Справа № 805/3227/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.
Справа № 805/3227/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабаш
Г.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Димитровського міського
центру зайнятості виконавчої дирекції
Фонду загальнообов,язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття до
ОСОБА_1 про стягнення допомоги по
безробіттю в розмірі 1 259,77 грн.,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення допомоги по
безробіттю в розмірі 1 259,77 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав
наступне. Заявою від 23.01.2012 року
відповідач звернувся до
Димитровського міського центру
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні. На підставі наказу
від 30.01.2012 року № НТ120130 йому було надано
статус безробітного та згідно наказу
від 30.01.2012 року було наказано розпочати
виплату допомоги по безробіттю.

Виплата допомоги по безробіттю
позивачу була припинена з 27.06.2012 року, у
зв,язку з невідвідуванням ним
державної служби зайнятості без
поважних причин.

Таким чином, незаконна одержана
допомога по безробіттю за період з
21.05.2012 року по 26.06.2012 року складає 1 259,77
грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на
користь Димитровського міського
центру зайнятості виконавчої дирекції
Фонду загальнообов,язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття допомогу
по безробіттю у сумі 1 259,77 грн.

Від представника позивача надійшла
заява про розгляд справи у письмовому
провадженні.

Відповідач у судове засідання не
з,явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення - ОСОБА_1 належним чином
про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

23.01.2012 року ОСОБА_1 надав заяву до
Димитровського міського центру
зайнятості, в якій він просив надати
йому статус безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, відповідно до
Законів України «Про зайнятість
населення» та «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття». Також, він
зазначив, що на час подання заяви
пенсію не отримує, не має права на
пенсію за віком, в тому числі на
пільгових умовах, та на пенсію за
вислугу років, не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності,
трудовою діяльністю на займається.
Вказав, що у разі подання до центру
зайнятості документів, що містять
неправдиві відомості, а також
неповідомлення про отримання
будь-якого доходу в період перебування
на обліку в службі зайнятості,
зобов'язується добровільно повернути
зайво виплачене йому матеріальне
забезпечення на випадок безробіття.

Відповідно до Витягу з наказів про
прийняття рішення по ОСОБА_1, на
підставі наказу від 30.01.2012 року №НТ120130
йому було надано статус безробітного
та згідно наказу від 25.04.2012 року було
наказано розпочати виплату допомоги по
безробіттю.

За результатами перевірок Фонду, було
встановлено, що з ІІ кварталу 2012 року
позивачу нараховувалась заробітна
плата в ТОВ «РШС» з 21.05.2012 року, тобто
під час перебування її на обліку в
службі зайнятості.

Наказом від 20.08.2012 року було вирішено
припинити виплату позивачу допомоги по
безробіттю.

Листом від 30.01.2014 року позивача було
повідомлено про повернення незаконно
виплаченої допомоги по безробіттю в
розмірі 1259,77 грн.

Підпунктом 1 частини 2 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
держане страхування на випадок
безробіття» передбачено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 12 Закону України
«Про загальнообов'язкове держане
страхування на випадок безробіття»
виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи, в тому числі контролюють
правильність витрат за страхуванням на
випадок безробіття, проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральними органами виконавчої
влади у сфері праці та соціальної
політики, державної податкової
політики, Пенсійним фондом України за
погодженням з правлінням Фонду.

Відповідно до п. а ч. 3 ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення», в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах: працюючі по найму на умовах
повного або неповного робочого дня
(тижня) на підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном у
фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» № 804-XII від 01
березня 1991 року (із змінами, внесеними
згідно із Законом України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо реалізації інвалідами
права на трудову зайнятість» від 23.02.2006,
№ 3483-IV) безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 31 Закону України
«Про загальнообов'язкове держане
страхування на випадок безробіття»
тривалість виплати допомоги по
безробіттю, матеріальної допомоги у
період професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації скорочується на строк до
90 календарних днів у разі: звільнення з
останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин або за
угодою сторін (на 90 календарних днів);
звільнення з останнього місця роботи з
підстав, передбачених статтею 37,
пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45
Кодексу законів про працю України (на 90
календарних днів); приховування
відомостей про працевлаштування на
тимчасову роботу (у тому числі за
межами України) або здійснення іншої
діяльності за винагороду в період
одержання допомоги по безробіттю;
порушення умов і строку реєстрації та
перереєстрації як безробітного, а
також недотримання рекомендацій щодо
сприяння працевлаштуванню;
перереєстрації безробітного, який був
знятий з обліку за невідвідування
державної служби зайнятості більше 30
календарних днів без поважних причин
та не сприяв своєму працевлаштуванню;
припинення без поважних причин
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості.

Пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» передбачено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 3 вказаної статті
Закону, сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6.14. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000 р. N
307 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 915/5136,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі та з
відповідача підлягає стягненню
незаконно отримана сума допомоги по
безробіттю в розмірі 1259,77 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 8 - 11, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов Димитровського міського центру
зайнятості виконавчої дирекції Фонду
загальнообов,язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення допомоги по безробіттю в
розмірі 1 259,77 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Димитровського міського центру
зайнятості виконавчої дирекції Фонду
загальнообов,язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття незаконно
виплаченої допомоги по безробіттю у
розмірі 1259 (тисяча двісті п,ятдесят
дев,ять) грн. 77 коп. на розрахунковий
рахунок № 4265 в УДК СУ Донецької
області, МФО 834016, отримувач -
Димитровський міський центр
зайнятості виконавчої дирекції Фонду
загальнообов,язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Бабаш Г.П.