Справа № 826/20916/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., суддів Келеберди В.І.,
Данилишина В.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ЯЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР'ЄР» до
Державної реєстраційної служби
України, Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби Гуляєва Олексія
Олександровича про визнання
протиправним та скасування рішення
№3884647 від 11.07.2013р., зобов'язання вчинити
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Публічне
акціонерне товариство «ЯЦІВСЬКИЙ
ГРАНІТНИЙ КАР'ЄР» (далі по тексту також
- позивач) з позовом до Державної
реєстраційної служби України (надалі
також - відповідач1), Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
Гуляєва Олексія Олександровича (надалі
також - відповідач2), в якому просить:
- визнати протиправним та
скасувати рішення №3884647 від 11.07.2013
р., винесене державним реєстратором
Державної реєстраційної служби
Укрдержреєстр Гуляєвим О.О.
- зобов'язати Державну
реєстраційну службу Укрдержреєстр
провести державну реєстрацію
об'єкта нерухомості - будівлю
каменерозпилювального цеху інв. №0001.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що спірне рішення прийняте за
відсутності законодавчо визначених
правових підстав, що призводить до
порушення прав та законних інтересів
позивача. Позов просив задовольнити у
Відповідачі проти заявленого позову
заперечували з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
суд з підстав, визначених ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, прийшов до висновку про
розгляд справи в порядку письмового
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з
огляду про наступне.
Як слідує із матеріалів справи, позивач
подав в Реєстраційну службу
Вільнянського районного управління
юстиції Запорізької області заяву про
проведення державної реєстрації
об'єкту нерухомості будівлі
каменерозпилювального цеху інв. №0001.
За наслідком розгляду заяви позивача,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби Гуляєвим О.О.
прийняте рішення №3884647 від 11.07.2013р.
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень.
Позивач категорично не погоджується з
правомірністю спірного рішення, вважає
його таким, що порушує законні права та
інтереси позивача, а відтак підлягає
Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Цивільного кодексу України, Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV
(далі - Закон № 1952-IV), Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року № 703 (чинного на момент
виникнення спірного рішення).
Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації врегульовано
нормами Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», який спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.
Відповідно до частини першої статті 2
Закону № 1952-IV державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Згідно з частиною першою статті 3
Закону № 1952-IV державна реєстрація прав
є обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV).
До повноважень органу державної
реєстрації прав належить, зокрема:
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав (пункти 1, 2
частини 1 статті 8 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону Держателем
Державного реєстру прав є центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної реєстрації прав.
Відповідно до ст. 7-1 Закону Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державної
реєстрації прав, крім іншого,
забезпечує створення та
функціонування Державного реєстру
прав; здійснює керівництво та контроль
за діяльністю у сфері державної
Ст. 8 Закону визначені повноваження
органу державної реєстрації прав,
згідно якої орган державної реєстрації
прав: 1) проводить державну реєстрацію
прав та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації; 2) забезпечує ведення
Державного реєстру прав; 3) надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; 4) забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна; 5)
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав та
їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
Стаття 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» містить
виключний перелік підстав, згідно яких
може бути відмовлено у державній
реєстрації прав: заявлене право,
обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
об'єкт нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року № 703 (далі - Порядок № 703).
Пунктом 16 Порядку № 703 визначено, що за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
Згідно з пунктом 23 Порядку № 703
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».
Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Пунктом 27 Порядку № 703 визначено
перелік документів для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідні для виникнення, переходу або
припинення права власності.
Так, документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: 1) укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат; 2)
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 3) свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 4) свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Водночас, позивачем разом з заявою про
реєстрацію права власності були подані
наступні документи: - платіжне
доручення, перелік нерухомого майна,
яке передане у власність ВАТ
«Янцівський гранітний кар'єр», витяг,
технічний паспорт, оціночний акт,
експлікація, виписка, довідка з ЄДР,
статут, протокол загальних зборів ВАТ
«Янцівський гранітний кар'єр»,
довіреність, паспорт, довідку.

Фактичні обставини справи, свідчать
про те, що копії документів, поданих
позивачем для проведення державної
реєстрації прав, не були завірені
згідно з вимогами пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003
«Вимоги до оформлення документів», а
саме не містили відмітки про
засвідчення копії документа, яка
складають зі слів «Згідно з
оригіналом», назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

Разом з тим, зміст довіреності від
14.01.2013р., виданої Публічним акціонерним
товариством «Янцівський гранітний
кар'єр» заявникові, не надав можливості
державному реєстратору встановити
наявність у нього необхідного обсягу
повноважень для представництва
товариства в органах державної
реєстрації прав з приводу проведення
державної реєстрації права власності
на зазначені об'єкти нерухомого майна.

Особливу увагу суд звертає на те, що
згідно з відомостей, що містяться у
Витязі з реєстру прав власності на
нерухоме майно Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 23.04.2012 року № 33918128
встановлено, що власником об'єкта
нерухомості - будівлі
каменерозпилювального цеху інв. №0001 є
Відкрите акціонерне товариство
«ЯЦІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР'ЄР» та
належить до колективної форми
власності, в той час як позивач
твердить, що спірний об'єкт є приватною
власністю.

Відповідно до п.50, ч.2 п.51 постанови
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року № 703 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з передачею
у власність фізичним та юридичним
особам об'єктів нерухомого майна у
результаті припинення (ліквідації чи
реорганізації) юридичної особи або
виділу з неї нової юридичної особи
заявник, крім документів, що зазначені
у пунктах 27-29 і 31 цього Порядку, подає
органові державної реєстрації прав: - у
разі злиття, приєднання або
перетворення юридичної особи -
передавальний акт, затверджений
засновниками (учасниками) юридичної
особи або органом, який прийняв рішення
про злиття, приєднання або
перетворення юридичної особи, та
документ, що підтверджує факт передачі
такого майна юридичній особі.

В той час, як позивачем для проведення
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно - будівлю
каменерозпилювального цеху інв. №0001 не
було надано відповідачу документів, що
підтверджують факт передачі
нерухомого майна будівлі операторної
до статутного фонду Публічного
акціонерного товариства «ЯЦІВСЬКИЙ
ГРАНІТНИЙ КАР'ЄР».

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги той факт, що позивачем
відповідачу не було подано: - документу,
що підтверджує виникнення права
власності на нерухоме майно; -
передавального акт, затвердженого
засновниками (учасниками) юридичної
особи або органом, який прийняв рішення
про злиття, приєднання або
перетворення юридичної особи, -
документу, що підтверджує факт
передачі такого майна юридичній особі,
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби Гуляєва Олексія
Олександровича про визнання
протиправним та скасування рішення
№3884647 від 11.07.2013р. є правомірним та
скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
І.А. Качур

Судді
В.І. Келеберда

В.М. Данилишин