Справа № 722/303/14-а
Суддя: Римлянська Г. О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/303/14-а
Номер провадження 2-а/722/14/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді
Римлянської Г.О.

при секретарі
Сімак О.І.

з участю: представника
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Романенка В.В.

та представника
третьої особи Маковійчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сокиряни
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_4 до Вашковецької
сільської ради Сокирянського району
Чернівецької області, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача - Сокирянська районна
державна адміністрація Чернівецької
області про часткове визнання
протиправним та скасування рішення
сесії сільської ради, визнання
протиправною бездіяльності сільської
ради та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У своєму позові ОСОБА_4 посилається на
те, що рішенням сесії Вашковецької
сільської ради від 19.09.2013 року за №121/17-13
відмовлено їй, яка народила та виховала
до восьмирічного віку п'ятеро дітей, у
порушенні перед Сокирянської районною
державною адміністрацією клопотання
про присвоєння почесного звання
«Мати-героїня», оскільки її
кандидатура не відповідає вимогам
Положення про почесні звання України.

Вищезазначене рішення вважає
незаконним.

Просить суд: визнати протиправним та
скасувати рішення сесії Вашковецької
сільської ради від 19.09.2013 року №121/17-13 в
частині відмови ОСОБА_4 у порушенні
клопотання перед Сокирянською
районною державною адміністрацією про
присвоєння почесного звання
«Мати-героїня»; зобов'язати
відповідача надіслати в Сокирянську
районну державну адміністрацію
клопотання про присвоєння ОСОБА_4
почесного звання «Мати-героїня»;
визнати бездіяльність Вашковецької
сільської ради щодо не розгляду
поданого звернення від 18.09.2013 року за
вх. №125 - неправомірною.

Ухвалою Сокирянського районного суду
від 04.04.2014 року за клопотанням
представника відповідача судом
залучено до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача - Сокирянську
районну державну адміністрацію
Чернівецької області.

В судовому засіданні, шляхом подання
письмового пояснення, представник
позивачки ОСОБА_1 позов підтримала з
підстав, зазначених у позовній заяві.
Визнала, що дійсно вона закінчила 8
класів Вашковецької загальноосвітньої
школи і в 10 та 11 класах не навчалася.
Свідоцтво про закінчення базової
загальної середньої освіти їй видано
на прізвище «ОСОБА_1».

Уповноважений представник відповідача
в судовому засіданні позов не визнав з
наступних підстав: під час прийняття
оскаржуваного рішення сільська рада
керувалася Конституцією України, ст.36
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та іншими
нормативними актами та дотрималася їх
вимог. Всі надані позивачем документи
були підшиті до протоколу сесії як
підстави для прийняття оскаржуваного
рішення і не могли бути повернуті
заявниці. Після звернення до сільської
ради із заявою сина позивача - ОСОБА_5
без жодних повноважень від імені
матері, йому усно було роз'яснено
неможливість повернення поданих
документів. Оскільки позивач не
забезпечила здобуття донькою, ОСОБА_1
повної загальної середньої освіти (8-й
клас остання закінчила в 1989 році), а
також не були надані документи, які б
підтверджували діагноз хвороби ОСОБА_4,
яка б не дозволяла їй це зробити, станом
на той час, сесією сільської ради було
прийнято саме таке рішення. Нормативні
акти, які діяли в період з 1989 року і до
досягнення донькою позивача
повноліття, також передбачали
обов'язкове здобуття громадянами
повної середньої освіти. Просить
відмовити в позові в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечувала з підстав,
зазначених в письмовому запереченні на
позов, тобто з наступних підстав:
позивач ОСОБА_4 в наданих нею на адресу
Вашковецької сільської ради
документах не довела наявність свого
вагомого особистого внеску у виховання
дітей у сім'ї, створення сприятливих
умов для здобуття дітьми освіти, як це
передбачено п.9 Положення про почесні
звання України. Згідно нормативних
актів України повна загальна середня
освіта в Україні є обов'язковою. Разом з
тим, ОСОБА_1 не навчалася в 10-11 класах
загальноосвітньої, а закінчила тільки 8
класів. Просить відмовити в повному
обсязі в задоволенні позову.

