Справа № 2а-3270/10/0370
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р.
Справа № 3621/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Управління у справах захисту
прав споживачів у Волинській області
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Кожевнікова Геннадія Геннадійовича -
начальника управління у справах
захисту прав споживачів у Волинській
області про визнання неправомірною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Кожевнікова Геннадія Геннадійовича -
начальника управління у справах
захисту прав споживачів у Волинській
області про скасування постанови про
накладення стягнень,передбачених ст.23
Закону України «Про захист прав
споживачів» від 25.10.2010 року №355 та
закриття провадження у справі за
відсутністю в діях позивача складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що на нього було накладено
стягнення на підставі акту перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів № 000905 від 14.09.2010 року,
складеного головним спеціалістом
Рошко О.П. На підставі даного акту було
видано припис про усунення
недоліків,зокрема, оформити куточок
споживача. Вимоги припису позивачем
було виконано протягом 2-х днів, про що
було повідомлено відповідача. Крім
того, відповідно до п.1 Постанови КМУ
від 21.05.2009 року № 502 «Про тимчасові
обмеження щодо здійснення заходів
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності на період до
31 грудня 2010 року», органам і посадовим
особам, уповноваженим законами
здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності до 31 грудня 2010 р. тимчасово
припинити проведення планових
перевірок суб'єктів господарювання , що
відповідно до затверджених КМУ
критеріїв оцінки ступеня ризику від
провадження господарської діяльності
віднесені до суб'єктів господарювання
з високим ступенем ризику, та планових
заходів державного нагляду (контролю)
за додержанням санітарного і
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що планова перевірка
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» , який належить
позивачу, проведена Управлінням у
справах захисту прав споживачів у
Волинській області всупереч вимогам
чинного законодавства України, і тому є
незаконною. Відповідно і винесена за
результатами цієї перевірки постанова
начальника Управління у справах
захисту прав споживачів у Волинській
області Кожевнікова Г.Г. про накладення
стягнень, передбачених ст.23 Закону
України «Про захист прав споживачів»
від 25.10.2010 року № 355 є незаконною та
підлягає скасуванню.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Управління у справах
захисту прав споживачів у Волинській
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Доводи апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова є необґрунтованою, прийнятою
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове
засідання представників осіб, що
беруть участь у справі, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
, головним спеціалістом державного
органу захисту прав споживачів Рошко
О.П. на підставі направлення №00095 від
13.09.2010 року та у відповідності до планів
роботи Волинського обласного
управління у справах захисту прав
споживачів на III квартал 2010 року у
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
знаходиться у АДРЕСА_1, та належить
позивачу, було проведено планову
перевірку щодо дотримання
законодавства про захист прав
споживачів при реалізації товарів
непродовольчої групи. За результатами
перевірки було складено акт перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів № 00095 від 14.09.2010 року. В
акті було зафіксовано порушення
позивачем вимог ст.15 Закону України
«Про захист прав споживачів», а саме:
ненадання споживачам необхідної ,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію. Крім того, за
результатами перевірки було винесено
припис про усунення інших недоліків -
оформити куточок споживача. За
виявлені під час планової перевірки
порушення (ненадання споживачам
необхідної , доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію)
25.10.2010 року за № 355 відповідачем було
винесено постанову про накладення на
позивача стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні» встановлено до 1 січня 2011 року
мораторій на здійснення заходів
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування ,їх посадовими чи
службовими особами щодо суб'єктів
малого підприємництва, крім:проведення
перевірок суб'єктів малого
підприємництва ,господарська
діяльність яких віднесена до високого
ступеня ризику , критерії визначення
якого затверджено Кабінетом Міністрів
України відповідно до вимог Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», проведення
органами державної податкової служби
планових та позапланових виїзних
перевірок (крім перевірок, які
проводяться згідно з пунктами 4 і 8
частини шостої ст.111 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні»), проведення органами
Пенсійного фонду України планових та
позапланових перевірок суб'єктів
господарювання з високим або середнім
ступенем ризику, проведення органами
захисту прав споживачів позапланових
перевірок за скаргами споживачів.
Позивач, в магазині якого було
проведено планову перевірку
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, не належить до
суб'єктів малого підприємництва ,
господарська діяльність яких
віднесена до високого ступеня ризику ,
критерії визначення якого затверджено
Кабінетом Міністрів України
відповідно до вимог Закону про основні
засади державного нагляду. На спірні
правовідносини також не поширюються і
інші винятки з мораторію на здійснення
заходів державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності
органами державної влади та органами
місцевого самоврядування ,
передбачених Законом України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні».

Суд апеляційної інстанції з такими
висновками суду першої інстанції
погоджується, виходячи з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про
захист прав споживачів», держава
забезпечує споживачам захист їх прав,
надає можливість вільного вибору
продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
життєдіяльності.

Держава створює умови для здобуття
споживачами потрібних знань з питань
реалізації їх прав.

Захист прав споживачів здійснюють
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, місцеві державні
адміністрації, органи і установи, що
здійснюють державний
санітарно-епідеміологічний нагляд,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування згідно із
законодавством, а також суди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про захист прав споживачів», споживач
має право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

В той же час, згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні» встановлено до 01.01.2011 року
мораторій на здійснення заходів
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами щодо суб'єктів
малого підприємництва, крім:

- проведення перевірок суб'єктів
малого підприємництва, господарська
діяльність яких віднесена до високого
ступеня ризику, критерії визначення
якого затверджено Кабінетом Міністрів
України відповідно до вимог Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності";

- проведення органами державної
податкової служби планових та
позапланових виїзних перевірок (крім
перевірок, які проводяться згідно з
пунктами 4 і 8 частини шостої статті 111
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні");

- проведення органами Пенсійного
фонду України планових та позапланових
перевірок суб'єктів господарювання з
високим або середнім ступенем ризику;

- проведення органами захисту прав
споживачів позапланових перевірок за
скаргами споживачів.

Пунктом 4 Критеріїв розподілу суб'єктів
господарювання за ступенем ризику від
провадження господарської діяльності
для безпеки життя і здоров'я населення,
навколишнього природного середовища
та періодичність здійснення заходів
державного нагляду (контролю),
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів від 28.05.2008 року № 493, до
суб'єктів господарювання з високим
ступенем ризику належать суб'єкти, у
яких на праві власності, володіння
чи користування перебувають: 1) об'єкти
підвищеної небезпеки, потенційно
небезпечні об'єкти і такі, що мають
стратегічне значення для економіки та
безпеки держави; 2) аварійно-рятувальні
служби та формування, утворені
відповідно до Закону України "Про
аварійно-рятувальні служби" та інших
нормативно-правових актів; 3) об'єкти
виробництва, зберігання,
транспортування, використання,
захоронення, знищення та утилізації
отруйних речовин, у тому числі
продуктів біотехнології та інших
біологічних агентів, переліки та
класи небезпеки яких визначені
постановами Кабінету Міністрів
України від 20 червня 1995 р. N 440 "Про
затвердження Порядку одержання
дозволу на виробництво, зберігання,
транспортування, використання,
захоронення, знищення та утилізацію
отруйних речовин, у тому числі
продуктів біотехнології та інших
біологічних агентів" і від 17 серпня
1998 р. N 1287 "Про затвердження переліку
особливо небезпечних хімічних речовин,
виготовлення та реалізація яких
підлягає ліцензуванню"; 4) бази,
склади, арсенали боєприпасів та
військового озброєння; 5) об'єкти
утилізації боєприпасів, небезпечних
речовин та матеріалів; 6) радіаційно
небезпечні об'єкти (крім атомних
електростанцій), підприємства з
виготовлення і переробки
відпрацьованого ядерного палива,
підприємства із захоронення
радіоактивних відходів,
науково-дослідні та проектні
організації, що працюють з ядерними
реакторами; 7) хвостосховища,
шламонакопичувачі, накопичувач
токсичних відходів та гідротехнічні
споруди, перелік яких затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 листопада 2002 р. N 1788; 8) об'єкти,
що підлягають постійному та
обов'язковому обслуговуванню
державними аварійно-рятувальними
службами, перелік яких затверджено
постановою Кабінету Міністрів
України від 4 серпня 2000 р. N 1214; 9) об'єкти
з масовим перебуванням людей,
стадіони, ринки, рекреаційні зони,
місця відпочинку населення (турбази,
водні об'єкти тощо); 10) захисні споруди
цивільного захисту (цивільної оборони).

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач не
належить до суб'єктів малого
підприємництва, господарська
діяльність яких віднесена до високого
ступеня ризику, а відтак, планова
перевірка відповідача від 14.09.2010 року
була проведена всупереч вимог чинного
законодавства України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо
задоволення позову про скасування як
незаконної постанови начальника
управління у справах захисту прав
споживачів у Волинській області
Кожевнікова Г.Г.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління у справах
захисту прав споживачів у Волинській
області залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2010
року у справі № 2а-3270/10/0370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
напротязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Б.Заверуха

Судді
О.М. Гінда

В.В. Ніколін