Справа № 805/17850/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зеленов А.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
справа №805/17850/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

Головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Пролетарському
районі

м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

на постанову Донецького
окружного адміністративного суду

від 12 березня 2014
року

по адміністративній справі №
805/17850/13-а (суддя Зеленов А.С.)

за позовом Державної
податкової інспекції у Пролетарському
районі

м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична

компанія»

про стягнення
коштів з рахунків підприємства у
розмірі податкового

боргу з
земельного податку та збору за
забруднення навколишнього

природнього
середовища у сумі 11 689 грн. 04 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Пролетарському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецької області (далі позивач,
податковий орган) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» (далі
відповідач) про стягнення коштів з
рахунків підприємства у розмірі
податкового боргу з земельного
податку та збору за забруднення
навколишнього природнього середовища
у сумі 11 689 грн. 04 коп. (арк. справи 2-5).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову Державної
податкової інспекції у Пролетарському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія" про стягнення коштів з
рахунків підприємства у розмірі
податкового боргу з земельного податку
та збору за забруднення навколишнього
природнього середовища у сумі 11 689 грн.
04 коп. (арк. справи 156-158).

Ухвалюючи постанову, суд першої
інстанції виходив з того, що Державне
підприємство «Донецька вугільна
енергетична компанія» є неналежним
відповідачем по справі і не може
відповідати за податкові зобов'язання
інших юридичних осіб.

В апеляційній скарзі податковий орган
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги (арк.
справи 166-169). Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що на момент прийняття
рішення судом першої інстанції
Відокремлений підрозділ Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" «Шахта
«Моспінська» не був знятий з обліку як
платник податку, тому зазначене
підприємство повинно нести
відповідальність за несвоєчасну
сплату своїх податків. Посилаючись на
пункт 1 статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зазначає, що у зв'язку з
встановленням судом обставин щодо
припинення Відокремленого підрозділу
Державного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія" «Шахта
«Моспінська», суд повинен встановити
правонаступника і здійснити заміну
відповідача у справі на його
правонаступника.

Сторони про дату, час і місце
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином. Неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання є
підставою для апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження відповідно до пункту
другого частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Державне підприємство "Донецька
вугільна енергетична компанія"
зареєстроване у виконавчому комітеті
Донецької міської ради як юридична
особа, відповідно до копії свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи Серія А00 № 304081 (арк. справи 19).

Згідно копії довідки з ЄДРПОУ АБ №205379
від 15 липня 2009 року станом на 15 липня 2009
року «Шахта «Моспінська» є
відокремленим підрозділом Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" та відповідно до
довідки № 89/10/29-014-2 від 21 липня 2009 року
про взяття на облік платника податків,
перебуває на податковому обліку в
Спеціалізованій державній податковій
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Донецьку (арк.
справи 20, 21).

Відокремленим підрозділом "Шахта
"Моспінська" Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія" самостійно задекларовано
зобов'язання по декларації з плати за
землю за 2013 рік у податковій декларації
з плати за землю від 19 лютого 2013 року
№ (арк. справи 22-31).

Залишок несплачених зобов'язань станом
на 11 березня 2014 року склав 3433 грн. 22
коп., з яких 1504 грн. 01 коп. складає сума
основного платежу, 1929 грн. 21 коп. сума
пені.

Сутність даного спору полягає у
визначені правомірності стягнення
податкового боргу з плати за землю та
зі збору за забруднення навколишнього
природного середовища.

За приписами пункту 286.2 статті 286
Податкового кодексу України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

За вимогами пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України
зобов'язання щодо плати за землю,
визначені у податковій декларації на
поточний рік, сплачуються рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
місяця.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3. статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначена заборгованість утворилась
внаслідок недотримання платником
податків вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України,
відповідно до якого платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Заборгованість зі збору за
забруднення навколишнього природного
середовища у сумі 8 435 грн. 41 коп. виникла
у зв'язку з несплатою розстрочених сум
за рішеннями податкового органу про
реструктуризацію від 26 травня 2006 року
№2/24-013 (арк. справи 32, 33, 135-152).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визначено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податку або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Наявність податкового боргу
підтверджується копіями декларацій,
витягом з облікової картки платника,
структурою податкового боргу. Станом
на момент розгляду справи податковий
борг з земельного податку та збору за
забруднення навколишнього природного
середовища не сплачено.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен повинен сплачувати
податки та збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України від 28 грудня 2012 №1105 створено
державне підприємство "Шахта
"Моспінська" шляхом виділу
відокремленого підрозділу "Шахта
"Моспінська" з державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія". Державне підприємство "Шахта
"Моспінська" є правонаступником прав та
обов'язків Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія", пов'язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу "Шахта
"Моспінська", згідно із розподільчим
балансом (арк. справи 54-55).

Відповідно до виписки з ЄДРПОУ серії
АВ № 910984 від 2 жовтня 2013 року
зареєстровано Державне підприємство
"Шахта "Моспінська" (арк. справи 57).

Частиною 4 статті 59 Господарського
кодексу України визначено, що у разі
поділу суб'єкта господарювання усі
його майнові права і обов'язки
переходять за розподільним актом
(балансом) у відповідних частках до
кожного з нових суб'єктів
господарювання, що утворені внаслідок
цього поділу. У разі виділення одного
або кількох нових суб'єктів
господарювання до кожного з них
переходять за розподільним актом
(балансом) у відповідних частках
майнові права і обов'язки
реорганізованого суб'єкта.

Згідно з пунктом 8 наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України від 28 грудня 2012 року № 1105 «Про
створення шляхом виділу ДП «Шахта
«Лідієвка», ДП «Шахта №4-21» та ДП «Шахта
«Моспінська» установлено, що ДП «Шахта
«Лідієвка», ДП «Шахта №4-21» та ДП «Шахта
«Моспінська» є правонаступниками прав
та обов'язків Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія», пов'язаних з діяльністю його
відокремлених підрозділів ДП «Шахта
«Лідієвка», ДП «Шахта №4-21» та ДП «Шахта
«Моспінська», згідно з розподільчим
балансом (арк. справи 54-55).

Відповідно до розподільчого балансу,
затвердженого Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України, Державне підприємство "Шахта
"Моспінська" прийняло на баланс
заборгованість перед Державною
податковою інспекцією у
Пролетарському районі м. Донецька ГУ
Міндоходів у Донецькій області по
земельному податку та збору за
забруднення навколишнього природного
середовища (арк. справи 64-65).

З довідки Головного управління
статистики у Донецькій області від 10
січня 2014 року №06.3-12/11 вбачається, що
Відокремлений підрозділ "Шахта
"Моспінська" Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія" 30 грудня 2013 року закрито (арк.
справи 120).

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставним посилання скаржника на
приписи пункту 98.3 статті 98 Податкового
кодексу України у даному випадку.

З матеріалів справи вбачається, що під
час розгляду справи, позивачем
неодноразово уточнювалися позовні
вимоги у бік зменшення суми стягнення,
оскільки Державним підприємством
"Шахта "Моспінська" самостійно
погашалася сума податкового боргу із
земельного податку та збору за
забруднення навколишнього природного
середовища яка була передана за
розподільчим балансом (арк. справи 95-96,
132-133).

Отже, Державним підприємством "Шахта
"Моспінська" виконуються зобов'язання
Відокремленого підрозділу "Шахта
"Моспінська" Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія" щодо сплати податкового
боргу із земельного податку та збору за
забруднення навколишнього природнього
середовища, що не оспорюється
апелянтом.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
неможливість стягнення податкового
боргу з Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія", оскільки дане підприємство є
неналежним відповідачем по справі і не
може відповідати за податкові
зобов'язанні інших юридичних осіб.

Суд апеляційної інстанції не приймає
посилання апелянта на здійснення
заміни відповідача у справі його
правонаступником, оскільки за
приписами частини першої статті 52
Кодексу адміністративного судочинства
заміна сторони належною стороною є
правом, а не безумовним обов'язком суду.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволені позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність прийнятого судом першої
інстанції постанови.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції ухвалив постанову із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, внаслідок чого
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись статтями 24, 167, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекція у
Пролетарському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі № 805/17850/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі № 805/17850/13-а - залишити
без змін.

Ухвала постановлена та підписана 23
квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко