Справа № П/811/973/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
Справа № П/811/973/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Нагібіної Г.П.

за присутності секретаря - Дигас
В.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Кононченко
Є.К., Шепеля Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_4 до
господарського суду Кіровоградської
області про визнання протиправними дій
та нечинним рішення, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_4 звернулась до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом про:

- визнання протиправними дій голови
господарського суду Кіровоградської
області по винесенню наказу від 03.03.2014
р. №17-к "Про встановлення стажу роботи
ОСОБА_4";

- скасування наказу голови
господарського суду Кіровоградської
області від 03.03.2014 р. №17-к "Про
встановлення стажу роботи ОСОБА_4" як
протиправного.

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обгрунтовує
тим, що голова господарського суду
прийняв протиправний наказ, яким
встановив стаж, який дає право на
отримання доплати станом на 03.03.2014 р. - 24
роки 2 дні, при цьому не врахувавши стаж
роботи з 22.01.1979 р. по 01.03.1990 р.

ОСОБА_4 зазначає про те, що рішеннями
кваліфікаційних комісій від 20.01.1992 р.,
від 19.02.1999 р. та від 22.01.2004 р.
встановлювався стаж роботи із
врахуванням періоду з 22.01.1979 р. по 01.03.1990
р., а відтак вважає наказ голови суду
від 03.03.2014 р. №17-к протиправним,
оскільки винесений поза межами
повноважень статті 24 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».

Відповідач не погоджуючись з позовними
вимогами надав суду заперечення на
позов, які обґрунтовані тим, що
отримавши роз'яснення від державної
служби Головдержслужби України в
Кіровоградській області та довідку
Державного архіву Кіровоградської
області від 28.01.2014 № 07-26/847/14, дійшов
висновку, що до стажу державної служби
не можливо зарахувати стаж роботи
ОСОБА_4 за період з 22.01.1979 р. по 01.03.1990 р.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги позову та
просив суд задовольнити його з підстав,
зазначених в позові, наголошуючи на
тому, що голова господарського суду
Кіровоградської області не наділений
повноваженнями щодо визначення стажу
роботи на посаді судді.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти позовних
вимог та просили суд відмовити в їх
задоволенні з підстав зазначених в
запереченні, посилаючись на
відсутність доказів, які б свідчили про
те, що робота на посадах юрисконсульта,
старшого юрисконсульта, старшого
арбітра в Кіровоградському обласному
об'єднанні «Сільгосптехніка» та
Кіровоградському облагропромпостач у
період з 22.01.1979 р. по 01.03.1990 р. підлягають
зарахування до стажу державної служби.

Дослідивши подані позивачем,
представником позивача та
представниками відповідача документи
і матеріали, заслухавши пояснення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської обласної Ради
народних депутатів від 1 березня 1990
року № 60, ОСОБА_4 (далі - позивач)
затверджена державним арбітром
державного арбітражу Кіровоградської
області (а.с.9 т.2). На підставі даного
рішення видано наказ державного
арбітражу Кіровоградської області від
01.03.1990 № 7 про прийняття ОСОБА_4 на
посаду державного арбітра (а.с.10 т.2).

Постановою Верховної Ради України від
07.07.1992 № 2559-ХП "Про призначення
заступників голів та арбітрів
арбітражних судів України", ОСОБА_4
призначено арбітром арбітражного суду
Кіровоградської області (а.с.14-18 т.2).

Наказом № 17-к "Про встановлення стажу
роботи ОСОБА_4" ОСОБА_4, судді
господарського суду, встановлено стаж
роботи, який дає право на отримання
щомісячної доплати за вислугу років,
станом на 03.03.2014 р. - 24 роки 2 дні та
зобов'язано фінансово-економічний
відділ здійснювати щомісячну доплату
за вислугу років у розмірі 50%
посадового окладу (далі оскаржуваний
наказ, а.с.20 т.1).

Правомірність та обґрунтованість
оскаржуваного наказу та дії щодо його
винесення є предметом спору, який
передано на вирішення суду.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій при винесенні
ооскаржувнаого наказу, суд зазначає
наступне.

