10.1 ст.10 Закону України "Про податок на
додану вартість"від 03.04.1997 року №168/97-ВР
із змінами та доповненнями в зв'язку з
відсутністю постачальників товарів,
виконавців послуг.

На підставі вказаного акту ДПІ у м.
Іллічівську прийняте податкове
повідомлення-рішення від 21.05.2010 року
№/0, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
21428 грн. (т. 1, а.с. 17).

Судом встановлено, що у вказаний в акті
перевірки період, позивач мав
правовідносини з наступним суб'єктом
господарювання, а саме ТОВ «Стандарт
Інжинірінг».

Судом встановлено, що 11.03.2009 року між
позивачем (замовник) та ТОВ «Стандарт
Інжинірінг» (підрядник) укладено
договір №СТ 10-09 на виконання
будівельно-монтажних робіт та 25.05.2009
року було укладено додаткову угоду №1
до вказаного договору згідно п.п. 1.1
замовник доручає, а підрядник бере на
себе зобов'язання по виконанню не
передбачених договором №СТ 10-09
електромонтажних робіт по влаштуванню
блискавкозахисту та заземлення
котельної та виробничого корпусу.

03.06.2009 року було укладено додаткову
угоду №2 до вказаного договору згідно
п.п. 1.1 замовник доручає, а підрядник
бере на себе зобов'язання по виконанню
не передбачених договором №СТ 10-09 та
додатковою угодою №1 електромонтажних
робіт по влаштуванню блискавкозахисту
виробничих корпусів.

Також судом встановлено 01.06.2009 року між
Позивачем (замовник) та ТОВ «Стандарт
Інжинірінг» (підрядник), укладено
договір №СТ 20-09 на виконання
будівельно-монтажних робіт, згідно п.п.
1.1 якого замовник доручає, а підрядник
бере на себе зобов'язання по виконанню
додаткових будівельно-монтажних робіт
по котельній, сітці, градирні, та
системи вентиляції заводу по
виробництву кави в м. Іллічівську.
Замовник зобов'язується прийняти
результати фактично виконаних
будівельно-монтажних робіт та сплатити
підряднику їх вартість на вимогах
цього договору.

Також 30.01.2009 року між позивачем
(замовник) та ТОВ «Стандарт Інжинірінг»
(підрядник) укладено договір №СТ 6-09 на
виконання будівельно-монтажних робіт
та 15.06.2009 року було укладено додаткову
угоду №1 до вказаного договору згідно з
п.п. 1.1 якої замовник доручає, а
підрядник бере на себе зобов'язання по
виконанню не передбачених договором
№СТ 6-09 електромонтажних робіт
насосної станції виробничого корпусу.

На підтвердження виконання умов
вказаних договорів позивачем були
надані податкові накладні від 28.05.2009
року на загальну суму 16159,20 грн, в т.ч.
ПДВ у сумі 2693,20 грн., податкову накладну
від 04.06.2009 року №84 на загальну суму 4405
грн., в т.ч. ПДВ у сумі 734,17 грн., податкову
накладну від 04.07.2009 року №82 на загальну
суму 41629,20 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 6938,20 грн.,
податкову накладну від 22.07.2009 року №92
на загальну суму 49209 грн., в т.ч. ПДВ у
сумі 8201 грн., податкову накладну від
04.07.2009 року №83 на загальну суму 57110,40
грн., в т.ч. ПДВ у сумі 9518,40 грн..

Сума податку на додану вартість за
вказаними правочинами була включена
позивачем до складу податкового
кредиту відповідного податкового
періоду та відображена у реєстрі
отриманих та виданих податкових
накладних, який відповідає даним
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2009 року
наданої до ДПІ у м. Іллічівську та
заявленої до бюджетного відшкодування.

Також судом встановлено, що станом на
кінець періоду, що перевірявся,
дебіторська/кредиторська
заборгованість по даним операціям
відсутня.

Також на підтвердження зазначених
договорів позивачем були надані
наступні документи: платіжне доручення
№10 від 03.06.2009 року, документи з
програмного комплексу АВК-5 (5-2.8.1)
договірна ціна, локальний розрахунок,
відомості ресурсів, довідки вартості
виконаних будівельних робіт, акти
приймання виконаних робіт, платіжне
доручення №3 від 02.06.2009 року,
рахунок-фактура від 29.05.2009 року,
накладна від 09.06.2009 року, платіжне
доручення №12 від 03.06.2009 року, документи
з програмного комплексу АВК-3 (2.7.0)
договірна ціна, локальний розрахунок,
відомості ресурсів, заява про
повернення суми бюджетного
відшкодування за 2008 рік, розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів,
податкова декларація з податку на
додану вартість від 20.08.2009 року,
розрахунок коригування сум ПДВ,
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, заява про повернення
суми бюджетного відшкодування за 2009
рік, розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів, документи з
програмного комплексу АВК-3 (2.7.0) акти
приймання виконаних робіт, підсумкова
відомість ресурсів, довідки вартості
виконаних будівельних робіт, платіжне
доручення №56 від 19.06.2009 року, документи
з програмного комплексу АВК-5 (5-2.8.1)
договірна ціна, локальний розрахунок,
підсумкова відомість ресурсів, довідки
вартості виконаних будівельних робіт,
акти приймання виконаних робіт,
документи з програмного комплексу АВК-5
(5-2.8.1) договірна ціна, локальний
розрахунок, підсумкова відомість
ресурсів, довідки вартості виконаних
будівельних робіт, акти приймання
виконаних робіт, довідка, розрахунок
суми бюджетного відшкодування, заява
про повернення суми бюджетного
відшкодування за 2008 рік, розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів,
податкова декларація з податку на
додану вартість від 18.12.2008 року,
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, реєстр отриманих та
виданих податкових накладних,
податкова декларація з податку на
додану вартість від 19.01.2009 року, акт
готовності об'єкта до експлуатації.

Судом встановлено, що єдиним мотивом
для висновку відповідача, що
невідшкодований ПДВ в сумі 21428 грн. по
декларації з ПДВ за липень 2009 року не
підлягає відшкодуванню з бюджету в
зв'язку з відсутністю (а фактично
припиненням) постачальників товару і
виконавців послуг по господарським
операціям з ТОВ «Стандарт Інжинірінг»
є матеріали зустрічних перевірок
наданих ДПІ у м. Іллічівську на їхні
запити, а саме ДПІ у м. Южному Одеської
області вих.. №14608/7/23-3405/112 від 21.10.2009
року; ДПІ у м. Южному Одеської області
вих.. №16524/7/23-3405 від 30.11.2009 року; ДПІ у
Приморському районі м. Одеси вих..
№9044/7/23-509/9 від 18.02.2010 року; ДПІ у
Приморському районі м. Одеси вих..
№66336/23-513 від 25.11.2009 року; ДПІ у
Приморському районі м. Одеси вих.. №
188/7/23-51321 від 11.01.2010 року; ДПІ у
Приморському районі м. Одеси вих.. №
66337/23-513 від 25.11.2009 року; ДПІ у
Приморському районі м. Одеси вих..
№10968/7/23-509/9 від 26.02.2010 року.

Проте, суд вважає вказані висновки
виревіряючих помилковими з огляду на
наступне.

Статтею 3 Господарського кодексу
України визначено поняття
господарської діяльності, відповідно
до якої під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну, або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюванний
правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочини, якщо його
недійсність установлено законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання судом такого правочину
недійсним не вимагається. Нікчемний
правочин є недійсним на підставі
закону, а тому також не створює інших
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Згідно зі ст. 228 ЦК України, правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

В даному випадку, виходячи з
вищевикладених фактів та доказів, що їх
підтверджують, суд встановив, що
договори з контрагентом ТОВ "Стандарт
Інжинірінг" укладені у письмовій формі,
виконання вказаних договорів
підтверджується видатковими
накладними, рахунками, податковими
накладними, актами прийняття робіт,
довідками, кошторисами, платіжними
дорученнями.

При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК
має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Тобто, факт порушення публічного
порядку повинен бути доведеним певними
засобами доказування.

Інший підхід потенційно надасть
можливість посадовим особам державних
органів на власний розсуд оголошувати
будь-який правочин недійсним
(нікчемним) без звернення до суду, що не
є вірним, виходячи з загальних засад
судочинства.

Проте, кримінальна справа відносно
керівника та засновника ТОВ "Стандарт
Інжинірінг" за ознаками фіктивного
підприємництва не порушувалася та
вирок не приймався, зокрема доказів
цього суду не надано.

Відповідно до ч 1. ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

В матеріалах справи містяться всі
первинні документи, що підтверджують
факт надання послуг ТОВ "Стандарт
Інжинірінг".

Перевірка ТОВ "Стандарт Інжинірінг" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
контрагентами по ланцюгу постачання
здійснювалися не на підставі первинних
документів та висновки акту також не
ґрунтуються на первинних документах.

Відповідно до п.1.3 ст. 1 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 року №168/97-ВР із змінами та
доповненнями платник податку - особа,
яка згідно з цим Законом зобов'язана
здійснювати утримання та внесення до
бюджету податку, що сплачується
покупцем, або особа, яка імпортує
товари на митну територію України.

Згідно п. 1.7 ст. 1 вказаного Закону
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 вказаного
Закону бюджетне відшкодування - сума,
що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, визначених
цим Законом.

Відповідно до п.п. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7
вказаного Закону платник податку може
прийняти самостійне рішення про
зарахування належної йому повної суми
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов'язань з цього податку
наступних податкових періодів.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за наслідками
звітного періоду, в якому виникає право
на подання заяви про отримання
бюджетного відшкодування згідно з
нормами цієї статті. При прийнятті
такого рішення зазначена сума не
враховується при розрахунку сум
бюджетного відшкодування наступних
податкових періодів.

Згідно п.п. 7.7.1, п. 7.7 ст. 7 вказаного
Закону сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п. 7.4.1 ст. 7 вказаного Закону
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Цим законом або іншими законодавчими
актами з питань оподаткування не
передбачені вимоги щодо здійснення
відшкодування сум податку на додану
вартість платникові податку після
сплати відповідних сум податків до
бюджету його контрагенами.

Вказаний Закон не пов'язує право
платника податку на податковий кредит
з проведенням будь-яких зустрічних
перевірок, та не ставить право платника
податку на бюджетне відшкодування в
залежність від сплати податку іншими
учасниками по всьому ланцюгу
товарообігу.

ПДВ яке включене до ціни товару, є
податковим зобов'язанням продавця
товару, і саме продавець несе обов'язок
по сплаті цього податку до бюджету.

Таким чином, з урахуванням вимог Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР,
покупець сплачує суму ПДВ у ціні товару
безпосередньо продавцю, тому не може в
подальшому у будь-якому вигляді
впливати на надходження чи на
ненадходження цих сум ПДВ від
контрагента до Державного бюджету, або
контролювати ці платежі.

Суд враховує також і те, що відповідно
до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які
за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору. Оскільки визнання
фіктивного правочину недійсним
відбувається за рішенням суду, єдиним
допустимим засобом доказування факту
фіктивності правочину є рішення суду.
Інші докази, зокрема й акти перевірки
податкового органу, цю обставини
підтвердити не можуть в силу прямого
припису закону, а отже, й не можуть
братися до уваги судом під час
вирішення справи.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України,
ці обставин повинен довести суб'єкт
владних повноважень, який є
відповідачем, оскільки саме з
встановленням цих обставин пов'язана
правомірність прийнятих рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо.

Враховуючи те, що в акті перевірки
зауважень щодо фактичного здійснення
операції з надання послуг не міститься,
у позивача наявні всі первинні
документи, що підтверджують здійснення
господарської операції з контрагентом
ТОВ "Стандарт Інжинірінг", та те, що
висновки податкового органу визначені
в акті перевірки ґрунтуються лише на
актах зустрічних перевірок, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
ТОВ "УкрКава" обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрКава» до
Державної податкової інспекції у
м.Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську в
Одеській області від 21.05.2010р. №/0.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на
постанову суду може бути подана
протягом десяти днів після отримання
копії постанови. Апеляційна скарга
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови
виготовлений 23 квітня 2014 року.

Суддя
Е.А.Іванов

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрКава» до
Державної податкової інспекції у
м.Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську в
Одеській області від 21.05.2010р. №/0.

23 квітня 2014 року.