Справа № 2а-1264/11/1270
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/52363/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Вербицької О.В.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Луганський акумулятор - 1" на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22.03.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2011

у справі № 2а-1264/11/1270

за позовом Прокуратури
Кам'янобрідського району м.Луганська в
інтересах держави

в особі Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у

м. Луганську

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Луганський
акумулятор - 1"

про стягнення
заборгованості з орендної плати за
земельні ділянки

комунальної власності

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Кам'янобрідського району
м. Луганська в інтересах держави в
особі Ленінської міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Луганську звернулась до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Луганський
акумулятор - 1" про стягнення
заборгованості з орендної плати за
земельні ділянки.

Постановою Луганського окружного
адміністративного від 22.03.2011 позовні
вимоги задоволено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2011
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22.03.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішення спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковий борг
відповідача з орендної плати за
земельні ділянки у розмірі 499595, 72 грн.
підтверджується розрахунком
податкового боргу ТОВ „Луганський
акумулятор-1" з орендної плати за
земельні ділянки станом на 25.01.2011 та
корінцями податкових повідомлень
рішень №1/27 від 14.01.2010 та №2/760 від 22.03.2010.

Статтею 17 Закону України „Про
плату за землю" податкове зобов'язання
по земельному податку, а також по
орендній платі за землі державної та
комунальної власності, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону
України „Про порядок погашення
зобов'язань перед бюджетами та
державними цільовими фондами",
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації. Зазначене
податкове зобов'язання не може бути
оскаржене платником податків в
адміністративному або судовому
порядку. Якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 15 цього
Закону) платник податків самостійно
виявляє помилки у показниках раніше
поданої податкової декларації, такий
платник податків має право надати
уточнюючий розрахунок. Платник
податків має право не подавати такий
розрахунок, якщо такі уточнені
показники зазначаються ним у складі
податкової декларації за будь-який
наступний податковий період, протягом
якого такі помилки були самостійно
виявлені. Форма уточнюючих розрахунків
визначається у порядку, встановленому
для податкових декларацій.

Згідно з пп. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3 Закону
України „Про порядок погашення
зобов`язань перед бюджетами та
державними цільовими фондами", активи
платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду.

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої та апеляційної інстанцій
стосовно того, що відповідач не сплатив
самостійно узгоджені суми податкового
боргу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Луганський
акумулятор - 1" на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
22.03.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14.06.2011 у справі № 2а-1264/11/1270 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Луганський акумулятор - 1" відхилити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22.03.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2011 у
справі № 2а-1264/11/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді О.В.
Вербицька С.Е. Острович