Судом встановлено, що виниклий між
сторонами спір є публічно-правовим і
підлягає розгляду Сокирянським
районним судом, як загальним місцевим
судом в порядку адміністративного
судочинства у відповідності до ст. 18 ч.1
п.1 КАС України.

Рішенням сесії Вашковецької сільської
ради №121/17-13 від 19.08.2013 року відмовлено
ОСОБА_4 у порушенні клопотання перед
Сокирянською районною державною
адміністрацією щодо присвоєння їй
почесного звання «Мати-героїня»,
оскільки дана кандидатура не
відповідає вимогам Положення про
почесні звання України в частині
врахування вагомого особистого внеску
у виховання дітей у сім'ї, створення їм
сприятливих умов для здобуття освіти,
розвитку їх творчих здібностей,
формування у них високих духовних і
моральних якостей, так як її донька
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закінчила тільки 8
класів Вашковецької середньої школи у
1989 році.

Підставою розгляду даного питання на
сесії сільської ради та винесення саме
такого рішення в оскаржуваному рішення
зазначені: заява ОСОБА_4, яка народила і
виховала до восьмирічного віку 5 дітей,
щодо присвоєння їй почесного звання
«Мати-героїня»; п.3 ст.150 Сімейного
Кодексу України; ст.39 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні»; Положення про почесні звання,
затверджене Указом Президента України
від 29.06.2001 року №476/2001, з послідуючими
змінами та доповненнями.

Ст.39 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997
року №280/97-ВР передбачено, що виконавчі
органи сільських, селищних, міських рад
розглядають клопотання підприємств,
установ та організацій, незалежно від
форм власності і вносять у
встановленому порядку до відповідних
органів виконавчої влади подання про
нагородження державними нагородами
України.

П.1 Положення про почесні звання,
затвердженого Указом Президента
України від 29.06.2001 року №476/2001 (надалі -
Положення) передбачено, що почесні
звання України є державними
нагородами України, що присвоюються за
особисті заслуги громадянина перед
Українською державою.

Згідно п.9 Положення почесне звання
України «Мати-героїня» присвоюється
жінкам, які народили та виховати до
восьмирічного віку п'ятьох і більше
дітей, у тому числі дітей, усиновлених у
встановленому законом порядку,
враховуючи вагомий особистий внесок у
виховання дітей у сім'ї, створення
сприятливих умов для здобуття дітьми
освіти, розвитку їх творчих здібностей,
формування високих духовних у
моральних якостей.

Ст. 150 Сімейного Кодексу України, який
діє на момент винесення оскаржуваного
рішення, визначено обов'язки батьків, а
саме: батьки зобов'язані виховувати
дитину у дусі поваги прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини; батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток; батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

З матеріалів даної справи судом
встановлено, що ОСОБА_1 8-й клас
загальноосвітньої школи с.Вашківці
закінчила в 1989 році та повноліття
досягла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ст. 61 Кодексу про шлюб та сім'ю України,
який діяв на момент закінчення ОСОБА_1
базової загальної середньої освіти і
до досягнення нею повноліття,
передбачено, що батьки мають право і
зобов'язані виховувати своїх дітей,
піклуватися про їх здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, готувати їх до праці.
Батьківські права не можуть
здійснюватися в суперечності з
інтересами дітей.

Ч. 2 ст. 35 Закону України «Про освіту»
від 23.05.1991 року №1060-ХІІ, в редакції від
20.11.2012 року передбачено, що держава
гарантує молоді право на отримання
повної загальної середньої освіти і
оплачує її здобуття. Повна загальна
середня освіта в Україні є обов'язковою
і може отримуватись у різних типах
закладів освіти.

Ч.3 ст.59 цього ж Закону передбачено, що
батьки та особи, які їх замінюють,
зобов'язані: сприяти здобуттю дітьми
освіти у навчальних закладах або
забезпечувати повноцінну домашню
освіту відповідно до вимог щодо її
змісту, рівня та обсягу.

П.2 ст.4 Закону Української РСР «Про
народну освіту» від 28.06.1974 року №2779-УІІ,
який діяв з 01.10.1974 року по 04.06.1991 року
передбачено, що одним із основних
принципів народної освіти Української
РСР є здійснення загальної
обов'язкової середньої освіти молоді.

Таким чином, із вищезазначених
нормативних актів випливає, що батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, сприяти розвитку її творчих
здібностей, готувати її до
самостійного життя.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4
дійсно народила на виховала до
восьмирічного віку п'ятьох дітей,
зокрема: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З долучених до позовної заяви та
досліджених судом доказів встановлено,
що в даний час позивач є пенсіонеркою
за віком, в 1975 році Указом Президії
Верховної Ради Української РСР
нагороджена «Медаллю материнства»,
протягом 2012-2013 років до
адміністративної відповідальності не
притягувалася.

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 здобули
повну загальну середню освіту, а ОСОБА_5
- вищу освіту, свідоцтва чи диплома «з
відзнакою» ніхто з них не отримав, до
кримінальної відповідальності не
притягувалися, характеризуються
позитивно.

ОСОБА_1 також за місцем проживання
характеризується позитивно, до
адміністративної відповідальності не
притягувалася, не працює оскільки
здійснює догляд за пристарілою матір'ю
ОСОБА_4 Разом з тим, вона закінчила 8
класів Вашковецької середньої школи та
повної загальної середньої освіти не
має, крім того навчалася в школі на
«задовільному» рівні.

Таким чином, мати ОСОБА_4 не забезпечила
виконання передбаченого законом
обов'язку щодо здобуття її донькою
ОСОБА_1 обов'язкової в Україні повної
загальної середньої освіти, не сприяла
розвитку її творчих здібностей, тобто
не в повній та не в достатній мірі
виконала свої батьківські обов'язки
щодо даної дитини.

За таких обставин, відсутня одна із
передбачених законом підстав для того,
щоб вважати ОСОБА_4 такою, що заслуговує
присвоєння їй почесного звання
«Мати-героїня».

Перевіривши фактичні обставини,
викладені в адміністративному позові,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що рішення сесії Вашковецької
сільської ради від 19.09.2013 року №121/17-13 в
частині відмови ОСОБА_4 у порушенні
клопотання перед Сокирянською
районною державною адміністрацією про
присвоєння їй почесного звання
«Мати-героїня» є мотивованим та
грунтується на вимогах закону, тому
підстави для визнання його
протиправним та скасування відсутні.

У зв'язку з цим позовні вимоги в цій
частині (п.2 позову) є безпідставними та
не підлягають до задоволення.

Суд вважає, що позовні вимоги,
викладені в п.3 позову є похідними від
позовних вимог, зазначених в п.2 та
зазначена в ньому вимога може мати
місце у випадку задоволення судом
позовних вимог, зазначених в п.2 позову,
тому позов в цій частині також не
підлягає до задоволення.

Оскільки звернення до Вашковецької
сільської ради про розгляд заяви
ОСОБА_4 про присвоєння їй почесного
звання «Мати-героїня» за №125 від 18.09.2013
року подано ОСОБА_5 та позивач і її
представник не довели в суді факт
наявності у ОСОБА_5 відповідних
повноважень на подання даної заяви від
імені матері, суд вважає позовну
вимогу, зазначену в п.4 позову, також
необгрунтованою та такою, що не
підлягає до задоволення.

На підставі ст.39 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від
21.05.1997 року №280/97-ВР, ч. 2 ст. 35, ч.3 ст.59
Закону України «Про освіту» від 23.05.1991
року №1060-ХІІ, п.2 ст.4 Закону
Української РСР «Про народну освіту»
від 28.06.1974 року №2779-УІІ, який діяв з
01.10.1974 року по 04.06.1991 року, п.9 Положення
про почесні звання, затвердженого
Указом Президента України від 29.06.2001
року №476/2001, ст. 150 Сімейного Кодексу
України, ст. 61 Кодексу про шлюб та сім'ю
України, який діяв по 31.12.2003 року та
керуючись

ст.ст. 17,18, 158-163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Вашковецької сільської ради
Сокирянського району Чернівецької
області про часткове визнання
протиправним та скасування рішення
сесії сільської ради, визнання
протиправною бездіяльності сільської
ради та зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Сокирянський районний суд
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги, з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до Вінницького апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Сокирянського

районного суду
Г.О.Римлянська.