Справа № 127/5186/14-а
Суддя: Дернова В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5186/14-а
Провадження 2-а/127/266/14
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2014 року
м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Дернова В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17.03.2014 року звернувся до
суду з позовом і просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення не у
відповідності з вимогами ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення у
відповідності до чинного
законодавства (у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат щорічно)
за період 2011-2013 років.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 20.03.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
період 2011 - 2012 років було залишено без
розгляду.

15.04.2014 року до суду надійшло письмове
заперечення на позов відповідача -
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради, у якому він
просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши докази та давши їм належну
правову оцінку, суд вважає, що позов
необґрунтований та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_2 від 27.10.2004 року, та інвалідом І
групи у зв'язку із захворюванням,
пов'язаним з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується довідкою Міністерства
охорони здоров'я України серії 2-18 АВ №
054740 від 15.06.2004 року та пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.04.2010
року.

З відповіді Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради від 11.02.2014 року № Н-08-4172
вбачається, що щорічна допомога на
оздоровлення позивачу ОСОБА_1 як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС І категорії, інваліду І групи у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2013 рік
виплачена 05.02.2013 року у розмірі 120 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам І групи (постраждалим від
аварії на ЧАЕС І категорії)
виплачується у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Однак, згідно ст. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» було встановлено, що
у 2013 році норми і положення статей 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Вказані положення неконституційними
не визнавалися.

Відповідно до ст.ст.62,67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності; конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 встановлено громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, такий
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120
гривень; учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III
групи та дітям-інвалідам - 90 гривень;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії,
кожній дитині, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків, та евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році, включаючи дітей, -
75 гривень.

Правомірність даної постанови
Кабінету Міністрів України
підтверджена постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2010 року при розгляді
адміністративної справи № 2а-6302/09/2670
(відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини).

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято Рішення
№ 3-рп/2012, згідно якого в аспекті
конституційного подання положення
статті 1, частин першої, третьої статті
95 Конституції України у системному
зв'язку з положеннями статті 3, частини
першої статті 17, частини третьої статті
22, статей 46, 48 Основного Закону України
треба розуміти так, що однією з ознак
України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України; при
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості; в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах; Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України; в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності; цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Крім того, відповідно до пп. 4) п.4
Порядку використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.09.2005 року № 936,
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується відповідно до частини
четвертої статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», постанови
Кабінету Міністрів України від 12
липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, у задоволенні позову
слід відмовити у повному обсязі.

Питання судових витрат суд
вирішує відповідно до вимог ст. 94 КАС
України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 94, 99, 100, 71, 72, 158, 159, 161-163,
183-2 КАС України, ст.ст. 48, 62, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», Порядку використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.09.2005 року № 936,
постанови Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562, Рішення Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року
№ 3-рп/2012, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради про визнання
дій протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Постанова є остаточною, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку.

СУДДЯ: