Справа № 826/1571/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2014 року № 826/1571/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково -
виробничого підприємства «ВІРТУС» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
наказу, зобов'язання вчинити дії.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Науково -
виробничого підприємства «ВІРТУС»
(далі по тексту також - позивач) з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту також -
відповідач), в якому з урахуванням
заяви про зміну предмету позову
- визнати протиправним дії
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві по
проведенню документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
- визнати протиправним і
скасувати Наказ Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
документальної позапланової виїзної
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Печерському районі
головного управління міністерства
доходів і зборів у м. Києві вилучити з
картки особового рахунку ТОВ «НВП
«ВІРТУС», а також з усіх інформаційних
баз органів державної податкової
служби, у тому числі з інформаційної
контрольно-перевірочної роботи АРМ
«Аудит», та інформаційної бази даних
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань»
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
інформацію, внесену на підставі Акту №
83/26-55-22-07/38347695 від 29.01.2014р. «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«НВП «ВІРТУС» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Комершиал Трейд
Ко» за період з 01.01.2013 р. по 31.01.2013 р.»;
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Печерському районі
головного^ управління міністерства
доходів і зборів у м. Києві відновити в
картці особового рахунку ТОВ «НВП
«ВІРТУС», а також в усіх інформаційних
базах органів державної податкової '
служби, у тому числі в інформаційній
контрольно-перевірочної роботи АРМ
«Аудит» та інформаційній базі даних
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредит) в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
суми податкового кредиту які ТОВ «НВП
«ВІРТУС» задекларувало за рахунок
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Комершиал Трейд Ко» в розмірі 163 321, 00
гривень та задекларовані суми
податкового зобов'язання у частині
податкового кредиту, сформованого за
рахунок податкових накладних,
виписаних ТОВ «НВП «ВІРТУС»
підприємствам-покупцям в розмірі 155 280,
В обґрунтування позовних вимог
покликався на те, що спірний наказ
відповідачем прийнято без достатніх
правових підстав, що зумовило
безпідставне проведення перевірки та
призвело до порушення охоронюваних
законом правам та інтересам позивача.
Відповідач щодо заявленого позову
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
суд з підстав, визначених ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, прийшов до висновку про
розгляд справи в порядку письмового
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з огляду
Як слідує із матеріалів справи,
відповідачем на адресу позивача
скеровані запити щодо надання
письмових пояснень та їх
документального підтвердження по
взаємовідносинах з ТОВ «Комершиал
Супровідними листами № 87/11 від
08.11.2013 р. та № 93/12 від 24.12.2013р. з додатками
копій первинних документів позивачем
надано витребовувані документи.
Разом з тим, відповідачем в
порядку пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 п. 79.1. ст. 79 ПК
України видано Наказ № 90 від 13.01.2014 року
«Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки».
Так, підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки по взаємовідносинах з ТОВ
«Комершиал Трейд Ко» відповідач було
не надання документів щодо
взаємовідносин з ТОВ «Комершиал Трейд
В період з 21.01.2014 р. по 29.01.2014 року
на підставі наказу від 13.01.2014 року№ 90
ревізором-інспектором відділу
особливо важливих перевірок
управління податкового аудиту ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
Ходаковським А.В., згідно із пп. 75.1.2. ст.
75 , п.п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу
України (із змінами та доповненнями)
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково - виробниче
з питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Комершиал Трейд
За результатами якої складено Акт
перевірки № 83/26-55-22-07/38347695 від 29.01.2014р.
Позивач не погоджуючись із
правомірністю дій при оформленні
наказу від 13.01.2014 року№ 90, оскаржив дії
по його оформленні до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Спірні правовідносини
врегульовано нормами Конституції
України, Податкового кодексу України
(далі - ПК України) та іншими
нормативно-правовими актами.
Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній на момент винесення
спірного наказу) визначено, що
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
В статті 75 ПК України визначені
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи контролюючого органу і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні
контролюючого органу.
Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.
Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема:
- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України);
- отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону (пп.
78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.
Статтею 79 ПК України визначені
особливості проведення документальної
невиїзної перевірки.
Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

З приводу встановлених під час
розгляду справи обставин суд зазначає
наступне.

У відповідності до п. 79.2 ст. 79 ПК
України документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Так, згідно позиції Верховного
Суду України, висловленій в постанові
від 24 грудня 2010 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа: Державна податкова
адміністрація в Донецькій області про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене,
позови платників податків, спрямовані
на оскарження рішень (у тому числі
наказів про призначення перевірки), дій
або бездіяльності контролюючих
органів щодо призначення та/або
проведення перевірок можуть бути
задоволені лише в тому разі, якщо до
моменту винесення судового рішення не
відбулося допуску посадових осіб
контролюючого органу до спірної
перевірки.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2442 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, за наслідками
проведеної документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача, відповідачем 29 січня 2014 року
складено акт №83/26-55-22-07/38347695, таким
чином, мета що ставилась в
оскаржуваному наказі виконана.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур