Справа № 2а-1361/11/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2011 року 10:19 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до третя
особаКиївського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
району м. Києвапровизнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,за участю:
відповідача -ОСОБА_3
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 7 квітня 2011 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту -позивач)
звернулась з позовом до Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
(далі по тексту - відповідач) про
визнання протиправною відмову
відповідача у проведенні державної
реєстрації прав на квартиру НОМЕР_1, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з 5 жилих кімнат, житловою
площею 136,70кв.м., загальною площею
314,40кв.м. за позивачем; визнати
протиправною відмову відповідача у
проведенні державної реєстрації прав
на квартиру НОМЕР_2, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з 5
жилих кімнат, житловою площею 85,10кв.м.,
загальною площею 214,10кв.м. за позивачем;
зобов'язання відповідача здійснити
державну реєстрацію права власності
шляхом внесення запису до реєстру прав
власності на нерухоме майно щодо
виникнення за позивачем права
власності на квартиру НОМЕР_1, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з 5 жилих кімнат, житловою
площею 136,70кв.м., загальною площею
314,40кв.м. та зобов'язання відповідача
здійснити державну реєстрацію права
власності шляхом внесення запису до
реєстру прав власності на нерухоме
майно щодо виникнення за позивачем
права власності на квартиру НОМЕР_2, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з 5 жилих кімнат, житловою
площею 85,10кв.м., загальною площею
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем протиправно
відмовлено у заяві про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти позову заперечив
посилаючись на те, що при відмові
позивачу у заяві про реєстрацію права
власності на нерухоме майно квартир
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 діяв на
підставі чинного законодавства.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
10 січня 2011 року між позивачем та
громадянином Німеччини ОСОБА_5
укладено договори купівлі продажу
квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які
розташовані за адресою АДРЕСА_1, та
належали ОСОБА_5 на підставі рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 29.12.2008р. та ухвали
Солом'янського районного суду міста
Києва від 19.06.2009р., зареєстрованих в
Київському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
06.07.2009р. в реєстрові книги №д117-262 та №д
327-6 відповідно за реєстровим номером
реєстрі права власності на нерухоме
майно 04.01.2011р., реєстраційні номера 32547658
Відсутність заборони на відчуження
(арешту) квартир підтверджувалася
відповідно до Витягів №29947849 та №29948091
від 10.01.2011р. з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
сформованим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
11.01.2011р. позивач звернувся до
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»в порядку та
на умовах, передбачених Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно (затверджено Наказом Мін'юсту від
07.02.2002р. №7/5) для проведення державної
реєстрації права власності позивача на
21.01.2011р. відповідач листом №3338
(И-2011) відмовив позивачу у проведенні
державної реєстрації права власності
на зазначені квартири на підставі того,
що постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції м. Києва від 30.12.2010р. накладено
арешт на будинок квартирного типу та
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.
Частиною першою статті 19 Конституції
України передбачено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Статтею 41 Конституції України
встановлено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна, що знаходиться по АДРЕСА_1, кв.
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 проведена за
громадянином Німеччини ОСОБА_5, на
підставі рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 29.12.2008р.,
ухвали Солом'янського районного суду м.
Києва від 19.06.2009р., яким право власності
Відповідно до п. 5 частини першої статті
24 Закону України від 01.07.2004, № 1952-IV "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації права може бути
відмовлено в разі, якщо: заяву про
державну реєстрацію права власності
відповідно до правочину про відчуження
нерухомого майна було подано після
державної реєстрації обмежень,
вчинених щодо цього майна.
Згідно з п.п. 3.5.7 п. 3.5 Положення від
07.02.2002, № 7/5 "Про затвердження
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно" реєстратор БТІ відмовляє у
проведенні державної реєстрації прав,
якщо: право власності та інші речові
права на нерухоме майно виникли на
підставі правочинів за наявності в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна відомостей
про накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним витягом.
Статтею 14 Цивільно-процесуального
кодексу України встановлено
обов'язковість рішення, ухвали і
постанови суду.
Крім того, частиною четвертою статті 124
Конституції України передбачено, що
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Відповідно до п. 6 частини першої статті
24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державній
реєстрації права може бути відмовлено
в разі, якщо: заявлене право вже
На підставі вищевикладеного у суду
відсутні будь-які підстави для
задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача здійснити державну
реєстрацію права власності шляхом
внесення запису до реєстру прав
власності на нерухоме майно щодо
виникнення за позивачем права
власності на квартиру НОМЕР_1, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з 5 жилих кімнат, житловою
площею 136,70кв.м., загальною площею
314,40кв.м. та зобов'язання відповідача
здійснити державну реєстрацію права
власності шляхом внесення запису до
реєстру прав власності на нерухоме
майно щодо виникнення за позивачем
права власності на квартиру НОМЕР_2, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з 5 жилих кімнат, житловою
площею 85,10кв.м., загальною площею
214,10кв.м. мають дискреційний характер
щодо відповідача, а тому задоволенню не
Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163, Кодексу
адміністративного судочинства
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
14.04.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін