Справа № 806/1443/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/1443/14

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представників позивача -
Летушева М.Ф., Пузирьової О.С.,

представника відповідача - Кошман Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до Відділу
Державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції про визнання дій
неправомірними, визнання протиправною
та скасування постанови і зобов'язання
вчинити певні дії

встановив:

25 березня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулась Новоград-Волинська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі -
Новоград-Волинська ОДПІ) із позовом до
Відділу Державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції (далі - ВДВС
Новоград-Волинського МРУЮ) про
визнання дій неправомірними, визнання
протиправною та скасування постанови
від 7 березня 2014 року і зобов'язання
вчинити певні дії.

У позовній заяві Новоград-Волинська
ОДПІ вказала, що державним виконавцем
ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ
постановою від 7 березня 2014 року ВП
№42420953 відмовлено у відкритті
виконавчого провадження (відмовлено у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) №4138/12. Просить визнати
неправомірними дії ВДВС
Новоград-Волинського МРУЮ, що
полягають у поверненні
Новоград-Волинській ОДПІ виконавчого
листа №4138/12, визнати протиправною та
скасувати постанову ВП №42420953 від 7
березня 2014 року та зобов'язати ВДВС
Новоград-Волинського МРУЮ прийняти до
примусового виконання виконавчий лист
№4138/12.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 28
березня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та просили
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечувала з підстав, викладених у
письмових запереченнях на
адміністративний позов (а.с.21-23).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року у справі №0670/1342/12
адміністративний позов
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лариса"
про стягнення 2244 грн 27 коп. задоволено,
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лариса" на користь
Державного бюджету України в особі
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби 2244 грн 27
коп. штрафної санкції та пені.

Після набрання постановою законної
сили Новоград-Волинській об'єднаній
державній податковій інспекції
Державної податкової служби видано
виконавчий лист від 16 жовтня 2012 року
№4138/12 (а.с.5).

Новоград-Волинська ОДПІ пред'явила
виконавчий лист до виконання до ВДВС
Новоград-Волинського МРУЮ. 25 жовтня 2012
року державним виконавцем було
прийнято виконавчий лист до виконання
та відкрито виконавче провадження (а.с.
6).

26 квітня 2013 року до Новоград-Волинської
ОДПІ надійшла постанова про повернення
виконавчого документа стягувачу від 23
квітня 2013 року ВП №34897059, підставою
повернення державний виконавець
визначив пункт 2 частини 1 статті 47
Закону України від 21 квітня 1999 року
№606-ХІV "Про виконавче провадження"
(далі - Закон України №606-ХІV), а саме: у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лариса" відсутнє
майно на яке можливо звернути
стягнення. (а.с. 7).

15 травня 2013 року стягувачем, відповідно
до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону
України №606-ХІV було повторно
пред'явлено виконавчий документ до
виконання до ВДВС Новоград-Волинського
МРУЮ. 17 травня 2013 року державним
виконавцем було прийнято виконавчий
лист до виконання та відкрито
виконавче провадження. (а.с. 8).

Постановою від 26 червня 2013 року ВП
№37945780 було повернуто виконавчий лист
стягувачу з підстав пункту 2 статті 47
Закону України №606-ХІV, оскільки майно
та кошти у боржника відсутні, крім того,
у постанові зазначено, що виконавчий
документ може бути пред'явлений до
виконання у строк до 26 червня 2014 року.
(а.с. 9).

6 березня 2014 року Новоград-Волинською
ОДПІ повторно було подано заяву про
примусове виконання виконавчого
документу №4138/12.

7 березня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ
прийнято постанову у ВП №42420953 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа) з
посиланням на пункт 8 частини 1 статті 26
Закону України №606-XIV та статтю 95
Податкового кодексу України (а.с.10).

Відповідно до статті 1 Закону України
№606-ХІV виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону
України №606-ХІV примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Частиною 1 статті 3 Закону України
№606-ХІV у випадках, передбачених
законом, рішення судів та інших органів
щодо стягнення коштів виконуються
органами доходів і зборів, банками та
іншими фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

До набрання чинності Податковим
кодексом України, примусове виконання
рішень по стягненню податкового боргу
покладалось на державну виконавчу
службу.

З набуттям чинності Податковим
кодексом України 1 січня 2011 року
примусове виконання рішень по даній
категорії справ покладено на
контролюючі органи в розумінні
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи. У складі
контролюючих органів діють підрозділи
податкової міліції.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється Главою
9 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового Кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Тобто, із змісту наведеної
законодавчої норми випливає, що
Податковим кодексом України
встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року №22, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 29
березня 2004 року за №377/8976 (далі -
Інструкція про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті).

Відповідно до пункту 12.1. глави 12
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті органом стягнення (стягувачем)
податкового боргу, простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) відповідно до статті
41 Податкового кодексу України та
статті 17 Бюджетного кодексу України є
органи державної податкової служби.

Згідно з пунктом 12.2. глави 12 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті стягувач
ініціює стягнення коштів у випадках,
визначених пунктом 12.1 цієї глави, з
рахунків платників податків/суб'єктів
господарювання на підставі рішення
суду.

Абзацом 1 частини 9 статті 17 Бюджетного
кодексу України встановлено, що
прострочена заборгованість суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) стягується з такого
суб'єкта господарювання органами
доходів і зборів, що є органами
стягнення такої заборгованості у
порядку, передбаченому Податковим
кодексом України або іншим законом,
включаючи погашення такої
заборгованості за рахунок майна цього
суб'єкта господарювання.

Пунктом 41.2. статті 41 Податкового
кодексу України визначено, що органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу з
юридичних осіб платників податків. При
цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються.

Вищий адміністративний суд України у
листі №1484/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року
також проінформував суддів окружних та
апеляційних адміністративних судів
про те, що стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу з
юридичних осіб здійснюється
контролюючими органами самостійно без
залучення до цієї процедури органів
державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
26 Закону України №606-ХІV державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Рішення суду про стягнення боргу в сумі
2244 грн 27 коп. на користь
Новоград-Волинської ОДПІ прийнято
після 1 січня 2011 року, тобто на момент,
коли Податковим кодексом України було
встановлено порядок вжиття заходів
щодо погашення податкового боргу
контролюючим органом. Тому, державний
виконавець застосовуючи пункт 8
частини 1 статті 26 Закону України
№606-ХІV правомірно повернув виконавчий
документ стягувачу.

За таких обставин, судом встановлено
наявність у державного виконавця
правових підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження
(відмови у прийнятті до провадження
виконавчого документа) за виконавчим
листом Житомирського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року №4138/12.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ
доведено правомірність прийняття
оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене суд відмовляє у
задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 08
квітня 2014 р.