Справа № 816/1082/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/1082/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Христич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці про
визнання дій протиправними та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці про скасування вимоги
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області №Ф-938-25/3099 від 20 лютого 2014 року
про сплату боргу в розмірі 1953,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що з 19 березня 2012 року
перебуває на обліку в Кременчуцькій
ОДПІ Міністерства доходів і зборів
Полтавській області як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та отримує
пенсію за віком. Відповідно до
посвідчення серії А № 372928 є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи другої категорії, а тому,
при виході на пенсію йому зменшено
пенсійний вік, встановлений статтею 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Зважаючи на те, що з
серпня 2011 року обов'язок щодо сплати
єдиного внеску фізичними
особами-підприємцями, які обрали
спрощену систему оподаткування, якщо
вони є пенсіонерами за віком є
добровільним, просив скасувати вимогу
управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці від 20 лютого 2014 року №
Ф-938-25/3099.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча повідомлявся судом належним чином
про день, час та місце розгляду справи.
22 квітня 2014 року до суду надійшла заява
від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про проведення розгляду справи без
участі позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав
письмові заперечення , в яких просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
та розглянути справу без його участі. У
письмових запереченнях проти позову
посилався на те, що позивач є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та не
досяг 60-річного пенсійного віку,
визначеного статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", внаслідок чого
останній не звільнений від обов'язку
щодо сплати зазначеного зобов'язання.

Представник третьої особи управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці, в судове засідання не
з'явився, хоча повідомлявся судом
належним чином про день, час та місце
розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) зареєстрований як фізична
особа-підприємець 01 серпня 2001 року та є
платником єдиного податку (корінець
свідоцтва серії НОМЕР_2) (а.с.17, 33).

Позивач є платником єдиного внеску з 15
вересня 2003 року (а.с.34)

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
також є пенсіонером за віком з 19
березня 2012 року, що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3
(а.с.13).

Разом із тим, Кременчуцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області винесено вимогу
про сплату суми недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 20
лютого 2014 року за №938-25/3099 відносно
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
згідно якої за останнім значиться
недоїмка зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 1953
грн. 70 коп. (а.с. 11).

Позивач, не погоджуючись із
вищевказаною вимогою, звернувся до
суду з даним позовом у якому просить
скасувати вимогу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
№Ф-938-25/3099 від 20 лютого 2014 року про
сплату боргу в розмірі 1953,70 грн.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку спірній вимозі
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області №Ф-938-25/3099 від 20 лютого 2014 року,
суд дійшов наступних висновків.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені в
Законі України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 7 розділу I Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України" від 07 липня 2011 року № 3609-VI
(набрав чинності з 06 серпня 2011 року)
внесено зміни до Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" згідно з якими
статтю 4 цього Закону доповнено
частиною четвертою такого змісту:
"Особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсіонер -
особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію, довічну пенсію, або
члени її сім'ї, які отримують пенсію в
разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що
відповідно до цього Закону за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: пенсія за віком; пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Положеннями статті 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" закріплено,
що особам, які працювали або проживали
на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Призначення та виплата пенсій названим
категоріям провадиться відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 15 вересня 2003
року.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці та отримує пенсію за
віком згідно Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 04 жовтня 2011 року довічно
(а.с. 28).

У відповідності до протоколу №8854 від 21
грудня 2011 року (а.с.31) ОСОБА_1 призначено
пенсію за віком, що сторонами не
оспорюється.

Копією пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1 від 19 березня 2012 року
підтверджено, що ОСОБА_1 отримує пенсію
за віком (а.с. 13).

Матеріали справи не містять доказів
того, що фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 уклав з Пенсійним фондом
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Суд зазначає, що частина 4 статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" не
містить застережень щодо
незастосування її до осіб, яким пенсію
за віком призначено на пільгових
умовах зі зниженням пенсійного віку
згідно статті 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, оскільки позивач є
пенсіонером за віком та отримує пенсію
відповідно до закону, він звільняється
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як фізична
особа-підприємець, який обрав спрощену
систему оподаткування.

Аналогічну правову позицію викладено в
ухвалах Вищого адміністративного Суду
України від 20 лютого 2014 року у справі
№К/800/40678/13 та від 27 лютого 2014 року у
справі №К/800/41570/13.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності спірної вимоги
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області №Ф-938-25/3099 від 20 лютого 2014 року
про сплату боргу в розмірі 1953 грн. 70 коп.

Зважаючи на те, що вимога є правовим
актом індивідуальної дії та згідно
частини другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі його неправомірності,
визнається судом протиправним і
скасовується, суд вважає за необхідне,
згідно частини другої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вийти за межі позовних вимог
про скасування вимоги, а саме визнати
протиправною і скасувати вимогу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області №Ф-938-25/3099 від 20 лютого 2014 року
про сплату боргу в розмірі 1953,70 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що оскаржувана вимога про
сплату недоїмки Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
№Ф-938-25/3099 від 20 лютого 2014 року про
сплату боргу в розмірі 1953,70 грн. є
необґрунтованою, тобто винесеною без
урахування усіх обставин, що мали
значення для їх прийняття, а тому є
протиправною та підлягають скасуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці про визнання дій
протиправними та скасування вимоги
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області від 20 лютого 2014
року № Ф-938-25/3099.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 25
квітня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко