Справа № 9101/131198/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2013 рокусправа № 2а-491/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі на
постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 квітня 2011 року

у адміністративній справі № 2a-491/2011 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення грошової суми,
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 квітня 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково,
визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі щодо
відмовити в нарахуванні та виплати
ОСОБА_1 пенсії у розмірах, передбачених
ст.56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у
Верхньодніпровському районі провести
ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно
до вимог ст.56 Закону України «Про
статус і соціальний і захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
середньомісячного заробітку і за 19
календарних днів роботи на території
радіоактивного забруднення із
збільшенням розміру на 10% згідно
перевищення трудового стажу за період
з 22 вересня 2009 року по 12 квітня 2011 року,
до негайного виконання постанова суду
допущена в межах суми стягнення за один
місяць. В задоволенні решти позовних
вимог, а саме, про нарахування суми
заборгованості з 22.09.2009 року по 14.02.2011
року - судом відмовлено, оскільки
розрахунок пенсуї відноситься
виключно до компетенції відповідача.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена відповідачем по
справі з підстав неправильно
застосування норм матеріального права
та порушення судом норм процесуального
права, у зв'язку з чим пенсійний орган
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову у задоволені вимог
позивача.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач по цій
справі має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, та в
період з 22.09.2009 року по листопад 2009 року
отримував пенсію по інвалідності 3
групи від загального захворювання, що
була призначена йому територіальним
управління пенсійного органу
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та на підставі поданої
позивачем 14.10.2009 року заяви і
відповідних документів, зокрема
виписки із акту огляду МСЕК № 686588.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсія по інвалідності позивачу була
обчислена відповідно до ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням заробітної плати за 60
календарних місяців страхового стажу
до 01.07.2000 року, незалежно від перерв у
роботі, та за весь період страхового
стажу починаючи з 01.07.2000 року за даними,
що містяться в системі
персоніфікованого обліку та із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за
календарний рік, що передував року
звернення за призначенням пенсії. При
цьому, період роботи позивача в зоні
відчуження по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС з 15.05.1986 року по 03.06.1986
року відповідно до вимог ст.56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було зараховано до загального стажу
його роботи в потрійному розмірі.

Перерахунок пенсії позивача
здійснювався з 22.09.2009 року, а у зв'язку з
його зверненням до УПФУ у
Верхньодніпровському районі з заявою
про перехід з одного виду пенсії на
інший у зв'язку з тим, що з 08.10.2009 року
він не працює, розпорядженням
пенсійного органу № 140125 від 26.11.2009 року
позивачу було призначено пенсію по
інвалідності в розмірі пенсії за віком,
що передбачено ч.2 ст.33 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (а.с.18)

Задовольняючи вимоги позивача у цій
справі, суд першої інстанції виходив з
наявності у ОСОБА_1 права відповідно до
ч.2 ст.56 та ч.2 ст.57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС з 15.05.1986 року по 03.06.1986 року 2
категорії, та порушення вказаного
права позивача Управлінням Пенсійного
фонду України у Верхньодніпровському
районі при обчисленні йому пенсії з 22
вересня 2009 року.

Проте, судова колегія не може
погодитися з наведеними висновками
суду першої інстанції, оскільки
твердження позивача, яке покладено
судом першої інстанції в основу
рішення, про звернення ОСОБА_1 до УПФУ у
Верхньодніпровському районі у березні
2010 року з вимогою про перерахунок його
пенсії з 22 вересня 2009 року як
військовозобов'язаному запасу,
призваному на спеціальні військові
збори в травні 1986 року для виконання
робот по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, та отримання ним 20.04.2010 року
відмови пенсійного органу в здійсненні
такого перерахунку - не відповідає
фактичним обставинам та суперечить
наявним у пенсійній справі позивача
документам, та письмовим доказам, що
долучені до матеріалів
адміністративної справи.

Так, згідно письмових доказів, позивач
звертався до пенсійного органу з
вимогою про роз'яснення обчислення
його пенсії з 22.09.2009 року, у зв'язку з чим
йому було надано письмове роз'яснення
від 11.11.2009 року (а.с.11-12) про порядок
обчислення його пенсії по 3 групі
інвалідності згідно Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виходячи із
загального стажу роботи 30 років 3
місяця 20 днів, та додаткового стажу з
дня встановлення інвалідності та до
досягнення особою пенсійного віку - 13
років 10 місяців 10 днів, а також з
урахуванням періоду роботи позивача в
зоні відчуження в потрійному розмірі, і
визначення індивідуального
коефіцієнту стажу, з урахуванням
кратності 1,35, що становить 0,59625.
Одночасно, позивачу було роз'яснено
підстави та порядок обчислення пенсії
відповідно до ст.57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч.2 ст.27
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», і запропоновано позивачу
надати довідку про заробіток за роботу
в зоні відчуження задля розрахунку
пенсії за віком за «двоскладовою
формулою».

На повторне звернення позивача до УПФУ
у Верхньодніпровському районі у квітні
2011 року, відповідачем письмово було
роз'яснено позивачу, які саме документи
йому необхідно надати до пенсійного
органу задля призначення пенсії з
урахуванням вимог ст.55, 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ч.2 ст.27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», і повторно рекомендовано
надати довідку про заробіток за роботу
в зоні відчуження, що надасть
можливість пенсійному органу
перевірити доцільність проведення
розрахунку його пенсії за
«двоскладовою формулою» (а.с.15-16).

Оскільки пенсія позивача обчислена
відповідно до документів, наданих
позивачем до пенсійної справи, а для
перерахунку пенсії позивача як
визначив суд першої інстанції:
«виходячи з середньомісячного
заробітку і за 19 календарних днів
роботи на території радіоактивного
забруднення із збільшенням розміру на
10% згідно перевищення трудового стажу»
можливо лише при наданні позивачем
відповідних документів, бо розмір цієї
пенсії ставляться в залежність від
заробітку, фактично отриманого
працівником у період його роботи в зоні
відчуження, а позивачем не було надано
до пенсійного органу необхідних
документів, в тому числі і довідки про
заробіток, що фактично був ним
отриманий в період його роботи в зоні
відчуження - у відповідача по цій
справі відсутні будь-які правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача у визначеному судом першої
інстанції порядку.

Крім того, підставою для скасування
постанови суду першої інстанції є
також не врахування того, що позивач
звернувся до суду з позовом у лютому 2011
року з порушенням визначеного ст.ст.99,
100 КАСУ строку захисту в судовому
порядку порушених прав, про порушення
яких він дізнався ще у 2009 році.

Узагальнюючи вищенаведене, та виходячи
з того, що розрахунок пенсії
проводиться відповідними органами
Пенсійного фонду України на підставі
довідки про заробітну плату, виданої за
місцем роботи особи, яка звертається з
проханням про нарахування пенсії, але
яка в матеріалах пенсійної справи
позивача відсутня, судова колегія
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог позивача
у цій справі, у зв'язку з чим постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, з прийняттям іншої
постанови про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207
КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну управління Пенсійного
фонду України у Верхньодніпровському
районі - задовольнити

Постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 квітня 2011 року -
скасувати, та прийняти нову постанову
якою у задоволені адміністративного
позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Верхньодніпровському
районі про визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення грошової суми,
відшкодування моральної шкоди -
відмовити у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Д.В. Чепурнов