Справа № 9101/195280/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 2а-10967/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу фермерського
господарства «Істок-С»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
15.06.2011

у справі № 2а-10967/10/0470

за позовом Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

до фермерського господарства
«Істок-С»

про стягнення
адміністративного-господарських
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з позовом до
фермерського господарства «Істок-С», в
якому просило стягнути з відповідача
адміністративного-господарські
санкції у розмірі 10826,09 грн. Стягнути з
відповідача пеню за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 432,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно наданого відповідачем звіту
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів за 2009 рік менша,
ніж встановлено нормативом, у зв'язку з
чим згідно ст.20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» відповідач
повинен сплатити передбачені законом
санкції в сумі 10826,03 грн. Оскільки в
добровільному порядку відповідач
зазначену суму не сплатив, йому
нарахована пеня в розмірі 432,25 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
червня 2011 року позов задоволено.
Стягнуто з відповідача суму
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі 11258,34 грн.

Постанова суду мотивована тим, що
згідно звіту, поданого відповідачем до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, серед штатних працівників
облікового складу не налічується
інвалідів. Також відповідачем в 2009 році
не надавалися звіти та 3-ПН про
наявність вільних робочих місць

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність обставинам
справи, просить визнати нечинною
постанову суду та закрито провадження
у справі

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
фермерського господарства «Істок-С»
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
фермерське господарство «Істок-С»
знаходиться на обліку в
Дніпропетровському обласному
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів.

Дніпропетровським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів 12 лютого 2010 року отримано
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2009 рік
фермерським господарством «Істок-С»
(а.с.5).

Виходячи із даних, наведених
відповідачем у звіті форми № 10-ПІ за 2009
рік (а.с.5), середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
фактично становила у звітній період 23
особи, відповідно, кількість інвалідів
- штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
за вимогами Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», повинна складати - 1 особу,
разом з тим у даному звіті відповідача
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, не зазначена.

Вказаний факт визнаний позивачем як
невиконання нормативу та підстава для
нарахування відповідачу
адміністративно-господарські санкції
в сумі 10826,09грн., а через їх несвоєчасну
сплату 432,25 грн. пені.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
порушення відповідачем ст. 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»,
оскільки судом не надано належної
оцінки наданому позивачем Звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2009 рік форми №10-ПІ (а.с.5).

Згідно розділу ІІ вказаного Звіту -
«Список працюючих інвалідів-штатних
працівників, які були зайняті на
підприємстві у 2009 році» вбачається, що
в 2009 році на підприємстві відповідача
працював гр. ОСОБА_2, якому встановлена
третя група інвалідності.

Даний факт підтверджений наданою
відповідачем копією довідкою
фермерського господарства «Істок-С»
від 10.02.2014 №07, відповідно до якої на
підприємстві працює трактористом
інвалід ІІІ групи ОСОБА_2 з 01.01.2000 по
день видачі довідки 10.02.2012, та копією
довідки ?МСЕК серія 2-18 АВ № 049836 від
28.01.1997.

Таким чином, за наведених обставин, не
заповнення відповідачем рядка 02
розділу І Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2009 рік
не є свідченням не виконання
відповідачем приписів Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Згідно ст. 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» для підприємств (об'єднань),
установ і організацій незалежно від
форми власності і господарювання
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
від загальної чисельності працюючих, а
якщо працює від 8 до 25 чоловік - у
кількості одного робочого місця.

Згідно ст. 20 цього Закону підприємства
(об'єднання), установи і організації
незалежно від форми власності і
господарювання, де кількість працюючих
інвалідів менша, ніж встановлено
нормативом, передбаченим частиною
першою ст. 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду України соціального захисту
інвалідів штрафні санкції, сума яких
визначається у розмірі середньорічної
заробітної плати на відповідному
підприємстві (в об'єднанні), в установі,
організації за кожне робоче місце, не
зайняте інвалідом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», роботодавці
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць, виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості (ч.1 ст. 18
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»).

Відповідно Закону України «Про
зайнятість населення» підбір
підходящої роботи для інвалідів
здійснюється відповідно до їхніх
професійних навичок, знань,
рекомендацій медико-соціальної
експертної комісії та з урахуванням
побажань інваліда (ст.7 Закону).

Статтею 19 цього ж Закону України «Про
зайнятість населення» визначено право
державної служби зайнятості
направляти для працевлаштування на
підприємства, в установи і організації
всіх форм власності при наявності там
вільних робочих місць (вакантних посад)
інвалідів, які звертаються до служби
зайнятості, відповідно до рівня їх
освіти і професійної підготовки та
рекомендацій МСЕК, наявних у них
кваліфікації і знань та з урахуванням
їх побажань.

Обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування визначені ст.18 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» і це,
зокрема, виділення та створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальних
робочих місць, створення для них умов
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечення
інших соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством,
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.

Виходячи з вищевикладеного,
відповідачем виконано вимоги,
встановлені Законом України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», створено робоче
місце та працевлаштований інвалід у
відповідності з визначеним цим Законом
нормативом.

Отже підстави для притягнення
відповідача до відповідальності в
порядку ст..20 вказаного Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи не в повному обсязі з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, і зробив помилковий висновок
про задоволення позову, у зв'язку з чим
відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню в прийняттям нового рішення
про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фермерського
господарства «Істок-С» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
червня 2011 року у справі № 2а-10967/10/0470 -
скасувати.

В задоволені адміністративного позову
відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до ст. 254 КАС України та
може бути оскаржена відповідно до ст. 212
КАС України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
О.В. Юхименко