Позивач зазначав, що дії голови
господарського суду ОСОБА_6 щодо
прийняття оскаржуваного рішення є
протиправними з огляду на те, що він не
мав повноважень приймати наказ щодо
зменшення стажу роботи, оскільки
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» таких повноважень не
наділено голову суду.

Представник позивача в судовому
засіданні наголошував на тому, що
оскаржуваний наказ винесений з
перевищенням повноважень, оскільки
повноваження щодо встановлення стажу
роботи на посаді суду має лише Вища
кваліфікаційна комісія суддів України.

Суд критично оцінює такі
посилання, оскільки вони суперечать
нормам закону.

Відповідно до пунктами 1 та 9
частини 1 статті 24 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 р. N 2453-VI, голова місцевого суду
представляє суд як орган державної
влади у зносинах з іншими органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, фізичними та
юридичними особами та здійснює інші
повноваження, визначені законом.

Так, голова місцевого суду у
відносинах з апаратом суду та суддями,
діє як адміністратор, який встановлює
та затверджує графіки роботи,
відпусток тощо, тобто координує усю
поточну діяльність суду, пов'язану із
трудовими відносинами суддів та
апарату суду із судом, як працедавцем.

Статтею 91 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 р. N 2453-VI визначені повноваження
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України, проте, у переліку повноважень
даного органу не містяться посилання
на наявність повноважень щодо
встановлення стажу роботи на посаді
судді.

До 30 липня 2010 р. діяльність
кваліфікаційних комісій була
врегульована Положенням про
кваліфікаційну атестацію та
кваліфікаційні категорії арбітрів і
класні чини спеціалістів арбітражних
судів України та Законом України "Про
кваліфікаційні комісії,
кваліфікаційну атестацію і
дисциплінарну відповідальність суддів
судів України" від 02.02.1994 № 3911-XII.

При цьому, вищезазначеними
нормативно-правовими актами до
компетенції кваліфікаційної комісії
(колегії) також не відносили вирішення
питання встановлення стажу роботи, що
давав право на доплату за вислугу
років.

Частиною 2 статті 24 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 р. N 2453-VI, голова місцевого суду
з питань, що належать до його
адміністративних повноважень, видає
накази і розпорядження.

За своєю правовою природою
відповідач зобов'язаний виносити
розпорядження у формі наказів, у яких
фіксуються факти, пов'язані із
проходження публічної служби
позивачем: прийняття на роботу,
відпустка, встановлення надбавок тощо.

Враховуючи вищезазначене, голова
господарського суду Кіровоградської
області при винесенні оскаржуваного
наказу діяв в межах повноважень,
встановлених законом, а тому в
задоволенні позову в цій частині
належить відмовити.

Щодо позовної вимоги про скасування, як
протиправного, оскаржуваного наказу,
суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що починаючи з 01.03.1990
р. до 03.03.2014 р. (дата винесення
оскаржуваного наказу) період роботи з
22.01.1979 р. по 01.03.1990 р. зараховувався до
стажу роботи, який дає право на
отримання процентної надбавки за
вислугу років.

Відповідач, зазначає про допущення
помилки в обчисленні стажу роботи
судді Болгар Н.В., який дає право на
отримання щомісячної доплати за
вислугу років, ще з моменту набрання
чинності Законом України "Про статус
суддів", тобто з 10.02.1993 р., та про
повторення даної помилки при
встановленні стажу 19.02.1999 р. (протокол №
2), 22.01.2004 р. (протокол № 1), 03.01.2012 р.
(протокол № 2).

Крім того, відповідач зазначив, що з
метою підтвердження правильності
обчислення стажу для виплати
щомісячної доплати за вислугу років за
період роботи на посадах державних
службовців судді господарського суду
Болгар Н.В., господарським судом на
адресу Національного агентства з
питань державної служби надіслано
запит від 31.01.2012 № 06-21/1022/12 про надання
роз'яснення щодо правомірності
зарахування до стажу державної служби
окремих періодів її роботи, а саме: з
22.01.1979 по 02.01.1986 на посадах
юрисконсульта та старшого
юрисконсульта (старшого арбітра) у
Кіровоградському обласному
виробничому об'єднанні по
виробничо-технічному забезпеченню
сільського господарства; з 02.01.1986 р. по
01.12.1988 р. на посаді старшого
спеціаліста-юриста в Кіровоградському
облагропромпостачі; з 01.12.1988 р. по 01.03.1990
р. на посаді юрисконсульта
Кіровоградського обласного
виробничого об'єднання
матеріально-технічного забезпечення
(а.с.183-184 т.1).

На даний запит 15 лютого 2012 р. отримано
лист-відповідь управління державної
служби Головдержслужби України в
Кіровоградській області, в якій
зазначено, що періоди роботи у
зазначених організаціях можуть бути
зараховані до стажу державної служби,
за умови, що ці організації були
реорганізовані в обласне управління
сільського господарства і
продовольства, і їх фінансування
здійснювалося за рахунок бюджетних
коштів, а не на принципах
господарського розрахунку і
самофінансування (а.с.185-186 т.1).

Господарський суд Кіровоградської
області звернувся до Державного архіву
Кіровоградської області з проханням
надати довідку чи можна віднести
вищевказані організації до обласних
управлінь сільського господарства і
продовольства та чи здійснювалось їх
фінансування за рахунок бюджетних
коштів, а не на принципах
господарського розрахунку і
самофінансування, лист від 28.01.2014 №
07-26/847/14 (а.с.138 т.2).

17 лютого 2014 р. надійшла архівна довідка
Державного архіву Кіровоградської
області від 12.02.2014 р. 46/01-24 в якій
зазначено про те, що у документах
архівного фонду Кіровоградське
обласне виробниче об'єднання по
виробничо-технічному забезпеченню
сільського господарства у штатних
розписах та кошторисах витрат,
реєстраційних картках по штатах за 1981,
1982, 1984, 1985 рр. є відомості, що
організація утримувалася за рахунок
госпрозрахунку.

У документах архівного фонду
Кіровоградська обласна рада та її
виконавчий комітет у протоколах
засідань перших сесій за 1977-1990 рр.
відомості про належність
Кіровоградського обласного об'єднання
"Сільгосптехніка" та Кіровоградського
обласного виробничого об'єднання по
виробничо-технічному забезпеченню
сільського господарства до структури
виконкому Кіровоградської обласної
ради немає.

Одночасно у довідці зазначено, що у
документах архіву за 1979, 1980, 1986-1990 рр.
відомості за рахунок, яких джерел
утримувалась зазначена організація
відсутні.

Тобто, як на думку суду, чіткої
інформації щодо фінансування, у
довідці не зазначено, а тому є
суперечливим посилання відповідача на
інформацію даної довідки при прийнятті
оскаржуваного наказу.

На підставі отриманих даних обставин,
комісія по встановленню стажу роботи,
який дає право на отримання процентної
надбавки за вислугу років, дійшла
висновку, що періоди роботи судді
Болгар Н.В. у вищевказаних організаціях
не можуть бути зараховані до стажу
роботи, що дає право на отримання
щомісячної доплати за вислугу років у
відповідності до положень
законодавства (протокол засідання
комісії від 03.03.2014 №1), що і стало
підставою для винесення оскаржуваного
рішення.

Проте, з такими доводами відповідача
суд не погоджується, з огляду на
наступне.

Так, 20 січня 1992 р. на засіданні комісії
по встановленню стажу роботи, який дає
право на одержання процентної надбавки
за вислугу років, що оформлено
протоколом № 5, комісія дійшла
висновку, що стаж роботи ОСОБА_4, який
дає право на одержання процентної
надбавки за вислугу років, станом на 1
січня 1992 р. становить 9 років 11 місяців
(а.с.68 т.1), в якій увійшли періоди роботи
з 22.01.1979 р. по 01.03.1990 р.

Після 10 лютого 1993 р. питання одержання
надбавки до посадового окладу за
вислугу років було врегульовано
Законом України "Про статус суддів" від
15.12.1992 р. № 2862-ХП, дія якого
розповсюджувалась і на суддів
арбітражних судів.

Так, відповідно до статей 1, 4 Закону
України "Про статус суддів" від 15 грудня
1992 р. судді є посадовими особами
державної влади, які в конституційному
порядку наділені повноваженнями
здійснювати правосуддя і виконувати
свої обов'язки на професійній основі в
обласних арбітражних судах.
Особливості статусу суддів
арбітражних судів визначаються
Законом України "Про арбітражний суд".

19 лютого 1999 р. на засіданні комісії по
встановленню стажу роботи, який дає
право на одержання процентної надбавки
за вислугу років, що оформлено
протоколом № 2, комісія дійшла
висновку, що стаж роботи ОСОБА_4, який
дає право на одержання процентної
надбавки за вислугу років, станом на 22
січня 1999 р. становить 20 років (а.с.80 т.1),
до якого знову такі увійшов періоди
роботи позивача з 22.01.1979 р. по 01.03.1990 р.

Арбітражним судом Кіровоградської
області від 19.02.1999 р. №21-к видано наказ,
яким встановлено стаж роботи, який дає
право на одержання процентної надбавки
за вислугу років судді Болгар Н.В.
станови 20 років, що відповідає надбавці
у розмірі 30% (а.с.81 т.1).

У протоколі № 1 засідання комісії по
встановленню стажу роботи, який дає
право на отримання процентної надбавки
за вислугу років від 22.01.2004 р.
відображений стаж позивача - 25 років, на
підставі даного протоколу винесено
господарським судом наказ від 23.01.2004 р.
№22, яким встановлено ОСОБА_4 стаж
роботи, який дає право на отримання
процентної надбавки за вислугу років -
25 років (а.с.118-119 т.1).

Протоколом № 2 засідання комісії по
встановленню стажу роботи, який дає
право на отримання процентної надбавки
за вислугу років від 03.01.2012 р.
встановлено стаж позивача - 32 роки 11
місяців 10 днів (а.с.181-182 т.1), на підставі
даного протоколу господарським судом
Кіровоградської області винесено
наказ від 04.01.2012 р. №18-к, яким
встановлено ОСОБА_4 стаж роботи, який
дає право на отримання процентної
надбавки за вислугу років - 32 роки 11
місяців 10 днів, що відповідає доплаті у
розмірі 70% (а.с.18 т.1).

Отже, у період з 01.03.1990 р. по 03.03.2014 р.
(дата винесення оскаржуваного наказу),
позивачу до стажу роботи, який дає
право на отримання процентної надбавки
за вислугу років враховувався період
роботи з 22.01.1979 р. по 01.03.1990 р.

Згідно пункту 19 Положення про
кваліфікаційну атестацію та
кваліфікаційні категорії арбітрів і
класні чини спеціалістів арбітражних
судів України, затвердженого
Постановою Президії Верховної Ради
України від 22.11.1991 № 1852-ХП, арбітрам та
спеціалістам, які мали кваліфікаційні
категорії, класні чини та вислугу
років, встановлювались доплати до
посадових окладів у розмірах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Розміри таких доплат були встановлені
з 01.11.1991 постановою Кабінету Міністрів
України від 28.01.1992 № 41 та згідно додатку
№ 3 до вказаної постанови,
передбачались з урахуванням
відповідного безперервного стажу
роботи.

Відповідно до частини 6 статті 44 Закону
України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №
2862-ХП, яка втратила чинність з 1 січня 2011
р., для суддів судів загальної
юрисдикції до стажу роботи, що дає
право на одержання надбавки до
посадового окладу за вислугу років та
додаткової відпустки, крім часу роботи
на посадах суддів, зараховується час
роботи на посадах слідчих,
прокурорських працівників, а також
інших працівників, яким Законом
передбачені такі ж пільги.

Відповідно до листа Державної судової
адміністрації України від 26.03.2012 р. №
10-1497/12 під визначенням "інших
працівників, яким законом передбачені
такі ж пільги", слід розуміти роботу
працівників на посадах державних
службовців та службовців, що працювали
і працюють в державних органах та
розрахунок стажу роботи яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про державну службу" і Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 травня 1994 року
№ 283 (далі - Порядок обчислення стажу
державної служби).

Така ж позиція щодо визначення "інших
працівників, яким законом передбачені
такі ж пільги" була викладена Державною
судовою адміністрацією України у листі
від 25.03.2011 №К-283/11.

З 30.07.2010 р. набрав чинності Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з яким Закон України
"Про статус суддів" втратив чинність,
крім статті 44 "Матеріальне і побутове
забезпечення суддів", яка діяла до
01.01.2012 р.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII
"Перехідні положення" Закону України
"Про судоустрій і статус суддів", судді,
призначені чи обрані на посаду до
набрання чинності цим Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності цим Законом.

Тобто, усі перелічені норми права
передбачали право на отримання
процентної надбавки за вислугу років з
урахуванням стажу роботи на посадах,
які відносяться до державної служби.

Так, згідно Порядку обчислення стажу
державної служби до стажу державної
служби зараховується робота (служба) на
посадах керівних працівників і
спеціалістів державних органів
колишніх УРСР та інших республік, а
також колишнього СРСР згідно з
додатком.

Порядок обчислення стажу державної
служби визначає перелік державних
органів колишніх УРСР та інших
республік, а також колишнього СРСР,
періоди роботи в яких на посадах
керівних працівників і спеціалістів
зараховується до стажу державної
служби - «всесоюзні і республіканські
промислові об'єднання та об'єднання,
створені на базі головних управлінь
міністерств і відомств відповідно до
рішень Уряду».

Аналізуючи зміст Порядку обчислення
стажу державної служби, суд зазначає
про відсутність в даному Порядку,
посилань на необхідність встановлення
порядку фінансування органу, у якому
працювала особа, стаж якої
обраховується.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що відповідач помилково
прийняв до уваги інформацію викладену
у листі-відповіді УДС ГДС України в
Кіровоградській області щодо
необхідності визначення порядку
фінансування органу, період роботи в
якому необхідно зараховувати до
державної служби, оскільки такі
посилання є вільним трактуванням норм
Порядку обчислення стажу державної
служби, оскільки останній взагалі не
містить таких посилань.

Згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС та
Ради Міністрів СРСР від 14.11.1985 р. №1114
«Про подальше вдосконалення
управління агропромисловим
комплексом», визнано необхідним
утворити союзно-республіканський
Державний агропромисловий комітет
СРСР (Держагропром УРСР), який є
центральний органом державного
управління агропромисловим комплексом
республіки і разом з облвиконкомами
несе усю повноту відповідальності за
нарощування виробництва, виконання
планів закупівлі
сільськогосподарської продукції та
забезпечує її повне збереження, якісну
переробку та значне розширення
асортименту продовольчих товарів.

Пунктом 1 постанови ЦК Компартії
України та Ради Міністрів Української
РСР від 10 грудня 1985 р. №429 «Про подальше
вдосконалення управління
агропромисловим комплексом
Української РСР» встановлено, що
Державний агропромисловий комітет
Української РСР (Держагропром УСРС) є
центральним органом державного
управління агропромисловим комплексом
республіки (а.с.145-151 т.2).

Відповідно до пункту 6 постанови ЦК
Компартії України та Ради Міністрів
Української РСР від 10 грудня 1985 р. №429
«Про подальше вдосконалення
управління агропромисловим комплексом
Української РСР», Держагропром УРСР,
агропромислові комітети областей,
районні агропромислові об'єднання,
підвідомчі їм радгоспи, підприємства,
організації та установи, а також
колгоспи утворюють систему
Держагропрома УРСР і входять в єдину
систему Держагропрома СРСР (а.с.139-144 т.2).

