Справа № 695/887/14-а
Суддя: Таратін В. О.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд
Справа № 695/887/14-а
номер провадження 6-а/695/6/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі

головуючого судді: Таратіна В.О.

при секретарі: Курченко
В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Черкаській області про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду від 10.10.2011 року № 2-а-8406/2011 у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі про визнання
протиправною бездіяльність,
зобов'язання перерахувати та
призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ

10.10.2011 року Золотоніський
міськрайонним судом було прийнято
постанову у справі № 2-а-8406/2011 року за
якою було визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі щодо
перерахунку додаткової пенсії за
шкоду ОСОБА_1 у відповідності до ст.. 50
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, згідно правил,
передбачених ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
вимог ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за різницею раніш
проведених виплачених сум починаючи з
16.02.2011 року по 22.07.2011 року.

Від головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Кузьменко А.О. до
суду надійшло подання про встановлення
чи зміну способу і порядку виконання
рішення суду від 10.10.2011 року.

В обґрунтування заяви державний
виконавець зазначає, що в провадженні
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області перебуває
виконавче провадження № 38557601 з
виконання виконавчого листа
Золотоніського міськрайонного суду
від 25.03.2013 року по справі № 2-а-8406/11 про
зобов'язання УПФУ в Золотоніському
районі Черкаської обл. провести
перерахунок та виплату державну пенсію
згідно ст.. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком, згідно
правил передбачених ч .1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
період з урахуванням вимог ст.. 67 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян. Які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
різницею раніш проведених виплачених
сум починаючи з 09.06.2011 року по 22.07.2011р..

Боржником рішення суду у строк
встановлений для самостійного
виконання не виконано в цілому. Тобто
боржником виконано рішення лише в
частині здійснення перерахунку пенсії,
але грошові кошти не виплачені.

З врахуванням вимог ст.ст. 263 КАС
України, ст.ст. 11, 36 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 7 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» просить суд
змінити спосіб виконання постанови
суду від 10.10.2011 року по справі № 2-а-8406/11.

Представник заявника в судове
засідання не з'явився, про час та дату
судового засідання був повідомлений
належним чином, але в поданні зазначена
вимога про розгляд справи без участі
державного виконавця.

Представник УПФУ в Золотоніському
районі Черкаської обл. в судове
засідання не з'явився але надали до
суду заперечення, мотивуючи його тим,
що інформаційним листом Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2012 року № 1483/12/13-12 визначено:
«Установивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, адміністративний суд
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов'язати відповідачів здійснити
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про стягнення конкретних сум.
Це правило підлягає застосуванню під
час вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення». Просять
також врахувати, що відповідно до
положень ст.. 7 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» встановлено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.
Оскільки видатки, необхідні для
виконання судових рішень про
перерахунок та виплату пенсій
бюджетною програмою за КПКВК 2506020 не
передбачені, виплата нарахованих за
рішеннями судів сум проводитися не
може. Крім того заява не є
обґрунтованою, оскільки в ній не
зазначено яким саме чином необхідно
змінити спосіб і порядок виконання
постанови суду.

Суд вивчивши матеріали подання
встановив наступні обставини.

18.06.2013 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
якою боржнику надано строк на
самостійне виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу
України, будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету здійснюються лише
за наявності відповідного бюджетного
призначення, встановленого законом про
Державний бюджет України у порядку,
визначеному цим Кодексом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу
України до видатків, що здійснюються з
Державного бюджету України належать
видатки на соціальний захист та
соціальне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного
кодексу України, розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом.

В судовому засіданні було встановлено,
що боржником рішення суду самостійно
не виконується з незалежних від нього
причин.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій її території.
Судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише Закону,
отже у рішеннях суду втілюється
волевиявлення самої держави, а тому
обов'язковість рішень суду є однією з
основних засад судочинства, згідно з
положеннями ст. 129 Конституції України.

Відповідно до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» № 4901-VI, який набрав
чинності з 1 січня 2013 року встановлено
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання. Зазначеним
законом визначено порядок виконання
рішень суду про стягнення коштів з
державного органу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» визначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Відповідно до Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845
(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45),
який набрав чинності 06.02.2013 року,
визначено механізм виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.
Пунктом 3. Порядку визначено, що рішення
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 15 квітня 2013 р. №
267, до Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845,
внесено зміни, а саме: пункт 25 доповнено
абзацом такого змісту: «У разі
наявності у боржника окремої бюджетної
програми для забезпечення виконання
рішень суду безспірне списання коштів
з боржника (виконання рішень суду про
стягнення коштів з боржника)
здійснюється лише за цією бюджетною
програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього
Порядку застосовуються лише щодо
зазначеної бюджетної програми.".

Пункт 33 викладено в такій редакції: У
разі коли судове рішення стосується
спорів фізичних осіб із суб'єктами
владних повноважень з приводу
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг або судове
рішення неможливо виконати протягом
двох місяців з дня надходження
документів, зазначених у пункті 6 цього
Порядку, орган Казначейства для
виконання рішення про стягнення
передає до Казначейства документи та
відомості згідно з підпунктом 1 пункту
47 цього Порядку. При цьому органом
Казначейства відновлюється проведення
платежів боржника».

Таким чином зазначений виконавчий
документ не може бути скерований до
органу Державної казначейської служби
України для виконання в порядку
гарантії держави щодо виконання
судових рішень у зв'язку з тим, що
рішення прийнято про зобов'язання
вчинити певні дії, а не про стягнення
коштів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлено
особливості виконання рішень суду про
зобов'язання вчинити певні дії. Так,
виконання рішень суду про зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за якими є державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду, не
виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 263 КАС України - за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
що видав виконавчий лист, із поданням,
а особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження" за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власного
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 13.06.2013 року №846/12/13-13 під зміною
способу і порядку виконання рішення
слід розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні
забезпечити виконання конкретного
судового рішення і не поширюватися на
відносини, які виникли після його
ухвалення. У цій категорії справ зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише в разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат. При цьому
адміністративний суд повинен виходити
з розміру заборгованості боржника
перед стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Черкаській області підлягає до
задоволення, оскільки постанова суду
виконана не в повному обсязі.

Керуючись ст. 263 КАС України суд -

УХВАЛИВ

Подання - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Золотоніського
міськрайонного суду від 10.10.2011 року у
справі 2-а-8406/11, зобов'язавши Управління
пенсійного фонду в Золотоніському
районі провести перерахунок та
стягнути з Управління пенсійного фонду
в Золотоніському районі на користь
ОСОБА_1 державну пенсію згідно ст.54 та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю згідно ст.50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком, згідно
правил передбачених ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням вимог ст.67
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
різницею раніш проведених виплачених
сум, починаючи з 19.06.2011 року по 22.07.2011р.

Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя В. О. Таратін