Справа № К/9991/31092/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/31092/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівЧалого С.Я. Черпіцької Л.Т.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом Літинського
районного центру зайнятості-робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_4 про
стягнення коштів за касаційною скаргою
Літинського районного центру
зайнятості-робочого органу виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування України на випадок
безробіття (далі - Літинський РЦЗ) на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 червня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року Літинський РЦЗ у
Вінницькому окружному
адміністративному суді пред'явив позов
до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Просив стягнути з ОСОБА_4 незаконно
отримані кошти у вигляді допомоги з
безробіття у сумі 653,27 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 червня 2010
року, залишеною без зміни ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року, у задоволенні позовних вимог
Літинського РЦЗ відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями Літинський РЦЗ подав
касаційну скаргу, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та постановити нове рішення
у справі про задоволення позову
Літинського РЦЗ.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі заяви від 16
листопада 2007 року та згідно із статтею 2
Закону України від 01 березня 1991 року №
803-ХІІ "Про зайнятість населення" (із
змінами та доповненнями) ОСОБА_4
зареєстровано у Літинському РЦЗ як
такого, що шукає роботу. В поданій заяві
відповідач зазначив, що не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсії не
отримує.

07 травня 2008 року відповідача знято з
обліку в Літинському РЦЗ та припинено
виплату допомоги по безробіттю.

За період з 26 грудня 2007 року по 19 січня
2008 року відповідачем отримано допомогу
у зв'язку з безробіттям в загальному
розмірі 653,27 грн.

Літинський РЦЗ у зв'язку з отриманням
даних звірки з ДПА України щодо
виявлення факту отримання доходів
безробітним в період перебування на
обліку в Центрі зайнятості 22 грудня 2009
року складено акт № 23 розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", відповідно до якого за
даними ДПА України ОСОБА_4 працював з 26
грудня 2007 року по 19 січня 2008 року в
УДППЗ "Укрпошта" Вінницька дирекція,
смт. Літин.

Ці обставини були підставою для
висновку, що за час перебування на
обліку в центрі зайнятості ОСОБА_4
незаконно отримав допомогу у зв'язку з
безробіттям в сумі 653,27 грн.

Разом з тим, відповідно до пункту 3
Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації від 13 лютого 2009 року №
60/62, постановою правління Пенсійного
фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1,
рішення щодо проведення перевірки
приймається керівником центру
зайнятості.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що керівництвом Літинського РЦЗ
було прийнято рішення про проведення
перевірки, за результатами якої
складено акт від 22 грудня 2009 року № 23.

Крім того, посадовими особами
зазначений акт складено з урахуванням
вимог Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2006 року
№ 357 "Деякі питання
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття", згідно з пунктом 1
вказаного Порядку визначено механізм
проведення розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення у 2006 році.
Проте, строк дії цього Порядку згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007 року № 98 було продовжено
лише на 2007 рік, а отже, у грудні 2009 року
він не діяв.

Суди дійшли вірного висновку, що на час
проведення позивачем перевірки в 2009
році, дія вказаного Порядку
закінчилася, а тому, посилання на нього
в акті розслідування є безпідставним.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 перебував на обліку у
Літинському РЦЗ з 16 листопада 2007 року
по 07 травня 2008 року, згідно з угодою про
виконання роботи від 26 грудня 2007 року №
350 з 26 грудня 2007 року по 19 січня 2008 року
він працював в ЦПЗ № 5 Вінницької
дирекції УДППЗ "Укрпошта" водієм, а акт
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" № 23 складено 22
грудня 2009 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем пропущено річний
строк для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Колегія суддів погодилася з судом
першої інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно відмовив у задоволенні
позову.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
судів та встановлених обставин у
справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Літинського
районного центру зайнятості-робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування України на
випадок безробіття залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 червня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року в адміністративній справі за
позовом Літинського районного центру
зайнятості-робочого органу виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування України на випадок
безробіття до ОСОБА_4 про стягнення
коштів - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Чалий С.Я.

Черпіцька Л.Т.