Справа № 697/788/14-а
Суддя: Дубенець М. І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/788/14-а
провадження № 2-а/697/81/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2014 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючого судді
Дубенець М.І.

при секретарі -
Захарченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Каневі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області про визнання
дій протиправними та зобов»язання
провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання дій
протиправними та зобов»язання
провести перерахунок пенсії. В
обгрунтування своїх позовних вимог
вказала, що постановою Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23.03.2011 р. в справі № 2-а-1810/11
Управління ПФУ в м. Каневі Черкаської
області зобов'язано перерахувати їй
основну пенсію по інвалідності
відповідно до ст.ст. 54, 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком з 20.12.2010 p.;
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.ст. 50, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком та доплату до пенсії у
відповідності до ст.ст. 39, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі мінімальної заробітної плати
з 01.08.2010р., за виключенням отриманих
раніше коштів. До листопада 2011 р.
постанова суду № 2-а-1810/11 виконувалась в
добровільному порядку і вона
отримувала основну, додаткову пенсії
по інвалідності та доплату до пенсії в
розмірах, встановлених рішенням суду, з
урахуванням діючих на момент виплати
мінімальної пенсій за віком та
мінімальної заробітної плати.
Починаючи з 01.11.2011 р. і по даний час, УПФ
в м. Каневі та Канівському районі
значно зменшив розмір належних їй
пенсійних виплат, чим порушує її права
та завдає їй значної матеріальної і
моральної шкоди. Листами від 22.04.2013 p. Na
10/Ш-10, від 21.05.2013 р. № 4645/07 та від 08.07.2013 р.
№ 6319/08 відповідач повідомив її про те,
що до 01.11.2011 р. виплата належних їй
пенсійних коштів проводилась в
розмірах, встановле них постановою
суду № 2-а-1810/11, виходячи із діючих на
момент виплати розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком. З 01.11.2011 р. по 31.12.2011 р. виплата
належних їй пенсійних коштів
проводилась в розмі рах, визначених
постановою КМУ від 06.07.2011 р. № 745 та у
відповідності до Закону від 14.06.2011 р. №
3491-УІ. З 01.01.2012 р. виплата належних їй
пенсійних коштів проводилась в
розмірах визначених постановою КМУ від
23.11.2011 р. № 1210. Починаючи з 01.11.2011 р.
виплати належних їй пенсійних коштів,
визначених судовим рішенням при
зупинено, оскільки кошти державного
бюджету на виплату підвищених за
рішеннями судів розмірів пенсій і
надбавок, не надходили. Вона була
впевнена, що перерахунок належних їй у
відповідності до постанови суду N
2-а-1810/11 пенсійних коштів дійсно
виконано на довічний термін, а їх
виплата в розмірах, відмінних від
розмірів встановлених рішенням суду,
пов'язана з ненадходженням коштів
державного бюджету. Запитом від 17.02.2014
р. вона звернулась до відповідача з
проханням надати довідку про розмір
заборгованості з виплати пенсії
згідно до постанови суду № 2-а-1810/11
пенсійних коштів, яка виникла з 01.11.2011 р.
по даний час, внаслідок застосуванням
до виконання постанови суду № 2-а-1810/11
положень постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745
та від 23.11.2011 р. № 1210 та відсутністю
коштів державного бюджету. Запитувану
нею довідку відповідач їй не надав, що
підтверджується листом від 25.02.2014 р. №
1419/09. З викладеного витікає, що
відповідач протиправно, в порушення ст.
40 Конституції України, ст.ст. 3, 14 Закону
України № 2939-VI не надав їй довідку про
розмір заборгованості з виплати
належних згідно до постанови суду №
2-а-1810/11 пенсійних коштів, яка виникла з
01.11.2011 р. і по даний час, внаслідок
застосування до виконання постанови
суду № 2-а-1810/11 положень постанов КМУ
від 06.07.2011 р. № 745 та від 23.11.2011 р. № 1210 та
відсутністю коштів державного бюджету.
Такими протиправними діями
відповідача порушено її законні права.
Просить визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області щодо не надання їй
довідки про розмір заборгованості з
виплати належних їй згідно до
постанови Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 23.03.2011
р. в справі № 2-а-1810/11 пенсійних коштів,
яка виникла з 01.11.2011 р. по даний час,
внаслідок застосування до виконання
постанови суду № 2-а-1810/11 положень
постанов КМУ від 06.07.2011р. № 745 та від
23.11.2011 р. № 1210 та відсутністю коштів
державного бюджету; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області надати довідку про
розмір заборгованості з виплати
належних їй згідно до постанови
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 23.03.2011 р. в
справі № 2-а-1810/11 пенсійних коштів, яка
виникла з 01.11.2011 р. по даний час,
внаслідок застосування до виконання
постанови суду № 2-а-1810/11 положень
постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745 та від
23.11.2011 р. № 1210 та відсутністю коштів
державного бюджету.

Позивач в судове засідання не
з»явилася, просила справу слухати у її
відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явилась подала письмову
заяву в якій просила справу слухати у
її відсутність та додала заперечення в
якому позов не визнала. В запереченні
зазначено, що на виконання постанови
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 25.03.2011року в
справі № 2-а-1810/11 p., проведено
перерахунок належних ОСОБА_1 пенсійних
виплат у розмірах, встановлених
рішенням суду, виходячи з діючих
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком: згідно
ст.ст. 39, 50, 54. До 01.11.2011 року виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводилась в розмірах, встановлених
постановою суду від 25.03.2011 р. в справі №
2-a-l810/11р., виходячи з діючих на момент
виплати розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсі
за віком:

З 01.11.2011 року по 31.12.2011 року виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводилась в розмірах, визначених
постановою КМУ від 06.07.2011 р. № 745 та
у відповідності до Закону України від
14.06.2011 р. № 3491-VI.

З 01.01.2012 року по 31.12.2012 року виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводилась в розмірах, визначених
постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 та
у відповідності до Закону України від
22.12.2011 р. № 4282-VI.

З 01.01.2013 року по даний час виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводиться в розмірах, визначених
постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 та
у відповідності до Закону від 06.12.2012 р.
№ 5515- VI.

З 01.11.2011р. призупинено подальші виплати
дітям війни та чорнобильцям, визначені
судовими рішеннями, оскільки кошти
державного бюджету на виплату
підвищених за рішеннями судів розмірів
пенсій і надбавок, не надходили.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Згідно зі
ст. 4 Бюджетного кодексу України
надходження та витрати Державного
бюджету України визначаються виключно
законом про Державний бюджет, який
щорічно затверджується Верховною
Радою України. Законами України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» (із
змінами), «Про Державний бюджет України
на 2012 рік», «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» передбачено,
зокрема, що норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на відповідний
рік.Згідно із п.п. 20 та 29 ч.1 ст. 116
Бюджетного кодексу України взяття
зобов'язань без відповідних бюджетних
асигнувань та здійснення видатків
бюджету з перевищенням бюджетних
призначень є порушеннями бюджетного
законодавства. Бюджетні призначення
для виплати пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій у відповідні
періоди визначено з урахуванням
постанов Кабінету Міністрів України
від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів
України».Отже, щодо способу, порядку і
терміну відновлення виконання
постанови суду від 25 березня 2011 року в
справі № 2-а-1810/11 р. - вирішення цих
питань можливе тільки за умови
надходження коштів з державного
бюджету, а тому виходячи з
вищевикладеного, підстав для
зобов'язання управління надати довідку
про заборгованість щодо виконання
рішення суду немає, а тому управління
ПФУ в м. Каневі та Канівському районі
просить в задоволенні позову відмовити
повністю.

З»ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач з 26.10.2006 р. має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії ІІІ групи
інвалідності по захворюванню, щодо
якого встановлено зв'язок з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
ЧАЕС.

Позивач 17.02.2014року звернулася до
відповідача з проханням надати довідку
про розмір заборгованості з виплати
належних їй згідно до станови
Канівського міськрайонного суду №
2-а-1810/11 пенсійних коштів, яка виникла з
01.11.2011 р. по даний час, внаслідок
застосування до виконання постанови
суду положень постанов КМУ від 06.07.2011 р.
№ 745 та від 23.11.2011 р. № 1210 та
відсутністю коштів державного бюджету.

Судом встановлено, що відповідач
здійснив перерахунок пенсії позивачу,
як це зазначено у листі відповіді УПФ в
м. Каневі та Канівському районі № 1419/09
від 25.02.2014р. ( а.с.14), а саме : на виконання
постанови Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 25.03.2011 року
в справі № 2-а-1810/11 p., проведено
перерахунок належних ОСОБА_1 пенсійних
виплат у розмірах, встановлених
рішенням суду, виходячи з діючих
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком:

- згідно ст. 39 - в розмірі 1
мінімальної заробітної плати - з 01.08.2010
р. - довічно;

- згідно ст. 50 - в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком - з 29.12.2010 р.
- довічно;

- згідно ст. 54 - в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком - з 29.12.2010 р.
- довічно.

До 01.11.2011 року виплата належних ОСОБА_1
пенсійних коштів проводилась в
розмірах, встановлених постановою суду
від 25.03.2011 р. в справі № 2-a-l 810/11р.,
виходячи з діючих на момент виплати
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсі за віком.

З 01.11.2011 року по 31.12.2011 року виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводилась в розмірах, визначених
постановою КМУ від 06.07.2011 р. № 745 та
у відповідності до Закону України від
14.06.2011 р. № 3491-VI.

З 01.01.2012 року по 31.12.2012 року виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводилась в розмірах, визначених
постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 та
у відповідності до Закону України від
22.12.2011 р. № 4282-VI.

З 01.01.2013 року по даний час виплата
належних ОСОБА_1 пенсійних коштів
проводиться в розмірах, визначених
постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 та
у відповідності до Закону від 06.12.2012 р.
№ 5515- VI ( а.с14).

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, з яким
кореспондується обов'язок держави щодо
його забезпечення. Реалізація цього
обов'язку здійснюється органами
державної влади відповідно до їх
повноважень.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011
року № 20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з ч.1 ст. 17
Конституції України є найважливішою
функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги повинна
відбуватися відповідно до критеріїв
пропорційності та справедливості і є
конституційно допустимою до тих меж, за
якими ставиться під сумнів власне
сутність змісту права на соціальний
захист.

Таким чином, в аспекті конституційного
подання положення ст. 1, ч.ч. 1,3 ст. 95
Конституції України в системному
зв'язку з положеннями ст. 3, ч.1 ст. 17, ч.3
ст. 22 та ст.ст. 46, 48 Конституції України
треба розуміти так, що однією з ознак
України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

У Рішенні від 02 березня 1999 року N 2-рп/99 (
v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги
Конституційний Суд України вказав, що
здійснення в цілому політики
соціального захисту не належить до
виключних повноважень Верховної Ради
України; політика соціального захисту
є складовою частиною внутрішньої
соціальної політики держави,
забезпечення її проведення, відповідно
до п.3 ст. 116 Конституції України (
254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом
Міністрів України.

Кабінет Міністрів України як вищий
орган у системі органів виконавчої
влади наділений конституційними
повноваженнями спрямовувати і
координувати діяльність міністерств,
інших органів виконавчої влади, до яких
належить і Пенсійний фонд України.

Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України ( 384/2011 ) бюджет Пенсійного
фонду України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
є органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд України - органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Конституційний Суд України в Рішенні
від 20 червня 2001 року N 10-рп/2001 (
v010p710-01 ) у справі про виплату і доставку
пенсій та грошової допомоги вказав, що
Основний Закон України ( 254к/96-ВР )
закріплює основоположні засади права
на державну соціальну допомогу
громадянам і відносить до
законодавчого регулювання механізм
його реалізації.Так відповідно до
положень законів України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ( 796-12 ), "Про соціальний
захист дітей війни" ( 2195-15 ) та "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" ( 2262-12 ) визначення порядку та
розмірів соціальних виплат віднесено
до відання Кабінету Міністрів України.

У Рішенні від 27 листопада 2008 року N 26-
рп/2008 ( v026p710-08 ) у справі про
збалансованість бюджету
Конституційний Суд України вказав, що
положення ч.3 ст. 95 Конституції України (
254к/96-ВР ) щодо прагнення держави до
збалансованості бюджету України у
системному зв'язку з положеннями
частини другої цієї статті, ст.46
Конституції України ( 254к/96-ВР ) треба
розуміти як намагання держави при
визначенні законом про Державний
бюджет України доходів і видатків та
прийнятті законів, інших
нормативно-правових актів, які можуть
вплинути на доходну і видаткову
частини бюджету, дотримуватися
рівномірного співвідношення між ними.

У Рішенні від 16 березня 2004 року N 6-рп/2004 (
v006p710-04 ) у справі про друковані
періодичні видання Конституційний Суд
України також наголосив, що прагнення
держави до збалансованості та
наповнення бюджету України
реалізується через визначення джерел
надходження до державного бюджету і
потреб на видатки. З огляду на
зазначене Конституційний Суд України
розглядає принцип збалансованості
бюджету як один з визначальних поряд з
принципами справедливості та
пропорційності (розмірності) У
діяльності органів державної влади,
зокрема в процесі підготовки,
прийняття та виконання державного
бюджету на поточний рік. У п. 11 ч.1 ст. 40
Бюджетного кодексу України ( 2456-17 )
встановлено, що предметом регулювання
закону про Державний бюджет України є
додаткові положення, що регламентують
процес виконання бюджету. Враховуючи
наведене, Конституційний Суд України
дійшов висновку, що пункт 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" Закону ( 2857-17 )
встановлює механізм реалізації
положень законів України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ( 796-12 ), "Про соціальний
захист дітей війни" ( 2195-15 ), "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" ( 2262-12 ), а тому не суперечить ст. 75,
п. 3 ч.1 ст. 85,ст. 95 Конституції України (
254к/96-ВР ).

Виходячи з вище наведеного суд вважає,
що дії Управління пенсійного фонду в м.
Каневі та Канівському районі стосовно
нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1
основної та додаткової пенсії та
доплати до пенсії відповідно до ст.ст.
39, 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" згідно постанови
Канівського міськрайонного суду №
2-а-1810/11 від 23.03.2011року є законними та
правомірними і підстав для
зобов"язання управління надати
довідку про заборгованість щодо
виконання вказаної постанови не має.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
жодних підстав для задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст..ст.11,17-20, 69-72, 86, 94,
158-163,167,185,186,254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О
В И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Каневі та Канівському
районі Черкаської області про визнання
дій протиправними та зобов»язання
провести перерахунок пенсії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Канівський міськрайонний суд
Черкаської області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги на
постанову суду, з подачею її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
М . І . Дубенець