Справа № 9101/163080/2011
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2013 р. справа
№ 2а-957/11 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Дурасової Ю.В.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Олександрівському районі
Кіровоградської області на постанову
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 14.06.2011 року
у справі № 2а-957/2011 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Олександрівському районі
Кіровоградської області про визнання
бездіяльність протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

В травні 2011 року позивач звернувся з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Олександрівському районі
Кіровоградської області в якому просив
суд:

- визнати протиправними дії
відповідача по відмові в перерахунку
додаткової пенсії особі яка
постраждала від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії,
відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України
від 28.02.1991р. №796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (надалі по тексту - Закон
№796);

- зобов'язати відповідача перерахувати
та призначити додаткову пенсію
відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону № 796 з
01.01.2004 року у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням різниці яка була виплачена
у цей період.

Ухвалою Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від
30.05.2011 року частину позовних вимог
залишено без розгляду.

Постановою Олександрівського
районного суду Кіровоградської
області від 14.06.2011 року позовні вимоги
задоволено частково, визнано
протиправними дії відповідача по
відмові в перерахунку додаткової
пенсії позивачу відповідно до ст. ст. 49,
51 Закону № 796, зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51,
54 Закону № 796 у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 26.11.2010 року до змін в законодавстві. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача, має
статус особи постраждалої від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії.

Статтею 49 Закону № 796 передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону № 796 особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком
(редакція норми із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 17.11.2005
року № 3108-IV).

Пунктом 28 Розділу ІІ Закону України №
107-VI від 28 грудня 2007 року «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» текст статті 51 було
викладено в новій редакції, які набули
чинності з 01.01.2008 року. Згідно рішення
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені
зміни було визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними). Таким чином, дію
ст.51 Закону №796 було відновлено з 22
травня 2008 року. Норми цього закону не
було скасовано або змінено у 2010-2011
роках.

До того ж, відповідно до ч.1 ст.46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин правильними та
такими, що відповідають Закону, є
висновок суду першої інстанції, що
позивач має право на щомісячну
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру додаткової
пенсій позивача застосуванню підлягає
ст. 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанова Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" вбачається,
що під час визначення розміру
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, ч.3 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, суд
не може застосувати при розгляді
справи, оскільки наявність такої норми
та відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлене ст. 51 Закону.

Крім того, органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів, як на причину невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст.46
Конституції України та ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щодо
визначення розміру та виплати пенсій.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для її скасування, проте, судом першої
інстанції, в резолютивній частині
помилково зазначено ст.54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка регламентує порядок обчислення та
призначення державної пенсії особам,
віднесеним до категорії І та у зв'язку з
втратою годувальника.

Однак, позивач має статус потерпілого
ІІ категорії внаслідок аварії на ЧАЕС,
що зазначено в посвідченні серії
НОМЕР_1.

Таким чином, помилкове застосування
норм матеріального права, згідно п.1 ч.1.
ст..201 КАС України є підставою для зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 201, 205,
206України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Олександрівському районі
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 14.06.2011
року у справі № 2а-957/2011 змінити,
виключивши з абзацу другого
резолютивної частини постанови
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області 14.06.2011 року у
справі № 2а-957/2011 посилання на ст.54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В іншій частині постанову
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 14.06.2011 року
у справі № 2а-957/2011 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак