Справа № 807/3587/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
Справа № 876/1912/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Гулида Р.
М., Шавеля Р. М.

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника позивача Білей М. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бруком" на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17 січня
2014року у справі № 807/3587/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бруком" до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Харківській області про скасування
постанови про накладення стягнення,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2012 року позивач звернувся з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Харківській області
про скасування постанови про
накладення стягнення.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17 січня
2014року в задоволені позову відмовлено
у повному обсязі.

Вказане рішення оскаржив позивач.
Вважає, що постанова винесена з
порушеннями норм матеріального та
процесуального права, а отже, підлягає
скасуванню.

Зокрема апелянт зазначає, що судом не
враховано вимоги пункту 3 частини 1
статті 23 Закону України «Про захист
прав споживачів», згідно з якою за
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання несуть
відповідальність за реалізацію
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, але у
документах, згідно з якими її передано
на реалізацію, відсутні реєстраційні
номери сертифіката відповідності або
свідоцтва про визнання відповідності.

Відповідно до пункту 18 Постанови
Кабінету міністрів України від 15
червня 2006 року № 833 "Про затвердження
Порядку провадження торговельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів" у документах на товари, що
підлягають обов'язковій сертифікації,
повинні зазначатися реєстраційні
номери сертифіката відповідності чи
свідоцтва про визнання відповідності.

Пунктом 32 Постанови КМУ № 1442 від 20
грудня 1997 року «Про затвердження
Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами» передбачено, що у
разі продажу нафтопродуктів, що
підлягають обов'язковій сертифікації,
оператори (продавці) на вимогу
споживача подають супровідні
документи із зазначенням
реєстраційного номера сертифіката
відповідності чи свідоцтва про
відповідність.

ТОВ «Бруком» в повній мірі
підтверджено відповідність інформації
в товаросупровідних документах на
паливо дизельне Л-К-5 сорт С вимогам
чинного законодавства.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове, яким
задоволити позов.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав подану апеляційну
скаргу та дав пояснення аналогічні
викладеним в такій.

Представник в судове засідання не
з'явився хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, проте подав письмове
заперечення, тому суд розглянув справу
у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника апелянта,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що відповідачем на підставі плану
перевірок суб'єктів господарювання на
III квартал 2013 року, на виконання наказу
від 21 червня 2013 року № 65 та направлення
на проведення планової перевірки від 29
липня 2013 року № 01008 проведено перевірку
АЗС 21№ 05, розташовану за адресою
Харківська область, Дергачівський
район, смт. Вільшани вул. Петровського,
б. 2/1, на якій здійснює господарську
діяльність ТОВ «Бруком». Перевірка
проводилась з 29 липня 2013 року по 2
серпня 2013 року в присутності
уповноваженої особи - старшого
оператора АЗС 21 № 05, повноваження якого
підтверджені наказом № 16-ОС від 1
лютого 2013 року про прийняття на роботу
та довіреністю від 25 січня 2013 року, за
адресою : Харківська область,
Дергачівський район, смт. Вільшани, вул.
Петровського, 2/1.

В ході проведення перевірки
Підприємства було встановлено
порушення вимог законодавства -
реалізацію палива дизельного ДТ-Л-К5
сорт С виробництва ВАТ Мозирський МПЗ,
дата виробництва 8 травня 2013 року
(паспорт якості № 1054 від 8 травня 2013
року), що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, але у
документах, а саме в накладній на
внутрішнє переміщення від 18 травня 2013
року № В00001220 позиція 3,
товарно-транспортній накладній від 18
травня 2013 року, паспорті якості № 1054
від 8 травня 2013 року, паспорті якості №
402 від 25 липня 2013 року ПАТ
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево»,
згідно з якими його передано на
реалізацію відсутні реєстраційні
номери сертифіката відповідності.

На підставі вищезазначених порушень
законодавства було складено акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів від 2 серпня
2013 року № 00741, який підписано та
отримано представником позивача та
того ж дня, зроблено відмітку про
відсутність пояснень, зауважень,
заперечень щодо проведеної перевірки
та складеного акту.

На адресу Інспекції 2 серпня 2013 року від
ОСОБА_2 надійшли пояснення, якими
встановлене під час перевірки
порушення законодавства ним
визнається, та повідомляється, що воно
сталося з причини неуважності, на
момент проведення перевірки накладна
приходу від постачальника не надана.

Отже, обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції, що порушення,
встановлені під час перевірки
визнавались позивачем,
підтверджувались поясненнями щодо
відсутності будь-яких інших
документів, згідно з якими паливо
дизельне ДТ-Л-К5 сорт С виробництва ВАТ
Мозирський МПЗ передано на реалізацію,
в яких би було зазначено реєстраційні
номери сертифікатів відповідності або
свідоцтва про визнання відповідності.
Таким чином , інформація про продукцію
не надавалась та не могла бути надана
споживачу перед придбанням продукції.

Аналізуючи Акт № 1 приймання-передачі
товару від 18 травня 2013 року, у якому
зазначено номер сертифіката
відповідності, на який посилається
Позивач у позовній заяві як на
підтвердження відсутності порушень
законодавства, не спростовує факту
його відсутності на момент перевірки
на АЗС 21 № 05, розташованому за адресою:
Харківська область, Дергачівський
район, смт. Вільшани, вул. Петровського,
2/1. Відсутність даного Акту під час
перевірки ствердив представник
позивача у судовому засіданні.

Листом від 14 серпня 2013 року № 3553/01/05
керівника Товариства було запрошено до
Інспекції на розгляд справи про
вчинене порушення законодавства про
захист прав споживачів об 11:00 28 серпня
2013 року, який отримано уповноваженою
особою 16 серпня 2013 року. Однак Позивач
на розгляд справи не з'явився.
Відповідно до пункту 3 статті 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»
була прийнята постанова про накладення
стягнень від 28 серпня 2013 року № 23-214 на
Позивача за реалізацію продукції, що
підлягає обов'язковій сертифікації в
Україні, але у документах, згідно з
якими її передано на реалізацію,
відсутні реєстраційні номери
сертифіката відповідності або
свідоцтва про визнання відповідності у
вигляді штрафу в розмірі 19590 грн, яку
направлено на адресу Позивача листом
від 2 вересня 2013 року № 3819/01/05 та
отримано 20 вересня 2013 року.

На електронну адресу Інспекції о 13-14
год. 28 серпня 2013 року надійшов лист від
Товариства із клопотанням про перенос
розгляду справи, пізніше надійшов
конверт із оригіналом цього листа.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
суд першої інстанції вірно визначив
предмет спору та законодавство, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Зокрема статтею 6 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлено
право споживача на належну якість
продукції, яке передбачає, що Продавець
(виробник, виконавець) зобов'язаний
передати споживачеві продукцію
належної якості, а також надати
інформацію про цю продукцію. Продавець
(виробник, виконавець) на вимогу
споживача зобов'язаний надати йому
документи, які підтверджують належну
якість продукції. Вимоги до продукції
щодо її безпеки для життя, здоров'я і
майна споживачів, а також
навколишнього природного середовища
встановлюються нормативними
документами. Щодо окремих груп
продукції зазначені вимоги
встановлюються законами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 15 Закону України «Про захист
прав споживачів» передбачено право
споживача на інформацію про продукцію,
а також міститься вимога щодо її
надання споживачеві до придбання ним
товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до пункту 18 Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженими постановою КМУ
від 15 червня 2013 року № 833 у документах
на товари, що підлягають обов'язковій
сертифікації, повинні зазначатися
реєстраційні номери сертифіката
відповідності чи свідоцтва про
визнання відповідності.

Підсумовуючи наведене колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції не порушено норм
матеріального чи процесуального права,
а висновки суду відповідають
обставинам справи та підтверджуються
наявними в справі доказами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бруком"
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17 січня
2014року у справі № 807/3587/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Гулид Р. М.

Шавель Р. М.

Повний текст ухвали складений 11 квітня
2014 року