Справа № 802/750/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

17 квітня 2014 р.
Справа № 802/750/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання
Середюка М.А.

за участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Вінниці
адміністративну справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
Головного управління Держземагентства
у Вінницькій області про визнання дій
протиправними та зобов'язання повторно
розглянути звернення про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим,
що він звернувся до Головного
управління Держземагентства у
Вінницькій області із заявою про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
площею 2,0 га на території Якушинецької
сільської ради Вінницького району
Вінницької області (за межами
населеного пункту). Однак, відповідач
відмовив у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою. Свою відмову
відповідач мотивував тим, що на даний
час проводиться інвентаризація земель
сільськогосподарського призначення
державної власності, а тому, його заяву
буде розглянуто після проведення
такої. Позивач просить суд визнати таку
відмову протиправною, а також
зобов'язати відповідача повторно
розглянути заяву про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства площею 2,0 га
на території Якушинецької сільської
ради Вінницького району Вінницької
області. В судовому засіданні ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача, в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суду не повідомив, однак надав
заперечення, в яких зазначив, що листом
Головного управління Держземагентства
у Вінницькій області позивачу було
роз'яснено і запропоновано звернутись
з клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 2
га на території Якушинецької сільської
ради Вінницького району Вінницької
області, після проведення
інвентаризації або за рахунок земель
комунальної власності

Заслухавши пояснення позивача, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд дійшов до висновку про
задоволення позову частково, з
наступних підстав.

Судом встановлено та, як вбачається з
матеріалів справи, 18.11.2013 року ОСОБА_1
звернувся до Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
зі зверненням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства площею 2,0
гектара на території Якушинецької
сільської ради Вінницького району
Вінницької області (а.с.7).

Однак, Головне управління
Держземагентства у Вінницькій області
своєю відповіддю за №31-2-0.3-10101/2-13 від
18.12.2013р. повідомило, що земельна ділянка
сільськогосподарського призначення,
яка визначена на графічних матеріалах
включається до переліку земельних
ділянок, на які надано дозвіл на
проведення інвентаризації. Разом з тим,
позивачу запропоновано отримати
земельну ділянку за рахунок земель
комунальної власності або після
проведення інвентаризації земель
сільськогосподарського призначення
державної власності (а.с.8).

13.01.2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся
до Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області
зі зверненням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства площею 2,0
гектара на території Якушинецької
сільської ради Вінницького району
Вінницької області (а.с.9).

Повторно листом №31-2-0.3-1518/2-14 від 21.02.2014р.
відповідач відмовив у проханні ОСОБА_1
у зв'язку з тим, що у даному клопотанні
не значиться інформація про
використання свого права на безоплатну
приватизацію (а.с.10).

Так, відповідно до ст. 33 Земельного
кодексу України, громадяни України
можуть мати на праві власності та
орендувати земельні ділянки для
ведення особистого селянського
господарства.

Пунктом "в" частини 3 ст. 116 Земельного
кодексу України визначено, що
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 121
Земельного кодексу України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності
для ведення особистого селянського
господарства - не більше 2,0 гектара.

Крім того, у частині 4 статті 122
Земельного кодексу України зазначено,
що центральний орган виконавчої влади
з питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
25.01.2013 року №40 внесено зміни до
Положення про Головне управління
Держземагентства в області, яким
передбачено, що Головне управління
відповідно до покладених на нього
завдань: передає відповідно до закону
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Відповідно до частини 6 статті 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності для ведення фермерського
господарства, ведення особистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У такому клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користування інших
осіб) та документи, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі (у разі надання земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства). У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу
певного району, заява подається до
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим. Верховній Раді Автономної
Республіки Крим, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, органам
виконавчої влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу
України визначено, що відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Суд окремо зазначає, що підставою
відмови у наданні такого дозволу, може
бути лише невідповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач відмовив позивачу у
задоволенні його заяви у зв'язку з тим,
що на даний час проводиться
інвентаризація земель
сільськогосподарського призначення
державної власності. Разом з тим,
запропонував вирішити зазначене
питання за рахунок земель комунальної
власності або після проведення такої
інвентаризації.

Суд, надаючи правову оцінку такій
відмові відповідача, виходив з того, що
вищезазначені підстави відмови
суперечать нормам чинного
законодавства, зокрема, приписам ч.7
ст.118 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Суд вважає безпідставними вимоги
позивача щодо визнання протиправною
дану відмову відповідача, оскільки,
позивачем не надано, а судом не здобуто
належних і допустимих доказів для їх
задоволення.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а отже,
підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління
Держземагентства у Вінницькій області
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від
13 січня 2014 року про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства площею 2,0
гектара та території Якушинецької
сільської ради Вінницького району
Вінницької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький окружний адміністративний
суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк,
з дня її проголошення, апеляційної
скарги у порядок і строки, передбачені
статтями 186 і 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Суддя
Крапівницька Н. Л.