Справа № 2а-10376/11/1370
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючий - суддя
секретар судового засідання
представника позивача
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 про визнання
незаконними дій Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
у Львівській області.
Обставини справи.
Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
позовом про визнання незаконними дій
Управління ДАІ при ГУМВС України у
Львівській області в особі відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
щодо державної реєстрації за ОСОБА_2
транспортного засобу Volkswagen Т4, 1997 року
випуску, об'єм двигуна 1986 куб. см.,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу від 13.10.2009 року,
державний номерний знак НОМЕР_1.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач порушив вимоги чинного
законодавства, оскільки зареєстрував
за позивачем транспортний засіб не
проконтролювавши сплату податку з
власників транспортних засобів.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просить позов
Відповідач представника до суду не
направив, заперечень на позов не подав.
Суд заслухав пояснення представника
позивача, повно, всебічно та об'єктивно
оцінив подані докази у їх сукупності та
Позивачем на підставі укладеного в
усній формі договору доручення видано
01.10.2010 року нотаріально посвідчену
довіреність ОСОБА_3, відповідно до якої
позивач уповноважив повіреного бути
представником позивача з питань
купівлі, транспортування будь-якої
марки автомобіля із-за кордону в
Україну, його розмитнення, постановки
на облік та отримання свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.51).
13.10.2009 року відділом
реєстраційно-екзаменаційної роботи
(ВРЕР) ДА1 ГУМВСУ у Львівській області
зареєстровано за позивачем
транспортний засіб - марки Volkswagen Т4
(державний номерний знак НОМЕР_1) 1997
року випуску, об'єм двигуна 1896 куб. см.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

Перша реєстрація ввезених на територію
України транспортних засобів
здійснюється відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України „Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих па
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів" № 1388 (надалі
Порядок).

Згідно п. 8 зазначеного Порядку
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Аналогічну вимогу про те, що державна
реєстрація не проводиться без сплати
податку з власників транспортних
засобів містить і Закон України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (ч 6 статті 5).

Судом з матеріалів справи встановлено,
що відповідно до вимог п. 8 зазначеного
Порядку при реєстрації за відповідачем
транспортного засобу до ВРЕР ДАІ
ГУМВСУ у Львівській області подано всі
необхідні документи для реєстрації
транспортного засобу.

Також судом встановлено, що при
реєстрації транспортного засобу
сплачено податок з власників
транспортних засобів в сумі 18960,00 грн.
(а.с.14, 15), і квитанцію про сплату податку
у вказаній сумі надано відповідачеві.

Згідно протоколу виїмки від 11.10.2011 року
(а.с.58), вказана квитанція вилучена
разом з іншими документами, на підставі
яких здійснювалася реєстрація
транспортного засобу.

Відповідно до 16.5.1. п.16.15 ст.16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції чинній на час
реєстрації транспортного засобу) за
порушення строків перерахування
податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджетів або державних
цільових фондів, встановлених Законом
України "Про платіжні системи та
переказ грошей в Україні" банк сплачує
пеню за кожний день прострочення,
включаючи день сплати, у розмірах,
встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4
статті 16, та штрафні санкції,
встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 цього Закону, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Законом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового
фонду.

При цьому платник податків, зборів
(обов'язкових платежів) звільняється
від відповідальності за несвоєчасне
або неповне зарахування таких платежів
до бюджетів та державних цільових
фондів, включаючи нараховану пеню або
штрафні санкції.

Оскільки судом встановлено сплату
позивачем податку з власників
транспортних засобів в сумі 18960,00 грн.
та подання відповідачеві відповідної
квитанції, то відповідач провів
реєстрацію транспортного засобу у
відповідності до вимог чинного
законодавства. При цьому суд звертає
увагу позивача, що відповідач
контролює сплату податку на підставі
квитанції, а не шляхом перевірки
надходження коштів до бюджеті. Такої
компетенції відповідач немає.

Тому та обставина, що внесені позивачем
в установу банку кошти у подальшому не
перераховані до бюджету, не свідчить
про незаконність дій відповідача та не
є підставою для скасування реєстрації
транспортного засобу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд
вважає, що вони вчинені на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законами України; з
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії) та неупереджено.

Відтак вимоги є необґрунтованими, а
тому у позові слід відмовити повністю.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України, судові витрати у формі
судового збору покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 22.04.2014р. о 17:00 год.

Суддя
Коморний О.І.