Справа № 826/3325/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2014 року 09:30
справа №826/3325/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1доДержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті
Києвіпровизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішеньОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у Дніпровському
районі), в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 12 квітня 2013
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/3325/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В судове засідання 14 квітня 2014 року
позивач або його представник не прибув,
попередньо подавши заяву про розгляд
справи за його відсутності;
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неприбуття позивача або
його представника та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 14 квітня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.
Судом встановлено, що постановою
Кабінету Міністрів України від 20
березня 2013 року №229 "Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів" утворено як юридичні
особи публічного права територіальні
органи Міністерства доходів і зборів,
зокрема Державну податкову інспекцію у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві;
реорганізовано шляхом приєднання до
відповідних територіальних органів
Міністерства доходів і зборів
територіальні органи Державної
податкової служби, у тому числі
Державну податкову інспекцію у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби, та
визначено, що територіальні органи
Міністерства доходів і зборів є
правонаступниками територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби, що
реорганізуються, зокрема Державна
податкова інспекція у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві є
правонаступником Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва Державної податкової служби
(далі по тексту - ДПІ у Дніпровському
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва від 18
суму податкового зобов'язання за
платежем земельний податок з фізичних
осіб у розмірі 12 090,00 грн.
Суд встановив, що позивачем допущено
описку в частині зазначення дати
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, а саме замість 18
жовтня 2012 року зазначено 18 лютого 2012
року, тобто, фактично позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва від 18
Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва від 12
суму податкового зобов'язання за
платежем земельний податок з фізичних
осіб у розмірі 6 045,00 грн.
Як зазначив відповідач, сума
податкового зобов'язання із земельного
податку визначена позивачу на підставі
пункту 286.5 статті 286 Податкового
кодексу України за користування
земельною ділянкою, що знаходиться під
належними ОСОБА_1 нежилими
приміщеннями АДРЕСА_1
Позивач вважає протиправними
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, оскільки ОСОБА_1
є платником єдиного податку та
використовує земельну ділянку під
нерухомим майном у своїй господарській
діяльності, а тому звільняється від
обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує з підстав
правомірності визначення суми
податкового зобов'язання.
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає обґрунтованими позовні
вимоги ОСОБА_1, виходячи з наступних
Матеріали справи підтверджують, що
відповідно до свідоцтв про право
власності, виданих Головним
управлінням житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) 03 червня 2005 року, ОСОБА_1
на праві приватної власності належать
нежилі приміщення АДРЕСА_1
Стаття 206 Земельного кодексу України
встановлює, що використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Плата за
землю справляється відповідно до
Відповідно до пункту 269.1 статті 269
Податкового кодексу України
платниками податку є: власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі.
За правилами пунктів 286.1, 286.5 пункту 286
Податкового кодексу України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, щомісяця, але не
пізніше 10 числа наступного місяця, а
також за запитом відповідного
контролюючого органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Нарахування фізичним особам сум
податку проводиться контролюючими
органами, які видають платникові до 01
липня поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Відповідно до пункту 287.8 статті 287
Податкового кодексу України визначає,
що власник нежилого приміщення (його
частини) у багатоквартирному жилому
будинку сплачує до бюджету податок за
площі під такими приміщеннями (їх
частинами) з урахуванням пропорційної
частки прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
З наведених правових норм слідує, що
власник нежилого приміщення (його
частини) у багатоквартирному жилому
будинку сплачує до бюджету земельний
податок за площі під такими
приміщеннями (їх частинами) з
урахуванням пропорційної частки
прибудинкової території згідно
нарахувань контролюючого органу та на
підставі відповідного податкового
повідомлення-рішення.
Водночас пункт 269.2 статті 269
Податкового кодексу України
передбачає, що особливості справляння
податку суб'єктами господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
встановлюються главою 1 розділу XIV
Відповідно до пункту 291.2 статті 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
Як визначено підпунктом 4 пункту 297.1
статті 297 Податкового кодексу України,
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності із
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.
Тобто, якщо платник єдиного податку
використовує земельні ділянки для
провадження господарської діяльності,
він вільний від обов'язку нараховувати,
сплачувати та подавати податкову
звітність із земельного податку.
Судом встановлено, ОСОБА_1 отримала
свідоцтво платника єдиного податку
серії НОМЕР_1 від 12 січня 2012 року на
здійснення діяльності зі здавання в
оренду власного нерухомого майна та
надання різних послуг споживачам,
згідно якого є платником єдиного
податку третьої групи.
Належні позивачу нежилі приміщення
АДРЕСА_1, використовуються позивачем,
як фізичною особою - підприємцем, для
провадження господарської діяльності
зі здавання в оренду власного
нерухомого майна, що підтверджується
копіями наявних в матеріалах справи
договорів оренди від 01 квітня 2011 року
№89/04/11 та від 01 вересня 2012 року №161/09/12,
укладених з ТОВ "Віталюкс", договору
оренди від 16 березня 2011 року б/н,
укладеного з ПАТ "ОТП Банк", та копіями
відповідних актів прийому-передачі
орендованих нежилих приміщень.
Доказів, які б свідчили, що нежилі
приміщення АДРЕСА_1, не
використовуються позивачем для
провадження господарської діяльності,
відповідачем до суду не надано.
Таким чином, з урахуванням того, що
позивач є платником єдиного податку і
використовує нежилі приміщення
АДРЕСА_1, для провадження господарської
діяльності, на думку Окружного
адміністративного суду міста Києва,
нарахування податкового зобов'язання
із земельного податку на земельну
ділянку, яка знаходиться під такими
приміщеннями, є протиправним та
суперечить положенням пункту 297.1
статті 297 Податкового кодексу України.
Крім того, суд звертає увагу, що
відповідачем не надано обґрунтованого
розрахунку розміру суми визначеного
податкового зобов'язання з урахуванням
пропорційної частки прибудинкової
території, як того вимагає пункт 287.8
статті 287 Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва від 18
підлягають скасуванню.
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ДПІ у Дніпровському
районі не доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
Державної податкової служби від 18
3. Присудити з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 понесені нею
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві
гривні сімдесят копійок).
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко