Справа № 2а-16656/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2011 року 10:16 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит Інвест»до
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі м.
Києвапровизнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 11 квітня 2011 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фаворит
Інвест»(далі по тексту - позивач)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва (далі по тексту -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій винесені з порушенням
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що при
винесенні рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
відповідачем дотримані норми чинного
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
22 лютого 2010 року Світловодською
об'єднаною державною податковою
інспекцією проведено перевірку
магазину Фаворит Інвест, що
розташований за адресою: вул. Леніна, 57,
м. Світловодськ та належить ТОВ
«Фаворит Інвест», за результатами якої
складено акт №0111/26/54/23/35200139 від 01.03.2010р.
перевірки за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій (далі по
тексту -Акт перевірки).
Зазначеним актом встановлено
порушення вимог п. 1, 2, 8 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»від 06.07.1995р.
№265/95-ВР.
На підставі виявленого порушення
відповідачем винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
з п. 1, п. 3 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»та статті 23 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»позивачу застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до п. 1, 2, 8 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції; реалізовувати
товари (надавати послуги) за умови
наявності цінника на товар (меню,
прейскуранта, тарифу на послугу, що
надається) у грошовій одиниці України.

Згідно з абз. 4 статті 2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»розрахункова операція -
приймання від покупця готівкових
коштів, платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо за місцем
реалізації товарів (послуг), видача
готівкових коштів за повернутий
покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської
платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа
щодо оплати в безготівковій формі
товару (послуги) банком покупця або, у
разі повернення товару (відмови від
послуги), оформлення розрахункових
документів щодо перерахування коштів у
банк покупця.

Абзацом 15 статті 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»визначено, що розрахунковий
документ - документ встановленої форми
та змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрованим у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»форма, зміст розрахункових
документів, порядок реєстрації та
ведення розрахункових книжок, книг
обліку розрахункових операцій, а також
форма та порядок подання звітності,
пов'язаної із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій
або використанням розрахункових
книжок, встановлюються Державною
податковою адміністрацією України.

Згідно з п. 1 Положення про форму та
зміст розрахункових документів,
затвердженого Наказом ДПА України від
01.12.2000, № 614 "Про затвердження
нормативно-правових актів до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" назва господарської одиниці -
назва, яка зазначена в дозволі на
розміщення господарської одиниці
(договорі оренди, іншому документі на
право власності або користування
господарською одиницею).

Таким чином суд доходить висновків, що
нормативно встановленою назвою
господарської одиниці, яка має
міститися у розрахунковому документі,
є назва визначена саме в одному з
вищезазначених документів.

Відповідно до п. 3.2 Положення про форму
та зміст розрахункових документів,
касовий чек повинен містити такі
обов'язкові реквізити: назву
господарської одиниці; адресу
господарської одиниці; для СГ, що
зареєстровані як платники ПДВ, -
індивідуальний податковий номер
платника ПДВ, який надається згідно з
Законом України "Про податок на додану
вартість"; перед номером друкуються
великі літери "ПН"; для СГ, що не є
платниками ПДВ, - ідентифікаційний код
за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер
за ДРФО, перед яким друкуються великі
літери "ІД"; якщо кількість придбаного
товару (отриманої послуги) не дорівнює
одиниці виміру, - то кількість, вартість
придбаного товару (отриманої послуги);
вартість одиниці виміру товару
(послуги); найменування товару
(послуги); літерне позначення ставки
ПДВ праворуч від надрукованої вартості
товару (послуги); позначення форми
оплати (готівкою, карткою, у кредит,
чеками тощо) та суму коштів за даною
формою оплати; загальну вартість
придбаних товарів (отриманих послуг) у
межах чека, перед якою друкується слово
"СУМА" або "УСЬОГО"; для СГ, що
зареєстровані як платники ПДВ, окремим
рядком - літерне позначення ставки ПДВ,
розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну
суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку
товарами (послугами), на початку рядка -
великі літери "ПДВ"; порядковий номер
касового чека, дату (день, місяць, рік)
та час (година, хвилина) проведення
розрахункової операції; фіскальний
номер реєстратора розрахункових
операцій, перед яким друкуються великі
літери "ФН"; напис "ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК" та
логотип виробника.

Суд в цій частині приходить до
висновку, що у даному випадку наявність
чітко визначеної назви господарської
одиниці -"пункт прийому платежів", яка
має міститися у розрахункових
документах, має бути підтверджена
відповідачем, як підстава заперечення
позовних вимог.

Натомість з копії договору оренди
нежитлового приміщення від 01.07.2009р. б/н
та його додатку №1 від 01.07.2009р.,
укладеного приватним підприємцем
ОСОБА_4 та позивачем вбачається, що
позивач прийняв у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення,
загальною площею 43,6кв. м. з метою
розміщення «пункту прийому платежів»,
що знаходиться за адресою: м.
Світловодськ, вул. Леніна, 57.

В ході судового розгляду справи,
представником позивача наданні
пояснення що дійсно мав акт порушення
позивачем п. 8 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Щодо порушення позивачем п. 1 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суд зазначає
наступне.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що під час
перевірки був відсутній запис у книзі
обліку розрахункових операцій №
від 28.09.2009р., а саме дати її початку,
внесення запису здійснено позивачем
після проведення перевірки. Зазначений
факт позивачем не заперечується.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»За порушення вимог цього Закону
до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у таких розмірах: у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Суд не погоджується з застосуванням до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
в п'ятикратному розмірі за порушення,
передбачене п. 2 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», оскільки, як вбачається з
матеріалів справи позивачем
проводилось роздрукування фіскальних
чеків на повну суму проведеної
операції, що підтверджується копіями
зазначених чеків, наявними в
матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Частиною третьою статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу -відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим,
що позивачем не заявлено вимогу про
стягнення з бюджету судового збору, суд
не присуджує понесені ним судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит
Інвест»задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 11.03.2010р.
в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 950 990
(дев'ятсот п'ятдесят тисяч дев'ятсот
дев'яносто)грн.

В іншій частині відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
18.04.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін