Справа № 2а/1270/8383/2012
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
2а/1270/8383/2012

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1
(довіреність від 31.10.2012),

представника відповідача - Галушка Д.В.
(довіреність від 26.03.2014 № 7/12-206вих14),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4,
Рубіжанська міська рада, про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зобов'язання вжити
заходи реагування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4,
Рубіжанська міська рада, про визнання
протиправною бездіяльності, визнання
недійсною та скасування реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від
24.12.2012 у задоволенні позову було
відмовлено повністю. Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012
залишено без змін. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
06.03.2014 постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

07.04.2014 до суду від позивача надійшла
заява про зміну позовних вимог, в якій
позивач посилається на наступне.

У липні 2002 року позивач купила житлові
квартири за адресою: АДРЕСА_2, які в 2006
році були виведені із житлового фонду
та переобладнані під магазин
промислових товарів.

Пізніше у сусідньому під'їзді будинку
третя особа ОСОБА_4 придбала квартиру
АДРЕСА_1, яка є такою, що прилягає до
приміщення, яке належить позивачу.
Третя особа ОСОБА_4 також вивела цю
квартиру з житлового фонду та
переобладнала її під магазин
продовольчих товарів. При цьому ОСОБА_4
побудувала вхідні сходи до свого
магазину безпосередньо під вікном
магазину позивача та навіс над вікном
приміщення, яке також належить ОСОБА_3
Позивач не згодна із діями третьої
особи, оскільки вона не давала згоду на
кріплення сходин та навісу до
зовнішньої стіни свого приміщення.

У вересні 2011 року ОСОБА_4 ввела об'єкт
реконструкції в експлуатацію шляхом
подання до Інспекції ДАБК у Луганській
області декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, з чим не
погоджується позивач та вважає, що
навіс та сходини збудовані незаконно,
оскільки ані проект, ані будівельні
роботи не були погоджені із особами,
чиї інтереси повинні бути враховані,
тобто із позивачем, оскільки навіс та
сходи побудовані біля її приміщення.

Також позивач посилається на те, що
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації, яка зареєстрована в
Інспекції ДАБК у Луганській області
28.09.2011, є дозвільним документом, до якої
відповідач вніс недостовірні
відомості, оскільки особи, зазначені в
декларації, які повинні були
здійснювати будівельні роботи та
технічний нагляд за будівництвом,
таких робіт не здійснювали.

У грудні 2010 року та лютому 2012 року
позивач та її представник зверталися
до відповідача зі скаргами, в яких
просили здійснити відповідні заходи
реагування та заходи щодо знесення
сходин та навісу, на що відповідач
відповів, що відхилень між проектом та
фактичним станом приміщень на момент
інвентаризації КП «БТІ» не виявлено.

Дана відповідь не задовольнила
позивача, у зв'язку з чим вона
звернулася із скаргою до прокуратури
Луганської області на дії службових
осіб Інспекції ДАБК у Луганській
області.

На вимогу прокуратури Луганської
області відповідачем було проведено
службове розслідування, за
результатами якого 18.05.2012 складено акт,
згідно з яким порушень вимог Закону
України «Про державну службу», Закону
України «Про запобігання і протидії
корупції» в діях головного державного
інспектора Інспекції Коваленко Т.І. не
встановлено.

Позивач вважає, що з боку відповідача
наявні факти бездіяльності та
ігнорування положень діючого
законодавства України.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
неналежного реагування на звернення
ОСОБА_3 про порушення з боку ОСОБА_4
вимог законодавства в сфері
містобудівної діяльності та невжиття
заходів реагування за фактом внесення
ОСОБА_4 недостовірної інформації у
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації щодо нежитлового
приміщення - магазину продовольчих
товарів за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати відповідача скасувати
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації нежитлового
приміщення - магазину продовольчих
товарів за адресою: АДРЕСА_1, поданої
ОСОБА_4 та зареєстрованої Інспекцією
ДАБК у Луганській області 28.09.2011;
зобов'язати відповідача вжити
передбачені ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
заходи реагування на порушення з боку
ОСОБА_4 вимог законодавства в сфері
містобудування при здійсненні
реконструкції квартири під нежитлове
приміщення - магазину продовольчих
товарів за адресою: АДРЕСА_1, стосовно
будівництва сходин та навісу, які
кріпляться до зовнішньої стіни
приміщення, яке належить ОСОБА_3

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, викладених у
позові. Представник позивача також
пояснив суду, що прокуратурою м.
Рубіжне було проведено перевірку, за
результатами якої встановлено
наступне. Опитаний під час перевірки
ФОП ОСОБА_5 пояснив, що роботи з
реконструкції квартири АДРЕСА_1, під
магазин він не здійснював. Опитаний під
час перевірки директор ПНВП
«Промреконструкція» ОСОБА_6 пояснив, що
роботи реконструкції квартири АДРЕСА_1,
під магазин вказане підприємство не
здійснювало. Опитати ОСОБА_7 не вдалося
можливим у зв'язку з не встановленням
його місцезнаходження. Вказані
обставини підтверджуються листом
прокуратури м. Рубіжне від 10.04.2013 № 60с-13.
Таким чином, на думку представника
позивача, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовної заяви,
посилається, що декларація про
готовність об'єкта до експлуатації не є
документом дозвільного характеру,
відтак, норми статті 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» не
розповсюджують свою дію на Порядок
прийняття до експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів. Також
відповідач посилається, що на момент
виникнення спірних правовідносин
затвердженого порядку скасування
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації не існувало. Відповідач
вважає, що на звернення ОСОБА_3 він
відреагував з дотриманням вимог
чинного законодавства та в межах
наданих повноважень. Проведеною
перевіркою було встановлено, що
виконані роботи відповідають
проектній документації, порушень вимог
законодавства з боку ОСОБА_4 не
виявлено. Вважає позов необґрунтованим
і таким, що не підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не прибула, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, про причини неприбуття
не повідомила.

Представник третьої особи
Рубіжанської міської ради в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неприбуття
суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2008 Інспекцією
ДАБК у Луганській області було видано
дозвіл ОСОБА_4 на виконання будівельних
робіт, а саме - на реконструкцію
квартири АДРЕСА_1 під магазин
продовольчих товарів (том 1 арк. справи
15).

10.08.2011 відповідачем зареєстровано
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з реконструкції
квартири АДРЕСА_1 (том 1 арк. справи 16-20).

28.09.2011 Інспекцією ДАБК у Луганській
області зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта - нежитлового
приміщення - магазину продовольчих
товарів за адресою: АДРЕСА_1, - до
експлуатації (том 2 арк. справи 30-36).

02.12.2011 ОСОБА_3 до відповідача було
направлено скаргу, у якій вона просила
вжити заходи реагування щодо порушень
ОСОБА_4 при будівництві сходин та
навісу та вжити заходи по знесенню
сходин та навісу (том 1 арк. справи 45-46).

08.02.2012 адвокатом ОСОБА_1 в інтересах
позивача також було направлено запит
відповідачу щодо проведення перевірки,
виявлених порушень та вжитих заходів
до ОСОБА_4 (том 1 арк. справи 48).

На вказаний запит відповідачем було
надано відповідь від 25.02.2012, згідно якої
на момент проведення позапланової
перевірки, яка відбулася 27.01.2012, доступ
до приміщення магазину неможливий у
зв'язку з відсутністю власника на
території м. Рубіжне. Згідно
документів, які були надані до
перевірки, відхилень між проектом та
фактичним станом приміщень на момент
проведення інвентаризації не виявлено
(том 1 арк. справи 49).

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт від
27.01.2012 (том 1 арк. справи 131). Також
відповідачем було проведено службове
розслідування, про що було складено акт
від 18.05.2012, за наслідками якого порушень
вимог Закону України «Про державну
службу», Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» в
діях головного державного інспектора
відділу Інспекції Коваленко Т.І. не
встановлено (том 1 арк. справи 132-134).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до п. 3 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 8 квітня
2011 року № 439/2011 (далі - Положення),
основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Згідно з п. 4 Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема:

- організовує та забезпечує виконання
нормативно-правових актів з питань, що
належать до її компетенції;

- приймає в експлуатацію закінчені
будівництвом об'єкти, видає відповідні
сертифікати;

- реєструє повідомлення про початок
виконання підготовчих та будівельних
робіт, декларації про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, декларації про готовність
об'єкта до експлуатації та у визначених
законодавством випадках відмовляє в
реєстрації таких декларацій;

- здійснює в межах своїх повноважень
державний контроль за дотриманням:
юридичними і фізичними особами
державних будівельних норм, стандартів
і правил під час виконання підготовчих
і будівельних робіт, перепланування та
реконструкції (дообладнання) житлового
фонду, будівель громадського
призначення, елементів упорядження
територій для задоволення потреб осіб
з обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення.

Статтею 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію
(відмову у реєстрації) декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
видачу (відмову у видачі) сертифіката
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Посадові особи
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, серед
іншого, безперешкодного доступу до
місць будівництва об'єктів; складати
акти перевірок; видавати обов'язкові
для виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт; проводити перевірку
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт вимогам державних
будівельних норм, стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам.

Відповідно до Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 № 461 (далі - Порядок № 461), в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до I -
III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Відповідно до пунктів 11, 17, 18, 19, 20, 21
Порядку № 461, датою прийняття в
експлуатацію об'єкта є дата реєстрації
декларації або видачі сертифіката.

Реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності».

Декларація приймається в дозвільному
центрі за місцезнаходженням об'єкта.
Реєстрацію декларації здійснює
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі. Замовник (його
уповноважена особа) подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 1.

У разі подання декларації до
дозвільного центру він передає її
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня. Один примірник
декларації після проведення
реєстрації повертається замовнику, а
другий - залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала.

Замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію. У разі коли декларація
подана чи оформлена з порушенням
установлених вимог, Інспекція повертає
її на доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації. Після
усунення недоліків, що стали підставою
для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Системний аналіз наведених норм дає
підстави стверджувати, що сама по собі
Декларація про готовність об'єкту до
експлуатації не є рішенням суб'єкта
владних повноважень в розумінні статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України, яке може бути
оскаржено в судовому порядку. В той же
час рішення Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю з
приводу реєстрації декларації чи
відмови у такій реєстрації є рішенням
суб'єкта владних повноважень та може
бути оскаржено до суду.

В позовній заяві позивач серед іншого
просить зобов'язати відповідача
скасувати реєстрацію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
нежитлового приміщення - магазину
продовольчих товарів за адресою:
АДРЕСА_1, поданої ОСОБА_4 та
зареєстрованої Інспекцією ДАБК у
Луганській області 28.09.2011.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» документ
дозвільного характеру - дозвіл,
висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі надання
йому права на провадження певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності та/або без наявності якого
суб'єкт господарювання не може
проваджувати певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Частиною сьомою статті 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» визначено,
що підставами для анулювання документа
дозвільного характеру є: звернення
суб'єкта господарювання із заявою про
анулювання документа дозвільного
характеру; припинення юридичної особи
(злиття, приєднання, поділ,
перетворення або ліквідація);
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця;
встановлення факту надання в заяві та
документах, що додаються до неї,
недостовірної інформації.

Таким чином, у випадках, встановлених
частиною 7 статті 4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», відповідач
вправі скасовувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, а відтак в судовому
порядку відповідача можна зобов'язати
скасувати декларацію при наявності
достатніх для цього підстав, зокрема у
випадку факту надання в заяві та
документах, що додаються до неї,
недостовірної інформації.

Як зазначено вище, відповідно до
пунктів 19, 20 Порядку № 461 замовник
відповідно до закону відповідає за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію.

Таким чином, законодавством покладено
на відповідача обов'язок перевірити
повноту даних, зазначених в декларації
під час її подання, в той час як на
замовника покладено відповідальність
за надання достовірної інформації.

У випадку ж виявлення в подальшому, що
дані, зазначені в декларації не
відповідають дійсності, відповідачу
надано право скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Судом установлено, що в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
третя особа ОСОБА_4 в рядку 3
«Інформація про відповідальну особу -
інженера з технічного нагляду»
зазначила особу ОСОБА_7, в рядку 4
«Інформація про генерального
підрядника (підрядника - у разі, коли
будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників) (за
наявності)» - ПНВП «Промреконструкція».
Згідно з дозволом на виконання
будівельних робіт від 07.10.2008 № 817/2008
особою, що здійснює будівельні роботи
за адресою: АДРЕСА_1, є ФОП ОСОБА_5

Згідно з відповіддю ФОП ОСОБА_5 від
04.10.2011 № 5 на адвокатський запит
будівельні роботи з реконструкції
квартири АДРЕСА_1, за договором підряду
між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в період з
07.08.2008 по 04.11.2011 не проводилися (том 1 арк.
справи 30).

Згідно з відповіддю ПП ОСОБА_7 від 03.10.2011
на адвокатський запит технічний нагляд
за ремонтно-будівельними роботами по
облаштуванню окремого входу в магазин
продовольчих товарів за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_7 не виконував (том 1 арк.
справи 33).

Згідно з відповіддю ПНВП
«Промреконструкція» від 03.10.2011 № 175 на
адвокатський запит
ремонтно-будівельні роботи по
облаштуванню окремого входу в магазин
продовольчих товарів за адресою:
АДРЕСА_1, ПНВП «Промреконструкція» не
виконувало (том 1 арк. справи 35).

Відповідно до листа прокуратури м.
Рубіжне від 10.04.2013 № 60с-13 за зверненням
ОСОБА_3 проведено перевірку, за
результатами якої встановлено
наступне. Опитаний під час перевірки
ФОП ОСОБА_5 пояснив, що роботи з
реконструкції квартири АДРЕСА_1 під
магазин він не здійснював. Опитаний під
час перевірки директор ПНВП
«Промреконструкція» ОСОБА_6 пояснив, що
роботи з реконструкції квартири
АДРЕСА_1 під магазин вказане
підприємство не здійснювало. Опитати
ОСОБА_7 не надалось можливим у зв'язку з
невстановленням його
місцезнаходження. Однак, згідно копій
документів від 03.10.2011 та 14.03.2012, наданих
до скарги, роботи з реконструкції
квартири АДРЕСА_1 під магазин ОСОБА_7
також не здійснював (том 2 арк. справи
8-9).

Зважаючи на встановлені судом
обставини, суд вважає доведеними
обставини щодо внесення третьою особою
ОСОБА_4 до декларації про готовність
об'єкта до експлуатації недостовірної
інформації, та, як наслідок, робить
висновок про обґрунтованість вказаної
частини позовних вимог, у зв'язку з чим
вважає за необхідне зобов'язати
відповідача скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації нежитлового приміщення -
магазину продовольчих товарів за
адресою: АДРЕСА_1, поданої ОСОБА_4 та
зареєстрованої Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області 28.09.2011.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача, суд виходить з того, що на
підставі звернення позивача
відповідачем було призначено й
проведено позапланову перевірку
об'єкта будівництва за адресою:
АДРЕСА_1. Під час проведення перевірки
відповідачем було перевірено проектну
документацію на реконструкцію кв.
АДРЕСА_1. При порівнянні запроектованих
та фактично виконаних робіт
розбіжностей не виявлено. В акті
перевірки зазначено, що на момент
перевірки будівельні роботи не
проводяться, приміщення зачинено,
доступ до приміщення магазину не
можливий у зв'язку з відсутністю
власника на території м. Рубіжне.

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553, в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції.

Тобто, на момент виникнення спірних
правовідносин відповідач був
уповноважений здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль під
час підготовчих та будівельних робіт.

На час проведення перевірки будівельні
роботи не велись. Відповідачем було
встановлено, що будівельні роботи
здійснено у відповідності до проектної
документації.

Провівши перевірку об'єкта будівництва
та проектної документації, відповідач
належним чином відреагував на
звернення позивача. Суд вважає, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень, у спосіб, що передбачені
законом, а тому підстав для визнання
протиправною бездіяльності
відповідача немає.

Суд також не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання відповідача вжити заходи
реагування на порушення з боку ОСОБА_4 з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є орган державного
архітектурно-будівельного контролю, за
позовом якого прийнято відповідне
рішення суду.

Статтею 39-1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що в разі якщо замовник
самостійно виявив технічну помилку у
надісланому повідомленні про початок
виконання підготовчих чи будівельних
робіт, зареєстрованій декларації про
початок виконання підготовчих чи
будівельних робіт або про готовність
об'єкта до експлуатації, а також у разі
виявлення інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
недостовірних даних, наведених у
надісланому повідомленні чи
зареєстрованій декларації, які не є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом відповідно до закону, до
такого повідомлення або декларації
вносяться зміни у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох
робочих днів надати достовірні дані
щодо інформації, яка потребує змін, для
внесення інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
відповідних відомостей до реєстру, а
також до повідомлення або декларації.

У разі виявлення інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Після скасування реєстрації
відповідного повідомлення або
декларації замовник має право повторно
надіслати повідомлення або подати
декларацію згідно з вимогами,
встановленими законодавством.

До замовника, який самостійно виявив
допущену технічну помилку і подав
відповідну заяву, штрафні санкції за
раніше подані з помилками повідомлення
або декларацію чи виявлені в них
недостовірні дані не застосовуються.

Зважаючи, що реєстрація декларації про
готовність об'єкта до експлуатації до
цього часу не була скасована, висновку
про скасування реєстрації такої
декларації суд дійшов у ході судового
розгляду справи, а також беручи до
уваги, що законом надано право
замовнику в установленому законом
порядку внести зміни до декларації або
повторно подати декларацію, суд вважає
вимогу про зобов'язання відповідача
вжити заходи реагування, передбачені
статтею 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», передчасною і
необґрунтованою.

Крім того, вирішення питання про вжиття
заходів реагування віднесено до
виключної компетенції відповідача як
суб'єкта владних повноважень, і суд не
має повноважень його підміняти.

На підставі викладеного
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з частиною 3 статті 94 КАС
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

З урахуванням часткового задоволення
позовних вимог судові витрати
підлягають відшкодуванню на користь
позивача відповідно до задоволеної
частини, а саме - в сумі 16,09 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 7, 11, 17, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4,
Рубіжанська міська рада, про визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання скасувати реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, зобов'язання вжити
заходи реагування задовольнити
частково.

Зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області скасувати
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації нежитлового
приміщення - магазину продовольчих
товарів за адресою: АДРЕСА_1, поданої
ОСОБА_4 та зареєстрованої Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Луганській області 28.09.2011.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі
16 грн. 09 коп. (шістнадцять грн. 09 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено в повному обсязі 25
квітня 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун