Справа № 2а-18481/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2011 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомДержавної податкової
інспекції у Дарницькому районі м.
Києвадо ОСОБА_1простягнення
заборгованості в розмірі 41 267,12грн.,
Державна податкова інспекція у
Дарницькому районі м. Києва (далі по
тексту - позивач) звернулась з позовом
до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач)
про стягнення заборгованості в розмірі
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за відповідачем
обліковується заборгованість з
В судовому засіданні 1 лютого 2011 року
судом постало на обговорення питання
щодо можливості розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Представник позивача не заперечував.
Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, у судове засідання не з'явився,
про час та місце судового розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
ОСОБА_1 зареєстрований ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва, як
громадянин -платник земельного
податного за земельну ділянку,
загальною площею 660кв. м., категорія
земель: землі житлової та громадської
На підставі свідоцтва про спадщину за
заповітом від 09.11.2006р. та технічного
паспорту на садибний житловий будинок
АДРЕСА_1 використовує земельну ділянку
площею 660кв. м. за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий №63:358:025.
Згідно акту Головного управління
земельних ресурсів від 05.05.2009р. №527/02
щодо перевірки дотримання вимог
земельного законодавства земельна
ділянка відповідачем використовується
для обслуговування житлового будинку
та для експлуатації та обслуговування
ДПІ у Дарницькому районі м. Києва
05.02.2010р. проведено перевірку
відповідача за результатами якої
складено Акт №394/1703/НОМЕР_1 про
результати невиїзної документальної
перевірки повноти, своєчасності,
правильності нарахування та сплати до
бюджету земельного податку за період з
01.04.2008р. по 31.12.2009р. (далі по тексту -Акт
Перевіркою встановлено порушення п. 1
«а», «в»статті 91 Земельного кодексу
України від 25.10.2001р. №2768-ІІІ (із змінами
та доповненнями), в частині
забезпечення використання землі за
цільовим призначенням та своєчасністю
сплати земельного податку, ст. ст. 2, 15, 17
Закону України від 03.07.1992р. №2535-ІІІ «Про
плату за землю»(із змінами та
доповненнями), а саме не сплата
земельного податку за період з 01.04.2008р.
по 31.12.2009р. в сумі 25 158,88грн.
На підставі Акту перевірки позивачем
повідомлення-рішення від 15.02.2010р.
податкового зобов'язання з земельного
повідомлення-рішення отримано
відповідачем 17.02.2010р., що
підтверджується копією поштового
повідомлення наявного в матеріалах
даної справи.
Податкове повідомлення-рішення від
адміністративному порядку. За
результатами оскарження винесено
податкове повідомлення -рішення від
зобов'язання по земельному податку без
змін. Зазначене податкове
повідомлення-рішення отримано
відповідачем 29.04.2010р., що
підтверджується копією поштового
повідомлення наявного в матеріалах
даної справи.
Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Пунктом «а»та «в»частини першої статті
91 Земельного кодексу України
передбачено, що власники земельних
ділянок зобов'язані: забезпечувати
використання їх за цільовим
призначенням та своєчасно сплачувати
Відповідно до статті 2 Закону України
«Про плату за землю»(станом на момент
виникнення правовідносин)
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких
не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному
цим Законом. Власники земельних
ділянок, земельних часток (паїв) та
землекористувачі, крім орендарів та
інвесторів - учасників угоди про
розподіл продукції, сплачують
Згідно з статтею 15 Закону України «Про
плату за землю»(станом на момент
виникнення правовідносин) власники
землі та землекористувачі сплачують
земельний податок, а також орендну
плату за земельні ділянки державної та
комунальної власності з дня виникнення
права власності або права користування
Відповідно до статті 17 Закону України
«Про плату за землю»(станом на момент
виникнення правовідносин) земельний
податок, а також орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності громадянами
сплачується рівними частками до 15
серпня і 15 листопада.
Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 статті 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ, у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.
На вимогу абзацу першого п.п. 6.2.3. та
абзацу другого п.п. 6.2.4. п. 6.2. статті 6
Закону України № 2181-ІІІ, з моменту
виникнення податкового боргу
відповідачу була направлена перша
податкова вимога №1/99 від 18.05.2010р. на
суму 25 158,88грн. Як вбачається з наявної в
матеріалах справи копії повідомлення
про вручення, дана податкова вимога
була отримана відповідачем
власноручно 02.06.2010р.
Відповідно до п.п.6.3.2 п.6.3 статті 6 Закону
України № 2181-ІІІ, якщо у платника
податків, якому надіслано першу
податкову вимогу, виникає новий
податковий борг, друга податкова
вимога має містити суму
консолідованого боргу.
Згідно абзацу б) п.п. 6.2.3. п.6.2 статті
Закону України №2181-ІІІ, друга
податкова вимога надсилається не
раніше тридцятого календарного дня від
дня вручення першої податкової вимоги.
Таким чином, друга податкова вимога
№2/100 від 05.07.2010р. на суму 25 158,88грн. була
направлена рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення та вручена 04.08.2010р.
особисто відповідачу.
Крім того, позивачем винесено
податкове повідомлення-рішення від
податкове зобов'язання до сплати в сумі
Підпунктом 3.1.1. п. 3.1. статті 3 Закону
України № 2181 -III передбачено, що активи
платника податків можуть бути
примусово стягнуті в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду. Відповідно, узгоджена
сума податкового зобов'язання, яка не
була сплачена платником податків у
визначені строки, вважається сумою
податкового боргу (з урахуванням
штрафних санкцій) платника податків і
може бути примусово стягнута за
рахунок активів платника в судовому
порядку.

Підпунктом 2.3.1 п.2.3 статті 2 Закону
України № 2181-ІІІ передбачено, що
органами, уповноваженими здійснювати
заходи з погашення податкового боргу, є
виключно податкові органи та державні
виконавці у межах їх компетенції.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м. Києва. Докази,
подані позивачем підтверджують
обставини, на які позивач посилається
на їх обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Державної податкової інспекції
у Дарницькому районі м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 податкової
заборгованості у розмірі 41 267,12грн. є
обґрунтованими, законними,
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м. Києва
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) заборгованість з
земельного податку з фізичних осіб в
сумі 41 267 (сорок одна тисяча двісті
шістдесят сім) гривень 12коп. на р/р
003 до УДК у Дарницькому районі м.
Києва, код 26077885 у банку ГУ ДКУ у м. Києві,
МФО 820019, код платежу .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
02.02.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін