Справа № 805/3133/14
Суддя: Скріпнік А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 р.
Справа № 805/3133/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Скріпніка А.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В
И В:

11 березня 2014 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовом, в якому просив суд визнати дії
державного реєстратора Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку
протиправними, зобов'язати
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку провести державну реєстрацію,
по внесенню змін до відомостей про
юридичну особу, що не пов'язані зі
змінами в установчих документах, по
зміні відомостей керівника юридичної
особи товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Донбуд» з 15
грудня 2012 року на позивача та
зобов'язати внести відповідний запис
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та надати виписку на
позивача.

Судом встановлено наступне.

17.02.2014 року позивач звернувся до
реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції в м.
Донецьку із заявою щодо проведення
реєстраційних дій, а саме «Внесення
змін до відомостей про юридичну особу,
які містяться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» про юридичну особу
ТОВ «Компанія Донбуд».

До зазначеної заяви позивачем було
подано наступні документи:
реєстраційну картку форми № 4, рішення
Апеляційного суду Донецької області
від 20.01.2014 року у справі № 22-ц/775/869/2014 та
копію довіреності від 10.02.2014 року (а.с.
5-13).

18.02.2014 року державний реєстратор
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку надіслав позивачу
повідомлення про залишення документів
без розгляду № 03.4-10/271 (а.с. 15).

Вказане рішення обґрунтовано
відповідачем тим, що 05.02.2014 року до
відділу реєстрації надійшла ухвала
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 03.02.2014 року по справі №
259/694/14-ц про забезпечення позову, якою
заборонено відділу реєстрації вчиняти
будь-які реєстраційні записи в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» відносно
ТОВ «Компанія Донбуд» (а.с. 46-48).

Позивач не погодився із таким рішенням
відповідача та вважає, що
вищезазначене повідомлення є
неправомірним, у зв'язку з чим
звернувся до суду із вищевказаним
позовом.

Позивач до суду не з'явився, був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення адміністративного
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Стаття 159 КАС України передбачає, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно до приписів ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України. У разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу. У разі
виникнення в суду сумніву під час
розгляду справи щодо відповідності
закону чи іншого правового акта
Конституції України, вирішення питання
про конституційність якого належить до
юрисдикції Конституційного Суду
України, суд звертається до Верховного
Суду України для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності закону чи іншого
правового акта. Якщо міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
встановлені інші правила, ніж ті, що
встановлені законом, то застосовуються
правила міжнародного договору. У разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» (надалі -
Закон № 755), державна реєстрація - це
вчинення реєстраційних дій, які
передбачені Законом, шляхом внесення
відповідних записів до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, на підставі
поданих документів.

На підставі ст.2 вказаного Закону,
відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
регулюються Конституцією України, цим
Законом та нормативно - правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону.

Якщо зміни до відомостей про юридичну
особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі, пов'язані із зміною
керівника або осіб, що обираються
(призначаються) до органу управління
юридичної особи, або осіб, які мають
право вчиняти дії від імені юридичної
особи без довіреності, у тому числі
підписувати договори, особа,
уповноважена діяти від імені юридичної
особи (виконавчого органу), на
виконання вимог статті 19 Закону № 755
подає (надсилає поштовим відправленням
з описом вкладення) державному
реєстратору за місцезнаходженням
реєстраційної справи юридичної особи:

- заповнену реєстраційну картку
про внесення змін до відомостей про

юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі;

- примірник оригіналу (нотаріально
засвідчену копію) рішення
уповноваженого органу управління
юридичної особи про зміну зазначених
осіб.

Державному реєстратору забороняється
вимагати додаткові документи для
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі, якщо вони не
передбачені частинами першою - третьою
статті 19 Закону № 755.

Відповідно до частини 6 статті 19 Закону
№ 755, державний реєстратор залишає без
розгляду документи, подані для
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі, якщо:

- документи подані не за місцем
проведення державної реєстрації;

- документи не відповідають вимогам,
встановленим частинами першою - п'ятою
статті 8 цього Закону;

- документи подані не у повному обсязі;

- документи подані особою, яка не має
відповідних повноважень;

- у разі якщо державному реєстратору
надійшло рішення суду щодо

заборони проведення реєстраційних дій,
яке набрало законної сили, державний

реєстратор залишає без розгляду
документи, подані для внесення змін до

відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження
надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд звертає увагу на той факт, що у
даній нормі закону закріплено загальні
критерії для оцінювання рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, що вироблені у практиці
європейських країн.

Таким чином, у даному випадку при
винесенні оскаржуваного рішення,
відповідач діяв згідно Закону та в
межах повноважень, наданих йому чинним
законодавством України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 8, 9, 10, 11, 23, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд,

П О С Т А
Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Скріпнік А.І.