Справа № 0527/5915/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/75584/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівІваненко Я.Л.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 жовтня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення (далі - УПСЗН)
Костянтинівської міської ради
Донецької області про зобов'язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про стягнення
недоотриманих сум допомоги на
оздоровлення за 2011 рік. Позивач
зазначав, що відповідно до статті 48
Закону України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон № 796-ХІІ) він, як особа, що
потерпіла внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалід ІІ
групи має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.
Проте, відповідач в порушення вимог
цього Закону виплатив зазначену
допомогу за 2011 рік у розмірі, що не
співвідноситься з мінімальною
заробітною платою. Вважаючи дії
відповідача неправомірними, просив суд
визнати дії відповідача протиправними
та зобов'язати УПСЗН Костянтинівської
міської ради Донецької області
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 5245,00 грн.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 жовтня 2012 року, яку залишено без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог. Зазначає, що суди не врахували
вимоги Закону № 796-ХІІ.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що відповідач здійснюючи
нарахування та виплату позивачу
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562, діяв в межах наданих йому
повноважень та у спосіб, визначений
законом.

Проте, такі висновки судів помилкові.

Судами встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідом ІІ групи.

Частиною четвертою статті 48 Закону №
796-ХІІ встановлено, що щорічна допомога
на оздоровлення виплачується в таких
розмірах: учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідам ІІ групи - п'ять
мінімальних заробітних плат.

Із матеріалів видно, що 31 січня 2012 року
позивач отримав допомогу на
оздоровлення за 2011 рік з урахуванням
обмежень, встановлених постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 120 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про те, що при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоровлення
позивачеві застосуванню підлягає
стаття 48 Закону №796-ХІІ, а не постанова
Кабінету Міністрів України № 562, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Згідно із статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Законом України від 14 червня 2011 року №
3496-6 «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнені прикінцеві
положення 4 певним змістом, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39,50,51,52,54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. Дію
статті 48 Закону № 796-ХІІ зупинено не
було.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_4 до УПСЗН Костянтинівської
міської ради Донецької області про
зобов'язання виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі, передбаченому ст.48 Закону №
796-ХІІ, підлягають задоволенню.

На підставі статті 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Враховуючи викладене, рішення суддів
підлягають скасуванню, з ухваленням
нового судового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 жовтня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2012 року скасувати,
ухваливши нове судове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області щодо нездійснення
нарахування та виплати допомоги на
оздоровлення ОСОБА_4 за 2011 рік
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради
Донецької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 недоплачену щорічну
одноразову допомогу на оздоровлення за
2011 рік, як особі, що потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІ
групи відповідно до вимог статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат з
урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Я.Л.
Іваненко Ю.К. Черпак