Справа № 161/14682/13-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/161/39/14
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Луцький міськрайонний суд Волинської
головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,
при секретарі - Довжик Н.М.,
з участю позивача - ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Товта С.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за заявою
представника позивача ОСОБА_2 про
прийняття додаткової постанови в
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до відділу реєстру житлового
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради про визнання
нечинним та скасування розпорядження
відділу реєстру житлового фонду
департаменту житлово-комунального
господарства Луцької міської ради № 855
від 14.05.2009 року та скасування державної
реєстрації права власності.
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся
в суд із заявою про винесення
додаткової постанови. Вказує, що
постановою Луцького міськрайонного
суду від 15 березня 2013 року у даній
справу позов було задоволено частково.
Із мотивувальної та описової частини
постанови вбачається, що суд відмовив у
задоволенні позовної вимоги про
зобов'язання відповідача скасувати
реєстрацію квартири, оскільки така
вимога є передчасною та пред'явлена до
неналежного відповідача. Однак, щодо
двох позовних вимог, з приводу яких
досліджувалися докази, судом ухвалено
рішення (постанови) та не вирішено
питання про судові витрати. Так,
всупереч вимогам адміністративного
процесуального законодавства не були
вирішено вимоги про скасування
свідоцтва про право власності на житло
від 14.05.2009 року, яке видано ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, згідно
розпорядження відділу реєстру
житлового фонду Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради № 855-р від 14 травня
2009 року «Про приватизацію квартир
державного житлового фонду», вимога
про скасування реєстрації свідоцтва
про право власності на житло від 14.05.2010
року, що зареєстроване 21.05.2009 року за
реєстраційним номером 27343767 у
Комунальному підприємстві «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації», та вимога про
зобов'язання відділу реєстру житлового
фонду Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради надати у спільну
власність ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 квартиру, яка б відповідала
санітарним та технічним вимогам.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 заяву
підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача Товт С.П. у
судовому засіданні проти задоволення
заяви заперечив.

Суд заслухавши сторін, проаналізувавши
матеріали адміністративної справи
прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із ч. 1 п. 3 ст. 168 КАС
України, суд, що ухвалив судове рішення,
може за заявою особи, яка брала участь у
справі, чи з власної ініціативи
прийняти додаткову постанову чи
постановити додаткову ухвалу у
випадку, якщо щодо однієї із позовних
вимог, з приводу якої досліджувалися
докази, чи одного з клопотань не
ухвалено рішення; суд, вирішивши
питання про право, не визначив способу
виконання судового рішення; судом не
вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що постановою
Луцького міськрайонного суду від 15.08.2013
року частково задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу реєстру житлового фонду
департаменту житлово-комунального
господарства Луцької міської ради про
визнання нечинним та скасування
розпорядження відділу реєстру
житлового фонду департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради № 855 від 14.05.2009 р.
та скасування державної реєстрації
права власності, визнано нечинним та
скасовано розпорядження відділу
реєстру житлового фонду департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради № 855-р від 14.05.2009 р.
«Про приватизацію квартир державного
житлового фонду» в частині передачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, в
задоволенні позовної вимоги про
зобов'язання відповідача скасувати
реєстрацію вищевказаної квартири
відмовлено. Вказана постанова
позивачем ОСОБА_1 не оскаржувалась.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2014 року
вищевказану постанову залишено без
змін.

Як вбачається із матеріалів справи,
14.05.2009 року відділом реєстру житлового
фонду департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради було видане
розпорядження за № 855-р, яким були
задоволені прохання наймачів квартир,
в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та
передано їм у власність квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.16,17).

На підставі даного розпорядження
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було видане свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яке зареєстроване у відділі
реєстру житлового фонду під № 855-р/8
(а.с.20).

Враховуючи, що вищевказаною
постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 15.08.2013 року
визнано нечинним та скасовано
вищезазначене розпорядження відділу
реєстру житлового фонду департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради № 855-р від 14.05.2009
року, суд приходить до висновку, що
вимоги ОСОБА_1 про скасування свідоцтва
про право власності є підставними та
підлягають до задоволення.

Крім того, що позовні вимоги про
скасування реєстрації свідоцтва про
право власності на житло від 14.05.2010
року, що зареєстроване 21.05.2009 року за
реєстраційним номером 27343767 у
Комунальному підприємстві «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» та про зобов'язання
відділу зобов'язання відділ реєстру
житлового фонду Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради надати у спільну
власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартиру,
яка б відповідала санітарним та
технічним вимогам, не підлягають до
задоволення із врахуванням наступного.

Із матеріалів справи встановлено,
що вищевказане свідоцтво про право
власності на житло від 14.05.2009 року
зареєстровано в електронному реєстрі
прав власності на нерухоме майно за №
27343767 від 21.05.2009 року (Т 1, а.с.114).

26.02.2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Волинського обласного
бюро технічної інвентаризації із
заявою про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (Т 1, а.с. 115), а 21.05.2009
року КП «Волинське обласне бюро
технічного інвентаризації» прийняло
рішення про реєстрацію права власності
на об'єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 (Т
1, а.с.118).

Відповідно до п.п. 1.12.-1.13.
Тимчасового положення про реєстрацію
прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року
(діючого на момент проведення
реєстрації вищевказаної квартири),
рішення про реєстрацію чи відмову в
реєстрації прав приймає реєстратор
прав власності на нерухоме майно, що є
працівником БТІ, який безпосередньо
здійснює реєстрацію прав власності на
нерухоме майно. Реєстрація прав
проводиться в такому порядку:
приймання й перевірка документів,
поданих для реєстрації прав власності
на нерухоме майно; установлення
відсутності підстав для відмови в
реєстрації прав; прийняття рішення про
реєстрацію прав власності або про
відмову в реєстрації прав; унесення
записів до Реєстру прав; учинення
написів на правовстановлювальних
документах; видача витягів із Реєстру
прав про реєстрацію прав.

Водночас, КП «Волинське обласне бюро
технічного інвентаризації» не є
стороною у справі, а про його залучення
у якості відповідача не заявлялось
клопотання ні позивачем, ні його
представником. Окрім того, суду не було
надано доказів, які підтверджували, що
рішенням, дією чи бездіяльністю КП
«Волинське обласне бюро технічного
інвентаризації» порушені права,
свободи або інтереси позивача ОСОБА_1

Як вбачається із п.п. 14- 15 Положення про
порядок передачі квартир (будинків) у
власність громадян, затвердженого
наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15 вересня 1992 р. № 56 (діючого на момент
чинності розпорядження № 855-р від 14.05.2009
року), передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина. Підготовку та оформлення
документів про передачу у власність
громадян квартир (будинків) може бути
покладено на спеціально створювані
агентства, бюро та інші організації,
які виконують покладені на них
обов'язки на договірних умовах з
органом приватизації. Передача квартир
(будинків) у власність громадян з
доплатою, безоплатно чи з компенсацією
оформляється свідоцтвом про право
власності на квартиру (будинок), яке
реєструється в органах приватизації і
не потребує нотаріального посвідчення.

Водночас, суд не вправі втручатися в
дискреційні повноваження суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до положень частини 2 статті
19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, діяльність органів
державної влади та місцевого
самоврядування регулюють закони та
підзаконні акти, які дають суб'єктам
владних повноважень можливість
користування певною свободою розсуду
при вирішенні питань і встановлюють
лише межі такої свободи, тобто
наділяють їх дискреційними
повноваженнями.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
без порушень принципу розподілу влади.

Тобто, позовна вимога позивача про
зобов'язання відділу реєстру житлового
фонду Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради надати у спільну
власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартиру,
яка б відповідала санітарним та
технічним вимогам, передбачає
втручання в діяльність суб'єкта
владних повноважень, який
уповноважений приймати відповідні
рішення, тоді як, суд не може підміняти
собою суб'єкта владних повноважень
щодо реалізації ним власних
повноважень, наданих законодавством.

Така позиція суду щодо неможливості
суду підміняти собою органи владних
повноважень, повністю узгоджується із
позицією Верховного суду України,
викладеною в постанові Пленуму № 13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» від 24.10.2008 року,
згідно якої, суд не може підміняти
державний орган, приймаючи замість
нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень та з
позицією Європейського суду з прав
людини, який неодноразово зазначав, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави, і
суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
суд вирішує питання щодо судових
витрат у постанові суду або ухвалою.

Як вбачається із ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Із матеріалів справи вбачається,
що позивачем було сплачено 1110 грн. за
проведення судової
будівельно-технічного експертизи, що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру (Т 1,
а.с.193-194).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що на користь позивача слід
стягнути з місцевого бюджету м. Луцька
витрати на проведення судової
будівельно-технічного експертизи в
розмірі 1110 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11,168 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Резолютивну частину постанови
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 15 березня 2013
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до відділу реєстру
житлового фонду департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради про визнання
нечинним та скасування розпорядження
відділу реєстру житлового фонду
департаменту житлово-комунального
господарства Луцької міської ради
№ 855 від 14.05.2009 р. та
скасування державної реєстрації права
власності доповнити:

Скасувати свідоцтво про право
власності на житло від 14.05.2009 року, яке
видано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на квартиру
АДРЕСА_1, згідно розпорядження відділу
реєстру житлового фонду Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради № 855-р від 14 травня
2009 року «Про приватизацію квартир
державного житлового фонду».

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету м. Луцька
на користь ОСОБА_1 витрати на
проведення судової
будівельно-технічного експертизи в
розмірі 1110 (одна тисяча сто десять)
гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.