Пунктом 4 постанови ЦК Компартії
України та Ради Міністрів Української
РСР від 10 грудня 1985 р. №429 «Про подальше
вдосконалення управління
агропромисловим комплексом
Української РСР» визначені
міністерства, які увійшли в
Держагропром СРСР.

Судом оглянуто оригінал трудової
книжки ОСОБА_4, на сторінці 13,14 якої
наявна печатка «Державний
агропромисловий комітет УРСР.
Державний агропромисловий комітет
Кіровоградської області.
Кіровоградське обласне виробниче
об'єднання матеріального
забезпечення» (а.с.59-60 т.1).

Отже, враховуючи вищезазначене, суд
дійшов висновку, що позивач працювала в
обласному органу Держагропрому УРСР,
який був республіканським об'єднанням,
створеним на базі головних управлінь
міністерств і відомств відповідно до
рішень Уряду.

Враховуючи зазначене, період роботи з
22.01.1979 р. по 01.03.1990 р. повинен
зараховуватись до стажу державної
служби, який дає право на отримання
процентної надбавки за вислугу років,
як це і відбувалось протягом тривалого
часу.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначені критерії, відповідно яким
повинне відповідати оскаржуване до
суду рішення, дій чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень.

Дані положення кореспондуються з
вказаним у п.1 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» від 6 березня
2008 року № 2 (далі постанова Пленуму).

Відповідно до пп.3 постанови Пленума
Вищого адміністративного суду України
«Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ» від 6 березня
2008 року № 2, під час розгляду спорів
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Встановлення невідповідності
діяльності суб'єкта владних
повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності може
бути підставою для задоволення
адміністративного позову, однак лише
за умови, що встановлено порушення
прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідач, враховуючи свій обов'язок
довести правомірність прийнятого
рішення, встановлений частиною другою
статті 71 КАС України, не надав суду
доказів, які б свідчили про
правомірність прийнятого наказу.

Зазначені в якості доказів, як на
підставу винесення оскаржуваного
наказу, лист-відповідь управління
державної служби Головдержслужби
України в Кіровоградській області від
15.02.2012 р. та архівна довідка Державного
архіву Кіровоградської області від
12.02.2014 р. 46/01-24 оцінюються судом
критично, у зв'язку з вищеописаним.

Перелік посад, стаж роботи на яких
зараховується до стажу роботи на
посаді судді, визначено статтею 131
вказаного Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

При цьому, відповідно до частини 11
розділу XIII "Перехідні положення" судді,
призначені чи обрані на посаду до
набрання чинності цим Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності цим Законом.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд
дійшов висновку, що оскаржуваний наказ
винесений відповідачем з порушенням
частини 3 статті 2 КАС України, а тому
позов в цій частині належить
задовольнити.

Стосовно обраного позивачем способу
захисту свого порушеного права, суд
зазначає наступне.

Позивач при зверненні до суду просив
суд скасувати оскаржуваний наказ як
протиправний.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
162 КАС України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень.

Отже, належним способом захисту в
даному випадку є визнання протиправни
і скасування наказу господарського
суду Кіровоградської області від 03.03.2014
р. №17-к "Про встановлення стажу роботи
ОСОБА_4".

У відповідності до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивач при зверненні до суду сплатив
судовий збір у розмірі 73,08 грн. що
підтверджується квитанцією 1РО21 від
02.04.2014 р. (а.с.4 т.1), а дана сума підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до
господарського суду Кіровоградської
області про визнання протиправними дій
та нечинним рішення, задовольнити
частково.

Визнати протиправним та
скасувати наказ господарського суду
Кіровоградської області від 03.03.2014 р. №
17-к "Про встановлення стажу роботи
ОСОБА_4".

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Присудити ОСОБА_4 судовий збір у
сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок з
Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому статтею
254 КАС України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі, протягом десяти днів з
дня проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови
виготовлено 28.04.2014 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П. Нагібіна