Справа № 805/3698/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
Справа №805/3698/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12-45 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання -
Алфьорової А.Ю.,

за участю:

представника позивача - Стельника Д.В.,

представника відповідача - Шашкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької
області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань в Україні в м. Селидове
Донецької області

про стягнення витрат, пов'язаних з
виплатою допомоги на поховання, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької
області, звернулось до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області витрат, пов'язаних з
виплатою допомоги на поховання на
загальну суму 302,37 грн, мотивуючи свої
вимоги наступним.

На обліку в Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області знаходилась громадянка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка отримувала пенсію по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Допомога на її поховання
була виплачена в сумі 302,37 грн.

Відповідно до ст. 21, 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричини втрату
працездатності» обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникам внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разу
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебувають на його утриманні
страхові виплати.

Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4 передбачено, що
відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до п.п. «а», «в»,
«г» ст. 26, ст. 37, 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричини втрату
працездатності» та пенсій, виплачені
відповідно до ст. 91, 92 Закону України
«Про пенсійне страхування», а також
допомога на поховання сім'ї померлого,
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію.

Допомога на поховання виплачується за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія померлого одержувача. Допомога
на поховання осіб, яким були призначені
пенсії на зазначених у Порядку 5-4/4
умовах, виплачується відповідно до ст.
91 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідно до якої, у
разі смерті пенсіонера його сім'ї або
особі, яка здійснила похорон,
виплачується допомога на поховання в
розмірі двомісячної пенсії.

Розмір допомоги на поховання, в
частині, що підлягає відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
визначають управління ПФУ в містах,
виходячи з основного розміру пенсії
померлого пенсіонера та щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, якщо така надавалась
пенсіонеру, який отримував
вищезазначену пенсію, а так як ці суми
були виплачені з коштів Пенсійного
фонду, то відшкодування повинно бути
проведено на користь Пенсійного фонду
України. Порядком 5-4/4 не передбачено
додаткових умов для відшкодування
Фондом соціального страхування
допомоги на поховання.

Однак, вказана сума не включена
відповідачем до Акту щомісячної звірки
особових справ пенсіонерів, а сума
сплаченої допомоги на поховання не
відшкодовується, що є порушенням
чинного законодавства.

Відповідно до ст. 268 Цивільного кодексу
України позовна давність на
поширюється на вимогу страхувальника
до страховика про здійснення страхової
виплати.

Не погодившись із відмовою відповідача
відшкодувати позивачу понесені
останнім витрати у зв'язку із виплатою
допомоги на поховання ОСОБА_3, позивач
звернувся до суду із даним позовом (а.с.
2).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надав суду пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засідання заперечував проти
задоволення позовних вимог, мотивуючи
це наступним.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
ст. 25 Основ. Усі види страхування, крім
медичного, включають в себе допомогу на
поховання. Так, зокрема до пенсійного
страхування входить допомога на
поховання пенсіонерів; до страхування
у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням. - допомога на
поховання (крім поховання пенсіонерів,
безробітних та осіб, які померли від
нещасного випадку на виробництві); до
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання - допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-ХІV, Фонд зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Згідно з постановою правлінь
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4 «Про затвердження порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697, Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Україна проводиться
відшкодування Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
зазначених пенсій. Зокрема,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а саме: сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року № 826 затверджено
«Порядок проведення витрат на
поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання», який
регулює питання проведення Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань витрат страхувальнику або
сім'ї застрахованого чи іншій особі,
яка здійснила поховання потерпілого у
разі смерті від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Згідно п.п. «г» п. 3
Порядку, витрати на поховання
проводяться Фондом у разі смерті, що
сталася з працівником у лікарні або
вдома, якщо її причини пов'язані з
отриманням ним травми на виробництві
або професійним захворюванням.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання виграти на
його поховання несе Фонд згідно з
Порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 ч. 9 ст. 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
передбачено, що причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Таким відповідним закладом є
медико-соціальна експертна комісія
відповідно до «Положення про
медико-соціальну експертизу»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 року
№ 1317.

ОСОБА_3 отримувала пенсію по втраті
годувальника та не є особою яка
застрахована Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, є окремим
видом соціальної послуги та не має
будь-який зв'язок зі смертю самої особи,
яка отримувала таку пенсію.

На підставі вищевикладеного,
представник відповідача просив суд
відмовити позивачу у задоволені
позовних вимог (а.с. 36-37).

Дослідивши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
наступне.

Як встановлено у судовому засіданні, в
січні 2014 року позивачем була сплачена
допомога на поховання ОСОБА_3, яка
отримувала пенсію по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (а.с. 5).

Виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у січні 2014 року не
прийнято до заліку к відшкодуванню
витрати випари на поховання ОСОБА_3 у
розмірі 302,37 грн у зв'язку з тим, що
потерпіла отримувала страхові внески
по втраті годувальника та не
відносилася до осіб, які застраховані
фондом соціального страхування та у
зв'язку з невстановленням
причинно-наслідкового зв'язку щодо
виплати допомоги на поховання (а.с. 3, 11).

Відповідно до акту щомісячної звірки
та таблиці розбіжностей між позивачем
та відповідачем, Відділенням ВК ФСС
НВПЗ в м. Селидове у січні 2014 року не
прийняті до заліку витрати на
поховання ОСОБА_3 у розмірі 302,37 грн (300,00
грн основний розмір допомоги на
поховання, 2,37 грн - витрати на виплату
та доставку допомоги), оскільки її
смерть не пов'язана зі страховим
випадком державного соціального
страхування (а.с. 12,13).

6 лютого 2014 року листом № 03-9/141
відповідач повідомив позивача про
неприйняття до відшкодування суми
допомоги на поховання у зв'язку з тим,
що померла ОСОБА_3 отримувала страхові
виплати по втраті годувальника та не
відносилася до осіб, які застраховані
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (а.с.
4).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом.

При прийнятті рішення по справі суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4),
цей порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
(далі - ФСС НВПЗ) Пенсійному фонду
України (далі - ПФУ) витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Згідно п. 4 Порядку № 5-4/4, відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції ФСС
НВПЗ на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Отже, вказаною нормою обумовлено право
Пенсійного фонду на звернення до суду
із даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, з 12
липня 2012 року ОСОБА_3 призначено пенсію
по втраті годувальника (чоловіка,
ОСОБА_4 (а.с. 9), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 8, 10), що підтверджується
розпорядженням Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області № 116214 від 17 липня 2012 року (а.с. 7).

2 січня 2014 року Державним органом
реєстрації актів цивільного стану
видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_3
НОМЕР_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

9 січня 2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області прийнято розпорядження №
116214/485 по виплату допомоги на поховання
ОСОБА_3 у зв'язку з її смертю
ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 3 796,00 грн (а.с. 5).

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку покладено
на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону № 1105-XIV у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядком проведення витрат на
поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року №
826 та постановою правління Фонду від 3
жовтня 2008 року № 45 "Про витрати на
поховання та пов'язані з цим ритуальні
послуги у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання" визначено,
що витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 13 Закону № 1105-XIV
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Як встановлено судом, ОСОБА_3
отримувала пенсію по втраті
годувальника, який помер від
професійного захворювання (а.с. 7), а
отже, дія норм Закону № 1105-XIV в даному
випадку не розповсюджується.

Крім того, суд зазначає, що ч. 9 ст. 34
Закону № 1105-XIV встановлено, що у разі
смерті потерпілого причинний зв'язок
його смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, затвердженою
наказом Міністерства охороною здоров'я
України від 15 листопада 2005 року № 606,
встановлено, що органом, який
встановлює причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, є МСЕК.

Таким чином, на відповідача покладено
обов'язок щодо відшкодування позивачу
допомоги на поховання у випадку, коли
особа, яка отримує цю допомогу,
перебувала на утриманні померлого або
мала на день його смерті право на
одержання від нього утримання, та
причинний зв'язок смерті з професійним
захворюванням (отруєнням) або трудовим
каліцтвом підтверджено висновками
МСЕК.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була
дружиною особи, яка внаслідок
нещасного випадку отримала професійне
захворювання, яке спричинило смерть
потерпілого, однак, в матеріалах справи
відсутній висновок МСЕК про
причино-наслідковий зв'язок її смерті з
професійним захворюванням або
трудовим каліцтвом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом
обставини, суд дійшов висновку, що у
відповідача не виникає зобов'язання по
відшкодуванню витрат позивача,
пов'язаних із виплатою останнім
допомоги на поховання ОСОБА_3, а тому
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Докучаєвську
Донецької області задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. 2, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст.
90, ст. 94, ст. 112, ст. 122-154, ст. 158-163, ст. 167, ст.
185, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволені адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань в Україні в м. Селидове
Донецької області про стягнення
витрат, пов'язаних з виплатою допомоги
на поховання - відмовити у повному
обсязі.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 10
квітня 2014 року в присутності
представника позивача та представника
відповідача.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинств України,
а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11
квітня 2014 року.

Суддя
Волгіна Н.П.