Справа № 242/5166/13-а (2а/242/253/13)
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/800/3253/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Селидове Донецької області,
третя особа: Державне підприємство
«Селидіввугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
Україна» про перерахунок пенсії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 19 листопада 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 пред'явив
зазначений позов, в якому просив суд
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Селидове
Донецької області (далі - Управління
ПФУ) перерахувати йому пенсію з 7 січня
2013 року та визначити її розмір
відповідно до вимог статті 8 Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці», але не менше трьох
розмірів прожиткового мінімуму,
встановленого статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 19
листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Управління ПФУ щодо
непризначення ОСОБА_4 пенсії,
відповідно до вимог статті 8 Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці» з 1 лютого 2013 року та
зобов'язано зробити такий перерахунок.

В обґрунтування касаційної скарги
Управління ПФУ посилається на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нового про відмову в задоволенні
позову.

ОСОБА_4 своїм правом, як сторони у
справі, не скористався та заперечень на
касаційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що з 1 квітня 2011
року позивач отримував пенсію за віком
у розмірі 2392 грн., із розрахунку
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність,
станом на 1 квітня 2011 року.

22 серпня 2013 року, в зв'язку зі
збільшенням страхового стажу,
відповідач здійснив перерахунок його
пенсії з 1 лютого 2013 року, відповідно до
частини другої статті 25 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

26 вересня 2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці».

Листом від 8 жовтня 2013 року №166/с-02-01-01
Управління ПФУ відмовило ОСОБА_4 у
такому перерахунку, посилаючись на те,
що у разі його здійснення, розмір
пенсії буде меншим, ніж пенсія, яку він
отримує.

Оскільки відповідач, відмовляючи в
перерахунку пенсії позивачу, дійшов
помилкового висновку про зменшення її
розміру, суди дійшли висновку про
необхідність задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 2 вересня 2008 року № 345-VI "Про
підвищення престижності шахтарської
праці" (далі - Закон № 345-VI) його дія
поширюється на працівників, які
видобувають вугілля, залізну руду, руди
кольорових і рідкісних металів,
марганцеві та уранові руди,
працівників шахтобудівних
підприємств, які зайняті на підземних
роботах повний робочий день, та
працівників державних воєнізованих
аварійно-рятувальних служб (формувань)
у вугільній промисловості - за Списком
№ 1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
Кабінетом Міністрів України (далі -
шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону №345-VI,
мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менш як 15 років для чоловіків та 7,5
років для жінок за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, встановлюється
незалежно від місця останньої роботи, у
розмірі 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтаря, але не менш
як три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність.

На день перерахунку пенсії - 22 серпня 2013
року загальний страховий стаж ОСОБА_4
склав 28 років 4 місяці 18 днів, в тому
числі стаж підземної роботи 15 років 4
місяці 9 днів, у зв'язку з чим він набув
право на пенсію, передбачену статтею 8
Закону №345-VI.

Пенсія позивача в сумі 2392 грн., яка
обчислена згідно з вимогами частини
другої статті 25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і яку він отримує,
починаючи з лютого 2013 року, є меншою за
законодавчо гарантований мінімальний
розмір пенсії за віком особам, на яких
поширюється дія Закону №345-VI і станом
на січень 2013 року складав 2682,00 грн.

З огляду на те, що на момент перерахунку
пенсії - 22 серпня 2013 року ОСОБА_4 мав
загальний страховий стаж та стаж
підземної роботи, необхідний для
призначення йому пенсії за Законом
№345-VI, а відповідач протиправно
відмовив йому у здійснені такого
перерахунку, то суди обґрунтовано
дійшли висновку про необхідність
задоволення вимог позову.

Оскільки суди всебічно і повно
встановили всі фактичні обставини
справи на підставі об'єктивної оцінки
наявних в ній доказів, достеменно
з'ясували дійсні права і обов'язки
сторін та правильно застосували норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, ухвалені ними
рішення, відповідно до статті 224 КАС
України, підлягають залишенню в силі.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Селидове Донецької області залишити
без задоволення, а постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 19 листопада 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников