Справа № 251/1386/14-а
Суддя: Хомченко Л. І.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2-а/251/94/14

Справа № 251/1386/14-а

28.04.2014 року Калінінський
районний суд м. Горлівки Донецької
області

у складі: головуючого - судді
Хомченко Л.І

при секретарі
Зибарєва Т.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівка
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Калінінського управління
праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із
адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання як
суб'єкта власних повноважень виконати
дії по нарахуванні та сплаті сум
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох
річного віку, вказавши що вона
перебуває на обліку Калінінського
управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради. У зв`язку з цим їй призначена та
сплачується допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Разом з тим позивачка вважає, що
розмір допомоги який їй надавався не
відповідає розміру встановленого
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми.

Тому вона вимушена звернутися
із адміністративним позовом в суд в
якому просить суд визнати дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату недоотриманої
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з серпня 2013року по день
ухвалення рішення згідно ст. 43 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування у
зв`язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
з урахування виплачених сум та
підвищення виплат відповідно до
прожиткового мінімуму.

В судове засідання позивач не
з`явилася, просила справу розглянути
за її відсутності, наполягаючи на
задоволенні позову.

З заперечень відповідача
вбачається що він позов не визнав,
зазначивши, що позивач дійсно
перебуває на обліку в Калінінському
УПСЗН, як застрахована в системі
загальнообов`язкового державного
соціального страхування. Крім того
вважає ,що до виникнення спірних
правовідносин пунктом 23 Розділу 11
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України,
частина 1 статті 15 Закону України "Про
державну допомогу сім`ям з дітьми " від
21 листопада 1992 року № 2811-Х11 була
викладена в такій редакції: "Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім`ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень ". Для
призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім`ї та декларація про доходи
про майновий стан, що заповнюється на
підставі довідок про доходи кожного
члена сім`ї (п.22 Порядку). При звернені 22
липня 2013 року до Калінінського УПСЗН
із заявою про надання допомоги позивач
надала всі необхідні документи, в тому
числі і копію наказу про надання
відпустки по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. При
цьому позивачем не було надано
декларацію про доходи та майновий стан
за попередні 6 місяців, які передували
зверненню позивача до Калінінського
УПСЗН. Тому рішенням від 23 липня 2010
року позивачу було призначено допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 21 червня 2013 року по
23квітня 2016 року у мінімальному
гарантованому розмірі 130 гривен.
Протягом з червня 2013 року і по 1 .01.2014
року позивач отримувала означену
допомогу в розмірі 130 гривень і не
оскаржувала її розмір Крім того з
урахуванням наданої декларації
позивачці було зроблено перерахунок
та призначено допомогу з 1.04.2014 року у
розмірі 411,87 гривень по 30.06.2014 року

Суд дослідивши
матеріали справи встановив наступні
обставини :

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод і інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала не
знайде підстав для поновлення строку.

Позивач
звернулася до суду 12.02. 2014 року, згідно
наданої позовної заяви , заявляє вимоги
щодо проведення перерахунку та виплати
допомоги по догляду за дитиною за
період з 1 серпня 2013 року.

Ухвалою суду від 28.04.2014
року позовні вимоги в частині визнання
неправомірними дій Калінінського
УПСЗН щодо та зобов,язання зробити
нарахування та доплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку за період 3 1.08.2013 року
по11.08. 2013 року залишені без розгляду.

У судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 згідно
свідоцтва про народження є матір'ю
Радченко А.В.23.04.2013 року (а.с. 8), у зв'язку
з чим перебуває у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 21.06. 2013 року,що
підтверджується копією наказу по
підприємству (арк.с.20 ) та отримує
грошову допомогу як застрахована особа
з червня 2013 року і по 1 .01.2014 року у
розмірі 130,00 грн., і з 1.04.2014 року у
розмірі 411,87 гривень по 30.06.2014 року
виплату якої здійснює відповідач що
підтверджується як довідкою
відповідача (а. с. 6)так і письмовими
запереченнями .

Між сторонами немає розбіжностей щодо
викладених обставин справи.

Спірним у даній справі є визначення
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку який
має отримувати позивач у справі як
застрахована особа.

З цього приводу суд звертає увагу на
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону №
2240-III. Зокрема, змінами до статті 13
Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
Законом України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», чи Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» не встановлювалось на 2011 рік,
2012 рік, 2013 рік інший, ніж у Законі № 2240-III
розмір допомоги, а положення
постанови КМУ № 1751 «Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім`ям з дітьми» від 27 грудня
2001 року було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" (п. 1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до
особи, яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування
не можливо, оскільки на відносини
щодо виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III).

Відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція
висловлена Верховним судом України в
постанові від 25 грудня 2012 року, що є
обов'язковою для застосування як
суб'єктами владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права та для всіх судів
України (ст. 244-2 ч.1 КАС України).

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає на необхідне задовольнити
позовні вимоги, оскільки спір
виник щодо виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. Слід
визнати неправомірним дії
Калінінського Управління праці та
соціального захисту населення
Горлівської міської ради щодо
призначення, нарахування та виплати
позивачу сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку нижче прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до шести
років і зобов'язати Калінінського
Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради здійснити нарахування та виплату
за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь позивача
щомісячну державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років на поточний рік починаючи з
12.08.2013 року по 28.04.2014 року,з
урахуванням фактично виплачених сум.

На підставі ст.43
ЗУ "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" зі змінами та доповненнями
№ 2240-ІІІ, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 97, 98,
158-163 КАС України, суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1
до Калінінського Управління праці та
соціального захисту населення
Горлівської міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити.

Визнати
неправомірним дії Калінінського
Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради щодо призначення, нарахування та
виплати ОСОБА_1 сум допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку нижче прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років.

Зобов'язати Калінінського Управління
праці та соціального захисту населення
Горлівської міської ради здійснити
нарахування та виплату за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку

У розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років на поточний рік
починаючи з 12.08.2013 року по 28.04.2014
року,з урахуванням фактично
виплачених сум.

Стягнути з
Калінінського Управління праці та
соціального захисту населення
Горлівської міської ради на користь
ОСОБА_1 за судові витрати з оплати
судового збору 73,08 гривень .

На постанову може бути
подана апеляційна скарга до Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Калінінський районний суд
протягом 10 днів з дня отримання
її копії.

Суддя: