Справа № 809/870/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.
Справа № 809/870/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до Долинського ремонтно-будівельного
товариства з обмеженою
відповідальністю

про стягнення податкового боргу в сумі
9836,40 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Долинського ремонтно-будівельного
товариства з обмеженою
відповідальністю (надалі - відповідач)
про стягнення податкового боргу в сумі
9836,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч вимог підпункту
16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового
кодексу України заборгував до бюджету
податкове зобов'язання з орендної
плати за земельну ділянку з юридичних
осіб на загальну суму 9836,40 грн.

Представник позивача на адресу суду
подав клопотання про розгляд справи
без його участі. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі. Просив
позов задовольнити повністю.

Направлена на адресу відповідача
поштова кореспонденція повернулася до
суду з відміткою «підприємство не
працює». Відповідно до частини 11 статті
35 КАС України розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Таким чином,
суд вважає, що відповідач був належно
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що Долинське
ремонтно-будівельне товариство з
обмеженою відповідальністю
(ідентифікаційний код в )
07.09.1993 року зареєстроване як юридична
особа за адресою: с. Мала Тур'я
Долинського району Івано-Франківської
області, 77551, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 04.12.2013 року за
№17707796. Відповідач перебуває на
податковому обліку в Долинській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (надалі - Долинська ОДПІ) і є
платником податків, зборів та інших
обов'язкових платежів, установлених
законом (а.с. 7-8).

Сьтаном на момент розгляду
адміністративної справи за
відповідачем облікований податковий
борг перед бюджетом з орендної плати за
земельні ділянки в сумі 9836,40 грн.

У зв'язку з наявністю податкового боргу
перед бюджетом у попередні звітні
періоди, Долинською ОДПІ відповідачу
направлені податкові вимоги форми «Ю1»
від 26.10.2001 року за №1/35 та форми «Ю2» від
29.12.2001 року за №2/559, згідно яких
загальна сума податкового боргу
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями становить
1403,70 грн. та 739,13 грн., відповідно.
Вказані вимоги відповідачем отримані,
однак податковий борг ним сплачений не
був (а.с. 10-11).

Заборгованість відповідача в сумі 9836,40
грн. підтверджується дослідженими
судом податковими деклараціями з плати
за землю та обліковою карткою платника
податку (а.с. 12-20, 27)

Крім того, вказаний податковий борг
відповідача перед бюджетом
підтверджується перевіреною судом
довідкою про суму податкового боргу
платника податків за період з 05.03.2013
року по 04.03.2014 року за №1050 (а.с. 9, 28).

Відповідно до повідомлення позивача
від 31.03.2014 року у провадженні
адміністративного суду або іншого
органу, який в межах своєї компетенції
вирішує спір, відсутні справи між тими
сторонами, про той же предмет, з тих же
підстав та рішення цих органів з такого
спору (а.с. 26).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів, з
01.01.2011 року, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Кодексу платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14
Кодексу встановлено, що земельний
податок - це обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів.

Орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (підпункт 14.1.136
пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Кодексу податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Кодексу платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 56.11 статті 56 Кодексу не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, а тому податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, є узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу
передбачено, що стягнення коштів
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно пункту 286.2 статті 286 Кодексу
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 287.3 статті 287 Кодексу
встановлено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Згідно статті 129 Кодексу, після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Отже, суд дійшов висновку, що
зобов'язання відповідача в сумі 9836,40
грн., які ним не сплачені, являються
його податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового
боргу відповідача перед бюджетом зі
сплати орендної плати за земельні
ділянки з юридичних осіб станом на
момент розгляду справи судом становить
9836,40 грн.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Податковий борг станом на день
розгляду справи відповідачем не
погашений, а тому підлягає стягненню в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
обґрунтовані та правомірні, а тому
позов слід задовольнити.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 122, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з
Долинського ремонтно-будівельного
товариства з обмеженою
відповідальністю (ідентифікаційний
код в ) податковий борг в
сумі 9836 (дев'ять тисяч вісімсот
тридцять шість) грн. 40 коп. з
розрахункових рахунків в банках, які
обслуговують дане підприємство та за
рахунок готівки, що йому належить.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/ Ю.О.
Бобров

Постанова складена в повному обсязі о
09:50 год. 16.04.2014 року.