Справа № П/805/151/14
Суддя: Стойка В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа №П/805/151/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:50

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Стойки В.В.

при секретарі судового засідання
Мангуш З.В.

за участю

представника позивача
Пухальської І.С.,

представника відповідача
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОМНАФТОСЕРВІС» до
Феодосійської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів Автономної
Республіки Крим про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 19.07.2013 року,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до Феодосійської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
Автономної Республіки Крим про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 19.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що з 05.11.2012р. по
07.11.2012р. на підставі Наказу № 1035 від
31.10.2012р. виданого Феодосійською
об'єднаною державною податковою
інспекцією та на виконання постанови
слідчого з ОВС СУ ДПС в АРК в рамках
кримінальної справи № 0001 було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «РТЦ
Донецьк-Плюс» (після зміни
найменування у квітні 2013 року - ТОВ
«ПРОМНАФТОСЕРВІС») з питань повноти та
своєчасності сплати сум орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності за період з
01.01.2008р. по 30.04.2011р. за результатами якої
був складений акт № 1660/22-03/35204823. В ході
проведеної перевірки були встановлені
порушення позивачем ст.21 Закону
України «Про оренду землі», ст.13, 14
Закону України «Про плату за землю» та
п.286.2 ст.286, ст.288 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
зобов'язань з плати за оренду земельної
ділянки платником податків за 2008р.,
2009р., 2010р., 2011р. на загальну суму 452 296,00
грн., а також позивачем не були надані
податкові розрахунки по орендній платі
за земельні ділянки державної і
комунальної власності за 2008 - 2011 роки.

На підставі вказаного вище акту
перевірки № 1660/22-03/35204823 відповідачем
було видане податкове
повідомлення-рішення № від 19.07.2013
року відповідно до якого позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем орендна плата у розмірі 550
768,38 грн., з яких 452 296,90 грн. - сума
грошового зобов'язання і 98 471,48 грн. -
штрафні (фінансові) санкції. З даним
податковим повідомленням-рішенням
позивач не згоден, оскільки згідно
платіжного доручення № 1 від 04.12.2012 року
позивач самостійно сплатив до
відповідного бюджету в рахунок
орендної плати за період з 30.07.2008р. по
31.12.2011р. грошове зобов'язання в сумі 573
214,85 грн., що також підтверджується
випискою з банку по особовому рахунку
позивача станом на 04.12.2012р.

Але, відповідач не зважаючи на
самостійну сплату позивачем грошового
зобов'язання, 19.07.2013 року прийняв
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав письмові
заперечення аналогічні змісту акту
перевірки.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. За таких обставин суд визнав
можливим розглянути справу за
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

З 05.11.2012 р. по 07.11.2012р. на підставі Наказу
№ 1035 від 31.10.2012р. виданого
Феодосійською об'єднаною державною
податковою інспекцією та на виконання
постанови слідчого з ОВС СУ ДПС в АРК в
рамках кримінальної справи № 0001
було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«РТЦ Донецьк-Плюс» (після зміни
найменування у квітні 2013 року - ТОВ
«ПРОМНАФТОСЕРВІС») з питань повноти та
своєчасності сплати сум орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності за період з
01.01.2008р. по 30.04.2011р. за результатами якої
був складений акт № 1660/22-03/35204823. В ході
проведеної перевірки були встановлені
що призвело до заниження зобов'язань з
плати за оренду земельної ділянки
платником податків за 2008р., 2009р., 2010р.,
2011р. на загальну суму 452 296,00 грн.

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що у порушення ст.21 Закону
України «Про оренду землі», ст.13, 14
Закону України «Про плату за землю» та
п.286.2 ст.286, ст.288 Податкового кодексу
України, ТОВ «ПРОМНАФТОСЕРВІС»
занижено зобов'язання зі сплати за
оренду земельної ділянки за період з 2008
року по 2011 рік на загальну суму 452 296,90
грн. та не задекларовано зобов'язання з
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності та
не надано до Феодосійської об'єднаної
державної податкової інспекції
податкові розрахунки по орендній платі
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

За результатами перевірки було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 19.07.2013
року про збільшення суми грошових
зобов'язань за платежем «Орендна плата
з юридичних осіб» на загальну суму 550
768,38 грн., з яких за основним платежем 452
296,90 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 98 471,48 грн.

Позивач не згоден з вищезазначеним
рішення оскільки суму податкового
зобов'язання з орендної плати на землю
за період з 30.07.2008 по 31.12.2008 в сумі 573 214,85
грн. було сплачено самостійно 04.12.2012
згідно з платіжного доручення № 1.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Згідно з ч.1 ст.93 Земельного кодексу
України право оренди земельної ділянки
- це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про оренду землі» орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

Частиною 2 статті 21 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що розмір,
форма і строки внесення орендної плати
за землю встановлюються за згодою
сторін у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Відповідно до ст. 13, ч.ч.1, 2 ст. 14 Закону
України «Про плату за землю» (що діяв до
набрання законної сили Податкового
кодексу України) підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

Платники земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
(крім громадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та орендної
плати щороку за станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Платник податків має право подавати
щомісячно нову звітну податкову
декларацію, що не звільняє його від
обов'язку подання податкової
декларації до 1 лютого поточного року, у
тому числі і за нововідведені земельні
ділянки, що не звільняє від обов'язку
подання податкової декларації
протягом місяця з дня виникнення права
на нововідведену земельну ділянку,
протягом 20 календарних днів місяця
наступного за звітним.

Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Згідно з п.288.2 ст.288 Податкового кодексу
України платником орендної плати є
орендар земельної ділянки.

Відповідно до п.288.3 ст.288 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є земельна ділянка, надана в оренду.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «ПРОМНАФТОСЕРВІС» та
Феодосійською міською радою укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 4,6 Га, розташованої за адресою:
АР Крим, м. Феодосія, Керченське шосе,
зона «промислово-складська 2»,
оціночний район №97, кадастровий номер
010160078. Розмір орендної плати
згідно з п.9 договору оренди землі
складає - 464 223,68 грн. за рік. Договір
зареєстрований у Феодосійському
міському відділі Кримської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України» про що у
Державному реєстрі земель зроблено
запис від 30.07.2008р. за №95.

19 травня 2011 року Феодосійською ОДПІ
було проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку з питань
повноти, своєчасності нарахування та
сплати орендної плати за землю за
період з 01.01.2008р. по 30.04.2011р. за
результатами якої був складений акт №
983/23-1/35204823 від 26.05.2011 року. На підставі
даного акту було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 12.09.2011
року в якому позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем орендна плата з юридичних
осіб на суму 1 810 658,80 грн., в тому числі за
основним платежем 1 485 873,31 грн. та за
штрафними санкціями 324 785,49 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач оскаржив
до Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим 26.04.2012 року були
задоволені позовні вимоги позивача по
справі № 2а-2267/12/0170/1 та скасоване
податкове повідомлення-рішення №
від 12.09.2011р. Ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду вказану вище
постанову суду першої інстанції від
26.04.2012р. було залишено без змін.

Як вбачається з вищезазначеного
рішення суду підставою для скасування
податкового повідомлення рішення №
від 12.09.2011р. стало невірно
визначення розміру нормативної
грошової оцінки орендованої позивачем
земельної ділянки.

13.06.2012р. між позивачем та Феодосійською
міською радою було укладено додаткову
угоду до договору оренди землі від
30.07.2008р., згідно якої було змінено
розмір нормативної грошової оцінки
орендованої позивачем земельної
ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи
04.12.2012 позивачем було самостійно
сплачено до відповідного бюджету в
рахунок орендної плати за період з
30.07.2008 по 31.12.2011 грошове зобов'язання в
сумі 573 214,85 грн. з урахуванням
зміненого розміру нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки.

Суд бере до уваги, що відповідачем в
наданих письмових заперечення
зазначена обставина не заперечується.

Отже, позивачем було сплачено
податкове зобов'язання за спірний
період в повному обсязі до початку
проведення перевірки податковим
органом та прийняття спірного
податкового повідомлення рішення
від 19.07.2013 року.

З огляду на зазначене, суд вважає, що
податковим органом необґрунтовано
було здійснено донарахування по
спірному податковому повідомленню -
рішенню податкових зобов'язань з
орендної плати землі.

Що стосується штрафної фінансової
санкції, нарахованої спірним
податковим повідомленням рішенням суд
зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку спірного
податкового повідомлення рішення
штрафна фінансова санкція була
нарахована в розмірі 98471,48 грн., в тому
числі 97960,48 грн. штрафна санкція
нарахована в виді 25% на суму
донарахованих податкових зобов'язань.

Відповідно до пп.54.3.1-54.3.2 п.54.3 ст.54 КАС
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо:

- дані перевірок результатів
діяльності платника податків, крім
електронної перевірки, свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;

Згідно з п.123.1. ст.120 КАС України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи
штрафну фінансову санкцію на суму
97960,48 грн. нараховано в розмірі 25% від
визначеного відповідачем податкового
зобов'язання.

Суд зазначає, що оскільки
донарахування податкового
зобов'язання по спірному податковому
повідомленню рішенню було здійснено
необґрунтовано, то нарахування
зазначеної штрафної фінансової
санкції також було зроблено
безпідставно.

Втім, суд вважає, що податковим органом
правомірно було нараховано штрафну
фінансову санкцію в розмірі 511 грн. за
неподання податкових декларацій з
земельного податку за період з 2008 по
січень-квітень 2011 на підставі п.54.3.1
ст.54, п.102.2.1 ст.102, п.120.1 ст.120 КАС України,
оскільки зазначена обставина
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується позивачем.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
рішення, дії або бездіяльність органів
державної податкової служби та їх
посадових осіб можуть бути оскаржені у
встановленому законом порядку.

Стаття 17 КАС України визначає
компетенцію адміністративних судів,
яка відповідно до пункту 1 частини 1,
зокрема, поширюється на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОМНАФТОСЕРВІС» до
Феодосійської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів Автономної
Республіки Крим про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 19.07.2013 року підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись статтями 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162,
163, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОМНАФТОСЕРВІС» до
Феодосійської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів Автономної
Республіки Крим про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 19.07.2013 року - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення № 001182203
від 19.07.2013р. в частині на суму 550 257.38 грн.,
в тому числі 452 296,90 грн. за основним
платежем та 97 960,48 грн. штрафної
фінансової санкції.

В решті позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 07 квітня 2014 року у
присутності представника позивача.

Повний текст постанови виготовлений 11
квітня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції. Якщо постанову
було проголошено у відсутності особи,
яка бере участь у справі, то строк
подання заяви про апеляційне
оскарження обчислюється з дня
отримання нею копії постанови.

Суддя
Стойка В. В.