Справа № 2а-11085/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2010 року 17:55 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ітек Транс»до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.
Києвапровизнання недійсним
податкового повідомлення-рішення від
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 4 954 331,50грн.,за
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 13 грудня 2010 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ітек Транс»(далі по
тексту -позивач) звернулось з позовом
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва (далі
по тексту -відповідач) про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення від 12.07.2010р.
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 4 954 331,50грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем безпідставно
повідомлення-рішення, оскільки позивач
податковий кредит визначив відповідно
з умовами договорів та нормами
законодавства, який підтверджений
відповідними податковими накладними,
оформленими належним чином.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що при
винесенні податкового
повідомлення-рішення відповідач діяв
відповідно до норм чинного
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
Державною податковою інспекцією
у Шевченківському районі м. Києва
проведено перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ітек
Транс»за результатами якої складено
Акт від 29.06.2010р. №1504/23-12/33552133 про
результати документальної невиїзної
перевірки щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ТОВ «Влас-Тех-Обладнання»(код
01.02.2010р. (далі по тексту -Акт перевірки).
Актом перевірки встановлено
порушення п.п. 7.4.1. п.п. 7.4.5. п. 7.4., п.п. 7.7.1
п. 7.7. статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»від 03.04.1997р.
№168/97-ВР, із змінами і доповненнями, п. 18
Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого наказом ДПА
України №165 від 30.05.1997р. у редакції
наказу ДПА України від 3006.2005р. №244,
позивачем віднесено у періоді, що
перевірявся до складу податкового
кредиту ПДВ всього в сумі 3 302 904,3грн., в
- за січень 2009р. -в сумі 224530 грн.;
- за лютий 2009р. -в сумі 188254 грн.;
- за березень 2009р. -в сумі 209198 грн.;
- за квітень 2009р. - в сумі 219354 грн.;
- за травень 2009р. - в сумі 237862 грн.;
- за червень 2009р. - в сумі 250943 грн.;
- за липень 2009р. - в сумі 246159,17 грн.;
- за серпень 2009р. - в сумі 270630 грн.;
- за вересень 2009р. -в сумі 266300 грн.;
- за жовтень 2009р. - в сумі 311136,67 грн.;
- за листопад 2009р. -в сумі 298260 грн.;
- за грудень 2009р. - в сумі 306550 грн.;
- за січень 2010р. -в сумі 273727,5 грн.
На підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 12.07.2010р.
п.4.2. статті 4 та п.п. 17.1.3. п. 17.1. статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (із змінами
та доповненнями) визначено суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій усього 4 954 331,5грн. у тому числі
за основним платежем 3 302 904грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 1 651
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між ТОВ «Ітек Транс»та ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»укладено ряд
договорів, а саме: договори оренди №А-10
від 01.08.2008 p., оренди №А-11 від 01.08.2008 p.,
оренди № А-12 від 01.08.2008р. та договір
комісії № 1-РВ від 01.08.2008 p.
За договором оренди №А-10 від 01.08.2008р.
«Влас-Тех-Обладнання»(Орендодавець)
передає, а ТОВ «Ітек Транс»(Орендар)
приймає в тимчасове користування
залізничні полувагони, номера,
кількість та місце передачі яких
зазначаються в актах приймання -
передачі, які є невід'ємною частиною
договору. Вагони були передані за актом
приймання - передачі від 01.08.2008 р. в
кількості 57 одиниць.
Предметом договору оренди № А-11 від
01.08.2008 р. є залізничні цистерни моделі
15-1566 в кількості 5 одиниць, які були
передані в користування ТОВ «Ітек
Транс»за актом приймання-передачі від
За договором оренди №А-12 від 01.08.2008р.
«Влас-Тех-Обладнання»(Орендодавець)
передає, а ТОВ «Ітек Транс»(Орендар)
приймає в тимчасове користування
залізничні цистерни в кількості 152
одиниць та які фактично передані
Позивачу на підставі акта
приймання-передачі № 1 від 01.08.2008 p.
Відповідно з умовами договору комісії
№1-РВ від 01.08.2008 р. ТОВ «Ітек
Транс»(Комісіонер) зобов'язується за
«Влас-Тех-Обладнання»(Комітента) від
свого імені та за рахунок Комітента
укласти договір з Вагонним депо
Купянськ Південної залізниці на
проведення деповського ремонту полу
вагонів в кількості 57 одиниць.
Всі документи, оформлені в рамках
виконання договорів оренди № А-10 від
01.08.2008p., оренди № А-11 від 01.08.2008 p., оренди
№ А-12 від 01.08.2008 p., комісії № 1-РВ від
01.08.2008р. в тому числі податкові
накладні, оформлені належним чином,
мають необхідні реквізити, підписані
директором товариства та скріплені
печаткою товариства.
Зобов'язання за договорами
виконувались сторонами належним чином,
що підтверджується актами звірки та
також висновками акту перевірки.
Проведена досудовим слідством
почеркознавча експертиза не може бути
підставою визнання договорів оренди №
А-10 від 01.08.2008p., оренди № А-11 від 01.08.2008p.,
оренди № А-12 від 01.08.2008p., договору
комісії № 1-РВ від 01.08.2008р. нікчемними у
зв'язку з тим, що по-перше, на запит ТОВ
«Ітек Транс»№ 2560 від 02.07.2010р. до ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»з вимогою про
пояснення ким підписувались документи
від імені ТОВ «Влас-Тех-Обладнання»на
виконання вищевказаних договорів,
директор ТОВ «Влас-Тех-Обладнання»в
листі № 05/07-1 від 05.07.2010р. повідомив, що
договір оренди № А-10 від 01.08.2008p.,
договір оренди № А-11 від 01.08.2008p.,
договір оренди № А-12 від 01.08.2008p.,
договір комісії № 1-РВ від 01.08.2008р. та
всіх документи, оформлені в рамках
виконання цих договорів (акти
приймання-передачі, акти виконаних
робіт, звіти комісіонера), а також
податкові накладні, складені за даними
договорами за період з 01.01.2009 - 01.02.2010p.,
були підписані директором ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»- ОСОБА_3, який
може підтвердити це при необхідності
як в правоохоронних органах, так і в
суді. Директор ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»в листі № 05/07-1 від
05.07.2010 р. зазначає, що йому нічого
невідомо стосовно кримінальної справи
№ 24-85, яка порушена ГСУ МВС України,
судових рішень стосовно визнання ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»підприємством,
яке має ознаки фіктивності, не існує,
зразків підпису для проведення
почеркознавчої експертизи в рамках
розгляду кримінальної справи №24-85 він
не надавав, тому не відомо, яким чином
було ідентифіковано його підпис;
по-друге, почеркознавча експертиза
проводилась не самих договорів, а
документів на виконання договору, яких
саме з акту перевірки не вбачається. Як
свідчить із акту перевірки оригінали
договорів оренди № А-10 від 01.08.2008p.,
оренди № А-11 від 01.08.2008p., оренди № А-12
від 01.08.2008p., договору комісії № 1-РВ від
01.08.2008p. до перевірки не надавались,
виїмка оригіналів цих договорів ГСУ
МВС України не проводилась.
Таким чином, договори оренди № А-10 від
01.08.2008p., оренди № А-11 від 01.08.2008p., оренди
№ А-12 від 01.08.2008p., комісії № 1-РВ від
01.08.2008р. укладені у формі, встановленої
законом, спрямовані на реальне
настання наслідків, що обумовлені
По-третє, висновки відповідача про
нікчемність правочинів в акті
перевірки з посиланням на норми ст. 215,
216, 203, 228 ЦК України та застосування цих
норм до правовідносин ТОВ «Ітек Транс»
та ТОВ «Влас-Тех-Обладнання»є
помилковими та безпідставними
безпосередньо виходячи з суті цих норм.
Необґрунтованими та не підтвердженими
доказами є доводи відповідача стосовно
«Влас-Тех-Обладнання»адміністративно-
господарських можливостей на
виконання господарських зобов'язань по
поставці товарів (робіт, послуг) та
відсутність фактичних дій, спрямованих
на виконання взятих на себе
Податкові зобов'язання з податку на
додану вартість, які виникали у ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»за податковими
накладними, оформленими в рамках
вищезазначених договорів,
відображались належним чином в
податкових деклараціях, а валові
доходи -в деклараціях з податку на
Крім того, проведення в ході досудового
слідства почеркознавчої експертизи
документів на виконання договорів,
укладених між позивачем та ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»є перевищенням
повноважень досудового слідства.
Позивачем податковий кредит визначено
відповідно з умовами договорів та
нормами законодавства, який
підтверджений відповідними
податковими накладними, оформленими
належним чином і наданими до перевірки.
З пояснень відповідача та поданих ним
матеріалів, судом з'ясовано наступне,
що Головним слідчим управлінням МВС
України порушено стосовно ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання»кримінальну
справу за ознаками складу злочину,
передбаченого частиною 2 статті 209,
частиною 2 статті 205, частинами 2, 3
статті 358 Кримінального кодексу
України за фактом повторного вчинення
фінансових операцій з коштами,
одержаними внаслідок вчинення
суспільно небезпечного протиправного
діяння, що передувало легалізації
(відмиванню) доходів №24-85.
Відповідно до наданого до постанови
про проведення перевірки висновку
експерта ГУМВС України в м. Києві НДЕКЦ
№69 від 15.02.2010р. на вирішення експертизи
поставлено питання: ким гр. ОСОБА_3, чи
іншою особою виконано підписи від
імені ОСОБА_3 в представлених на
дослідження документах? Згідно з
висновком експерта ГУМВС України в м.
Києві НДЕКЦ №69 від 15.02.2010р. зазначено,
що підписи від імені ОСОБА_3, в
предоставлених на дослідження
документах (які надані для перевірки)
виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.
Таким чином, акти виконаних робіт (звіт
комісіонера, наданих послуг) до
договору оренди № А-10 від 01.08.2008p.,
оренди № А-11 від 01.08.2008p., оренди № А-12
від 01.08.2008p., податкові накладні за
період з 01.01.2009р. по 01.02.2010р. позивача з
ТОВ «Влас-Тех-Обладнання»не
відповідають вимогам чинного
законодавства України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до п. 2 статті 215
Цивільного кодексу України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Згідно з п. 1 статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом, правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з статтею 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Відповідно до частини першої статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. Нікчемний правочин є
недійсним в силу закону, а тому також не
створює інших наслідків, крім тих, що
пов'язані із його недійсністю.

Статтею 2 Закону України від 16.07.1999р. №
996-XIV "Про бухгалтерський облік та

фінансову звітність в Україні" (із
змінами та доповненнями) зазначено, що
сфера дії Закону

поширюється на всіх юридичних осіб
створених відповідно до
законодавства України,

незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 статті 3 "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за №168/704, первинні документи -
це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (із змінами та
доповненнями) встановлено вимоги до
первинних документів, які є підставою
для бухгалтерського та податкового
обліку. Згідно з даною нормою,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні

мати обов'язкові реквізити: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704 первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, вони повинні бути
складені відповідно до вимог чинного
законодавства.

Згідно з п.п. 3.1.1 п.3.1. статті 3 Закону
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість є операції платників
податку з: „поставки товарів та послуг
місце надання яких знаходиться на
митній території України ...". Продаж
(поставка) товарів (робіт, послуг),
згідно п. 7.1 ст.7 Закону, здійснюється за
договірними (контрактними) цінами з
додатковим нарахуванням податку на
додану вартість. Платник податку,
відповідно до п. п. 7.2.1. п.7.2. ст. 7 Закону
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, яка складається у момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є звітнім податковим
документом і одночасно розрахунковим
документом згідно до п. п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7
Закону.

Відповідно до п. 18 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом ДПА України №165 від 30.05.1997р. у
редакції наказу Державної податкової
адміністрації України від 30 червня 2005
року N 244 усі складені примірники
податкової накладної підписуються
особою, уповноваженою платником
податків здійснювати продаж товару
(робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
встановлено, що не дозволяється
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними.

Згідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених платником податків у
звітному періоді у зв'язку з придбанням
товарів, вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва та
підтверджується відповідними
податковими накладними.

Відповідно до п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону
України від 03.04.1997р. №168/97-ВР „Про
податок на додану вартість»зі змінами
і доповненнями, яким визначено, що сума
податку, що підлягає (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.19 статті 2 Бюджетного кодексу
України доходи бюджету - усі податкові,
неподаткові та інші надходження на
безповоротній основі, справляння яких
передбачено законодавством України
(включаючи трансферти, дарунки, гранти).

Відповідно до статті 9 Бюджетного
кодексу України доходи бюджету
класифікуються за такими розділами:
податкові надходження, неподаткові
надходження, доходи від операцій з
капіталом, трансферти.

Згідно з частиною 2 статті 9 вказаного
Кодексу податковими надходженнями
визнаються передбачені податковими
законами України загальнодержавні і
місцеві податки, збори та інші
обов'язкові платежі.

Підпунктом 3.2.1 п.3.2 ст. 3 Закону України
від 21.12.2000р. №2181-111 «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»(із
змінами і доповненнями) визначено, що у
випадках коли платник податків згідно
із законами з питань оподаткування
уповноважений утримувати податок, збір
(обов'язковий платіж), якими
оподатковуються інші особи, у тому
числі податок на додану вартість, а
також будь-які інші податки, що
утримуються з джерела виплати, сума
таких податків, зборів (обов'язкових
платежів) вважається бюджетним фондом,
який належить державі або
територіальній громаді та створюється
від їх імені.

Таким чином, несплачений ТОВ «Ітек
Транс»податок на додану вартість
внаслідок неправомірного формування
податкового кредиту, є дохідною
частиною державного бюджету, власністю
держави.

Вищевикладене свідчить про
відсутність у ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання», код за , адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по поставці
товарів (робіт, послуг) та відсутність
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих на себе зобов'язань.
Останнє, в свою чергу, свідчить про
відсутність наміру у ТОВ
«Влас-Тех-Обладнання», код за , створення правових наслідків.

Тобто, така угода є нікчемною.

Враховуючи, що відповідно до статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю, то ПДВ в сумі 3 302 904,3грн.,
була неправомірно віднесена ТОВ
«Ітек-Транс»до складу податкового
кредиту з 01.01.2009-31.12.2009р. та за січень
2010р. за операціями, що проведені на
підставі нікчемного правочину.

На порушення п.п. 7.4.5 пункту 7.4, п. п. 7.7.1.
п. 7.7., ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №
168/97-ВР "Про податок на додану вартість",
із змінами і доповненнями, п. 18 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом ДПА України №165
від 30.05.1997р. у редакції наказу Державної
податкової адміністрації України від 30
червня 2005року N 244, підприємством ТОВ
«Ітек-Транс»віднесено у періоді що
перевірявся до складу податкового
кредиту ПДВ всього в сумі 3 302 904,3 грн., в
тому числі:

- січень 2009 - 224530 грн.;

- лютий 2009-188254 грн.;

- березень2009-209198 грн.;

- квітень 2009-219354 грн.;

- травень 2009-237862 грн.;

- червень2009-250943 грн.;

- липень2009 -246159,17 грн.;

- серпень 2009-270630 грн.;

- вересень 2009-266300 грн.;

- жовтень 2009- 311136,67 грн.;

- листопад 2009-298260 грн.;

- грудень 2009-306550 грн.;

- січень 2010-273727,5 грн.,

на підставі податкових накладних, які
містять реквізити ТОВ
«Влас-Тех-Обладення», код за , але не виписувались посадовим чи
службовими особами цього підприємства,
уповноваженими на вчинення таких дій,
чим занизило суму податку, належного до
перерахування в бюджет в сумі 3 302 904,3
грн.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, за
січень - грудень 2009 року, січень 2010р.,
ТОВ „Ітек Транс" завищено податковий
кредит з ПДВ в розмірі 3 302 904,3грн.

У зв'язку з викладеним, судом
вбачаються обґрунтованими висновки
Акту перевірки та правомірним
оскаржуване податкове повідомлення
-рішення від 12.07.2010р. №/0.

Крім того, судом не беруться до уваги
Акт перевірки від 20.10.2010р. №3873/23-03/33552133,
оскільки під час проведеної перевірки
не проводилось дослідження матеріалів
кримінальної справи №24-85 та висновку
експерта про проведення
судово-почеркознавчої експертизи №142
від 03.03.2010р., а також висновок експерта
№381 від 23.07.2010р., оскільки ним
досліджувались документи, які були
предметом дослідження почеркознавчої
експертизи від 03.03.2010р. №142, крім того,
не зазначені підстави повторного
дослідження одних і тих же документів.
Зазначена експертиза не є ані
повторною, ані додатковою.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач виконав покладений на нього
обов'язок щодо доказування
правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення від
12.07.2010р. №/0, а тому
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ітек
Транс»вважається таким, що не підлягає
задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариству з
обмеженою відповідальністю «Ітек
Транс» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
20.12.2010р.

Суддя
В.В. Амельохін