Справа № 805/2977/14
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р.
Справа № 805/2977/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний
адміністративний суд в складі:
головуючого судді Аканова О.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом ОСОБА_1
до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Селидівське
відділення Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове про визнання
незаконними дій та скасування вимоги
від 20.02.2014 р. № Ф-100У про сплату боргу у
розмірі 1218,67 грн.,-

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Селидівське
відділення Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове про визнання
незаконними дій та скасування вимоги
від 20.02.2014 р. № Ф-100У про сплату боргу у
розмірі 1218,67 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
вона є пенсіонером за віком з 1998 року,
знаходиться на обліку в пенсійному
фонду як пенсіонер, є платником єдиного
внеску. Також зазнає, що вона досягла 60
років.

Позивач посилається на Закон України
"Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деякі інші
законодавчі акти України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" № 3609-VI,
яким внесено доповнення до ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Вказує, що ці
зміни з 06.08.2011 року надають право, як
пенсіонеру за віком, виключно на
добровільній основі приймати участь в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

А тому просить суд задовольнити його
позов у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився
надав до суду заяву про розгляд справи
без її участі в письмовому проваджені.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
письмові заперечення та просив
розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в судове
засідання, про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, крім того надіслав до
суду документи, які були витребувані
ухвалою суду при відкритті провадження
у справі.

Згідно ч. 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

З урахування вищевикладеного, суд
вважає за можливим розглянути справу у
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши надані суду докази суд
встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є фізичною особою -
підприємцем, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, що підтверджується випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб-підприємців Серії ААВ № 704900, є
платником єдиного податку, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного внеску.

Судом встановлено, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
призначено пенсію за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням Серії НОМЕР_2

Згідно заяви ОСОБА_1 про призначення /
перерахунок пенсії вона обрала вид
пенсії по втраті годувальника у 2010
році.

20 лютого 2014 року відповідачем винесено
вимогу про сплату недоїмки № Ф-100У в
розмірі 1218,67 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про збір на облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, Законом України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991
№1788-ХІІ,Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" є,
зокрема: фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності; особи, які забезпечують
себе роботою самостійно - займаються
незалежною професійною діяльністю, а
саме науковою, літературною,
артистичною, художньою, освітньою або
викладацькою, а також медичною,
юридичною практикою, в тому числі
адвокатською, нотаріальною діяльністю,
або особи, які провадять релігійну
(місіонерську) діяльність, іншу подібну
діяльність та отримують дохід
безпосередньо від цієї діяльності, за
умови, що такі особи не є найманими
працівниками чи підприємцями.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI в
редакції від 08.07.2010 платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці,
особи, які обрали спрощену систему
оподаткування, що звільняються від
сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримають відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до з 01 січня 2004 року набрав
чинності Закон № 1058, який відповідно до
його преамбули визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій. Абзацом 2 преамбули цього
Закону передбачено, що зміна умов і
норм загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону.

Як встановлено статтею 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" - пенсіонер -
особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію, довічну пенсію, або
члени її сім'ї, які отримують пенсію в
разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058
передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначається
виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Статтею 9 Закону № 1058 передбачено, що
відповідно до цього Закону за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі, серед іншого, призначається і
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058 визначено що
особа, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, в зв'язку із
інвалідністю, в зв'язку із втратою
годувальника) призначається один з цих
видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 36
Закону № 1058 батьки і чоловік
(дружина) померлого, які не були на
його утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
№ 1058 пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається в розмірі:
на одного непрацездатного члена
сім'ї - 50 відсотків пенсії за
віком померлого годувальника; на
двох та більше непрацездатних
членів сім'ї - 100 відсотків пенсії
за віком померлого годувальника,
що розподіляється між ними рівними
частками.

Частина 4 статті 4 Закону № 2464 вказує, що
для користування пільгами зі сплати
єдиного податку особа повинна бути
пенсіонером за віком або інвалідом та
отримувати відповідно до закону
пенсію, тобто законом визначена
категорія пенсіонерів, але не вказано
конкретний вид пенсії, з отриманням
якої пов'язується пільга.

Позивач досягла визначеного Законом
граничного пенсійного віку - 60 років, є
пенсіонером за віком, отримує
відповідно до Закону пенсію по втраті
годувальника, тому основною умовою для
сплати єдиного внеску, в даному
випадку, є укладення договору
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, який
позивачем не укладався. Таким чином,
позивач має право користуватися
пільгою зі сплати єдиного внеску
встановленою частиною 4 статті 4 Закону
№ 2464.

За таких обставин, вимога відповідача
про сплату недоїмки від 20.02.2014 р. № Ф-100У
про сплату боргу у розмірі 1218,67 грн.
підлягає скасуванню.

З приводу вимог позивача про визнання
незаконними дій Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області щодо
винесення вимоги від 20.02.2014 р. № Ф-100У
про сплату боргу у розмірі 1218,67 грн. суд
зазначає наступне.

Вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції. Здійснення дії є собою
процес реалізації наданих законом
функцій суб'єкту владних повноважень.
Самі по собі дії не тягнуть за собою
будь-яких правових наслідків для особи.
Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений лише за умови наявності
порушення прав.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
в цій частині.

Згідно квитанції від 28.02.2014 позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 255,78
грн., який сплачений як за подання
адміністративного позову майнового
характеру спору у розмірі 182,70 грн., так
і немайнового характеру спору у
розмірі 73,08 грн.

Оскільки у позовних вимогах ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Селидівське відділення
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
про визнання незаконними дій
відмовлено, то судом стягується з
Державного бюджету України судові
витрати у розмірі 182,70 грн. за майнові
вимоги.

Частиною 3 статті 94 КАС України
передбачено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162,
163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

П О С Т А Н О В
И В:

Позов ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Селидівське відділення
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
про визнання незаконними дій та
скасування вимоги від 20.02.2014 р. № Ф-100У
про сплату боргу у розмірі 1218,67 грн. -
задовольнити частково.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф-100У
від 20.02.2014 р. про сплату недоїмки у
розмірі 1218,67 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в розмірі 182,70 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Аканов О.О.