Справа № 812/999/14
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Островська
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року справа №812/999/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
13.03.2014 р. в справі № 812/999/14 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська (далі
- УПФУ) звернулось до Луганського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій щодо невиплати суми
витрат на виплату пенсії
неправомірними, зобов'язання
відшкодувати виплачену ОСОБА_3 пенсію в
сумі 300 грн. по втраті годувальника, в
обґрунтування якого зазначило про
неприйняття відповідачем до заліку сум
пенсій по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, виплачених позивачем
ОСОБА_3, у зв'язку із навчанням на денній
формі навчання.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
який апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення про задоволення
позову. Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права. Відповідач
вказує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
студентом денної форми навчання
Луганського національного аграрного
університету та отримує пенсію по
втраті годувальника - батька ОСОБА_4,
який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв'язку з
чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги матеріалами справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
за жовтень 2013 р. позивачем сплачена
пенсія по втраті годувальника ОСОБА_3 в
сумі 300 грн. Ця сума включена позивачем
до відповідних актів щомісячної звірки
витрат по особовим справам потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, але відповідачем не
прийняті до заліку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вищезазначена особа з 01.07.2013 р. по 31.08.2013
р. не проходила навчання у навчальному
закладі, а була абітурієнтом, а тому
відсутні підстави для відшкодування
відповідачем виплаченої пенсії в
порядку, встановленому Законом.

Колегія суддів вважає такий висновок
необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем призначена
та виплачується пенсія у зв'язку з
втратою годувальника ОСОБА_3 з
ІНФОРМАЦІЯ_2., який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ІНФОРМАЦІЯ_2., про що свідчить акт № 26.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з довідкою
від 09.09.2013 року №09/15 є студентом денної
форми навчання Луганського
національного аграрного університету
(а.с.14).

Матеріалами справи підтверджено, що з
01.09.2008 р. по 30.06.2012 р. ОСОБА_3 навчався в
Луганському національному аграрному
університеті на бюджетній основі,
денної форми навчання, що
підтверджується листом №01/1313 від 08.10.2008
р. Луганського національного
аграрного університету (а.с.32).

Листом Луганського національного
аграрного університету №01/2009 від 10.10.2012
р. підтверджено, що ОСОБА_3 є студентом
денної форми навчання, бюджет, з
плановим періодом навчання на п'ятому
курсі з 01.09.2012 р. по 30.06.2013 р. (а.с.31).

09.09.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до відділення
ВД Фонду СНВ України в м. Луганську із
заявою про продовження йому раніше
призначеної щомісячної страхової
виплати у зв'язку зі смертю
годувальника (а.с.30).

Постановою від 16 вересня 2013 р.
№1219/594.1/594.1/37 відділення Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
продовження раніше призначеної
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на це право у разі смерті
потерпілого, раніше призначену
щомісячну страхову виплату в розмірі
1848,75 грн. продовжено з 01 вересня 2013 р. по
30 грудня 2013 р. включно (а.с.29).

Відповідно до довідки від 09.09.2013 р. №09/15
ОСОБА_3 є студентом денної форми
навчання Луганського національного
аграрного університету (а.с.14).

Згідно з розпорядженням 150311 від 17.01.2014
р. ОСОБА_3 як особі до 23 років, яка
навчається в учбовому закладі,
призначено пенсію по втраті
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва або
профзахворювання (а.с.7).

Витрати, пов'язані з виплатою пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, ОСОБА_3 (300,00 грн.) за період
з 01.07.2013 р. по 31.08.2013 р. включено до списку
осіб, які отримували пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за жовтень 2013 р. Вказані
витрати звірені по особовій справі та
узгоджені управлінням Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська в актах щомісячної звірки за
жовтень 2013 р. (а.с.10).

Зазначені акти підписані відповідачем
без урахування суми пенсії та витрат на
виплату та доставку пенсії ОСОБА_3 та
складено таблицю розбіжностей, в які
входить сума виплаченої пенсії ОСОБА_3
(а.с.11).

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 у період липень, серпень 2013 року
не знаходився на навчанні у
Луганському національному аграрному
університеті або іншому навчальному
закладі. Вказане підтверджується тим,
що останній не надав до управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська
довідок з навчальних закладів. У
вказаний час ОСОБА_3 проходив вступне
випробування до 6 курсу будівельного
факультету Луганського національного
аграрного університету.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ,
за страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що
також передбачено статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 1105-XIV), яка визначає
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4
Порядку відшкодування витрат,
розробленого та затвердженого ПФУ і
Фондом відповідно до Закону № 1105-XIV та
законів України «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення», відшкодуванню Фондом
підлягають, зокрема, виплачені суми
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Статтями 21, 28 Закону № 1105-XIV
встановлено, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку виплатити
особам, які мають на це право, зокрема,
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно із ст. 33 Закону № 1105-XIV у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 33 цього Закону
встановлено, що непрацездатними
особами, зокрема, є діти, які не досягли
16 років; діти з 16 до 18 років, які не
працюють, або старші за цей вік, але
через вади фізичного або розумового
розвитку самі не спроможні заробляти;
діти, які є учнями, студентами
(курсантами, слухачами, стажистами)
денної форми навчання - до закінчення
навчання, але не більш як до досягнення
ними 23 років, та інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності.

Вимогами статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються, зокрема, діти, які
навчаються за денною формою навчання у
загальноосвітніх навчальних закладах
системи загальної середньої освіти, а
також професійно-технічних, вищих
навчальних закладах (у тому числі у
період між завершенням навчання в
одному із зазначених навчальних
закладів та вступом до іншого
навчального закладу або у період між
завершенням навчання за одним
освітньо-кваліфікаційним рівнем та
продовженням навчання за іншим за
умови, що такий період не перевищує
чотирьох місяців), - до закінчення
такими дітьми навчальних закладів, але
не довше ніж до досягнення ними 23 років,
та діти-сироти - до досягнення ними 23
років незалежно від того, навчаються
вони чи ні.

Зазначена дія Закону діє з 01.07.2013 р.,
відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо призначення та індексації
пенсії» від 14.05.2013 р. N 231-VII.

Як вказувалось раніше, відповідачем не
прийняті до заліку витрати по актах
звірки за жовтень 2013 р. за період з
01.07.2013 р. по 31.08.2013 р., тобто за період,
коли вже діяла вищезазначена редакція
Закону.

Отже, судом першої інстанції
застосована норма Закону, яка на момент
виникнення правовідносин між
сторонами, вже була змінена Законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо призначення та
індексації пенсії» від 14.05.2013 р. N 231-VII.

Згідно ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» виплати може бути
припинено:

1) на весь час проживання потерпілого за
кордоном, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого
потерпілий перебуває на державному
утриманні, за умови, що частка виплати,
яка перевищує вартість такого
утримання, надається особам, які
перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати
призначено на підставі документів, які
містять неправдиві відомості. Сума
витрат на страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку;

4) якщо страховий випадок настав
внаслідок навмисного наміру
заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від
медичної чи професійної реабілітації
або не виконує правил, пов'язаних з
установленням чи переглядом обставин
страхового випадку, або порушує
правила поведінки та встановлений для
нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених
законодавством.

Як вказувалось раніше, ОСОБА_3 у період
липень, серпень 2013 р. проходив вступне
випробування до 6 курсу будівельного
факультету Луганського національного
аграрного університету, а тому такі
витрати повинні бути відшкодовані
відповідачем.

Таким чином, відшкодуванню підлягають
витрати по виплаті пенсії ОСОБА_3 на
суму 300 грн.

Обираючи спосіб захисту порушеного
права, суд апеляційної інстанції
виходить з наступного.

Верховний Суд України неодноразово
висловлював правову позицію у спорах
цієї категорії (постанови 20 березня 2007
року № 21-1087во06, від 6 червня 2011 року №
21-116а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11), яка
полягає, зокрема, у тому, що Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
цим Порядком правило щодо підписання
актів звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору. У разі наявності спору та
незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку Фонду вимоги про
стягнення таких сум мають вирішуватись
у судах адміністративної юрисдикції
шляхом пред'явлення органами ПФУ
позову про стягнення цих сум, а не
шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Відтак, правильним способом захисту
порушеного права позивача є стягнення
з відповідача вказаної суми, у зв'язку з
чим колегія суддів з урахуванням
приписів ч. 2 ст. 11 КАС України вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та задовольнити позов частково.

З урахуванням викладеного колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
202, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 р. в
справі № 812/999/14 задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 р. в
справі № 812/999/14 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
скасувати.

Ухвалити в справі № 812/999/14 нову
постанову.

Позов управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську на
користь управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська заборгованість з
відшкодування виплаченої суми пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за липень та серпень 2013 р. в
розмірі 300 (триста) грн.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць І.Д.

Чебанов О.О.