Справа № 2а-5784/12/1470
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5784/12/1470

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Осіпова Ю.В., Романішина В.Л.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про скасування
приписів,-

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області (відповідач) з
вимогами скасувати приписи
відповідача №304 від 15.08.12р. та №395 від
28.09.12 р. про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14.11.2012р.
провадження у справі було зупинено до
набрання законної сили рішення суду по
справі №2а-4592/12/1470 за позовом ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про скасування
приписів ІДАБК №306 від 15.08.2012 року та
№355 від 04.09.2012р.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.13р. по
справі №2а-4592/12/1470 (а.с.72-73) було залишено
в силі Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
11.10.2012 р., якою було скасовано приписи
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області №306 від 15.08.12р. та
№355 від 04.09.2012р. про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
виданий на ім'я ОСОБА_2

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Скасовано припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №304 від
15.08.2012 р., виданий ІДАБК у Миколаївській
області на ім'я ОСОБА_2 Скасовано припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №395 від
28.09.2012р., виданий ІДАБК у Миколаївській
області на ім'я ОСОБА_2

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
подала апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача ОСОБА_3, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі листа першого заступника
Миколаївського міського голови від
04.05.12р. №КО-362-1/у-О, направлення для
проведення позапланової перевірки від
06.08.12р. №874 відповідачем була проведена
позапланова перевірка на об'єкті
будівництва - реконструйованих
квартирах № 12, 13, 20, НОМЕР_2, АДРЕСА_1
(а.с.32-33).

За наслідками перевірки відповідачем
було складено акт від 15.08.12р. (а.с.36-37) та
Припис №304 від 15.08.12р. про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
(а.с.9). В зазначених акті та приписі було
встановлено факт експлуатації
нежитлової будівлі медичного центру
«Валео» після закінчення будівництва
без прийняття в експлуатацію в порядку
визначеному законодавством, що є
порушенням ч.8, ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та приписано зупинити експлуатацію
нежитлової будівлі медичного центру
«Валео» за адресою АДРЕСА_1 до
прийняття в експлуатацію (а.с.9, 36-37).

З метою виконання припису №307 від
15.08.12р. відповідачем була проведена
позапланова перевірка на об'єкті
будівництва - реконструйованих
квартирах НОМЕР_1, НОМЕР_2, АДРЕСА_1
(а.с.11).

За наслідками перевірки відповідачем
було складено акт від 15.08.12р. та Припис
№395 від 28.09.12р. про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил. В
зазначених акті та приписі було
встановлено невиконання відповідачем
п.2 припису №306 від 15.08.12р., щодо
добровільного знесення самочинно
збудованого об'єкту будівництва. та
приписано добровільно знести
збудований об'єкт будівництва (а.с.10).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11.10.12р. та
ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.13р. по
справі №2а-4592/12/1470 (а.с.72-73) припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області №306 від 15.08.12р.
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил виданий
на ім'я ОСОБА_2 був скасований.

Згідно положень статті 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що припис №395 від 28.09.12р. (що
оскаржується) прийнятий на виконання
припису №306 від 15.08.12р. (який скасовано
судовим рішенням) він також має бути
скасованим.

Крім того судом першої інстанції
встановлено, що при розгляді справи
№2а-4592/12/1470 (а.с.72-73) позивачу, на праві
приватної власності, на підставі
відповідних правовстановлюючих
документів, належать дві квартири
НОМЕР_1, НОМЕР_2, за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Виконкому Миколаївської
міської ради №951 від 19.05.04р. (зі змінами
відповідно до рішення №374 від 24.02.06р.)
позивачу, ОСОБА_2, було надано дозвіл на
виконання проектних і
ремонтно-будівельних робіт з
реконструкції квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 з
надбудовою другого поверху та мансарди
за адресою: АДРЕСА_1.

Будівництво було закінчено в жовтні 2006
р., про що було складено Акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

Рішенням Виконкому Миколаївської
міської ради №2161 від 27.10.06 р. вказаний
акт було затверджено та зареєстровано
в Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю 02.11.06р. за
номером 171.

Згідно висновку судового експерту
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз
(Миколаївського відділення)
Міністерства юстиції України №5548-5549
від 01.09.11р. з боку позивача відсутні
будь-які порушення порядку виконання
здійсненої реконструкції квартир.

Таким чином, твердження відповідача
про самочинне будівництво та
реконструкцію квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2
не відповідають дійсності та наданим
доказам.

Колегія суддів вважає, що відповідач
дійшов безпідставного та
необґрунтованого висновку, що передача
в оренду іншій юридичній особі квартир,
які належать фізичній особі на праві
приватної власності, потребує введення
в експлуатацію об'єкта в порядку,
встановленому для новозбудованих,
реконструйованих, перебудованих тощо
об'єктів.

Законодавчого обґрунтування своєї
правової позиції відповідачем суду не
надано.

В той же час, суд першої інстанції вірно
зазначив, що статтею 41 Конституції
України встановлено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Зі змісту статті 150 Житлового кодексу
України вбачається, що громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру, мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Використовуючи це право, позивач надав
належні йому квартири в оренду іншій
юридичній особі (в даному випадку
медичному центру) для використання з
метою невиробничого та непромислового
характеру.

Згідно статті 6 Житлового кодексу
України, статті 383 Цивільного кодексу
України забороняється використовувати
житлові приміщення для промислових
потреб. Використання житлового
приміщення для розміщення офісів
суб'єктів господарювання у комерційних
цілях (без будь-якого будівельного
переобладнання самої квартири) не може
розглядатися як виробнича або
промислова діяльність. Доказів на
протилежне відповідачем суду не
надано.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
апеляційному суду протиправність
прийнятих відповідачем рішень.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
Ю.В.Осіпов

Суддя
В.Л.Романішин