Справа № 805/3277/14
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р.
Справа №805/3277/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15:45

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Хохленкова ОВ.

за участю секретаря судового засідання
Проніна Д.С.

представника позивача: Корнієнко М.С.,

представника відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовною заявою
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області до відділу державної
виконавчої служби Кіровського
районного управління юстиції про
скасування постанови від 19.02.2014 р. ВП №
42168956 про відмову у відкритті
виконавчого провадження -

В С Т А Н О
В И В:

Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області (далі -"позивач" або "ТУ
Держгірпромнагляду у Донецькій
області") звернулося до суду з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Кіровського районного управління
юстиції (далі -"відповідач" або "ВДВС")
про скасування постанови від 19.02.2014 р.
ВП № 42168956 про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

На обґрунтування позовних вимог ТУ
Держгірпромнагляду у Донецькій
області зазначило, що 03.09.2013 р.
Донецьким окружним адміністративним
судом видано виконавчий лист по справі
№ 805/12282/13-а про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
до відокремленого підрозділу «Шахта
імені О.О. Скочинського» державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», шляхом
зупинення робіт у виробках східної
панелі у зв'язку з загрозою життю та
здоров'ю людей.

Позивачем було направлено заяву про
відкриття виконавчого провадження та
вищезазначений виконавчий лист до ВДВС
Кіровського РУЮ.

04.03.2014 р. позивач отримав постанову ВДВС
Кіровського РУЮ від 19.02.2014 р. ВП № 42168956
про відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Просив скасувати зазначену постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 19.02.2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити позов та
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином. На адресу
суду надіслав письмові заперечення
проти позову в яких вказав, що при
винесенні оскаржуваної постанови він
діяв на підставі вимог закону.

В позові просив відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача належним
чином повідомленого про дату, час та
місце судового розгляду без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися та справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтувалося на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
встановив наступне.

Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
звернулося до ВДВС Кіровського РУЮ із
заявою про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа, виданого Донецьким окружним
адміністративним судом по справі №
805/12282/13-а за позовом територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Донецькій області до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду у зв'язку із
загрозою життю та здоров'ю людей на
відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.
О. Скочинського» державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія».

19.02.2014 р. ВДВС Кіровського РУЮ,
керуючись п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», з приводу
того, у виконавчому документі відсутня
суть примусового виконання
(зобов'язання боржника вчинити певні
дії або утриматися от їх вчинення) було
прийнято постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 42168956 (а.с. 7).

Дану постанову було відправлено на
адресу позивача з супровідним листом
(а.с. 6).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в ст. 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження» у виконавчому документі
зазначаються:

- назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видала;

- дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

- повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові за
наявності)(для фізичних осіб) стягувача
і боржника, , їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника за
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), також інші дані,
якщо вони відомі суду чи іншому органу,
що видав виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому виконанню,
зокрема дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місце знаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

- резолютивна частина рішення ;

- дата набрання законної
(юридичної) сили рішення.

Тобто, судом в ході судового розгляду
справи було встановлено, що виконавчий
лист, повністю відповідає вимогам
закону.

Також, судом було встановлено, що
відповідач прийняв оскаржувану
постанову на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ № «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

В наявності у державного виконавця при
винесенні оскаржуваної постанови
інших передбачених законом обставин не
було, а тому посилання в цій постанові
на п.8 ч.1 ст.26 Закону № 606 як на підставу
її винесення, є таким, що не відповідає
вимогам закону.

Посилка державного виконавця в
описової частині оскаржуваної
постанови на те що у виконавчому
документі відсутня суть примусового
виконання (зобов'язання боржника
вчинити певні дії або утриматися от їх
вчинення) є помилковою, тому що
резолютивна частина судового рішення у
виконавчому листі викладена повністю і
відповідає резолютивній частині
самого судового рішення.

Суть примусового виконання рішення
полягає в застосуванні до підприємства
- боржника заходів реагування у сфері
державного нагляду шляхом зупинення
робіт на певних частинах підприємства.

Відповідно до ч.4 ст.75 Закону № 606,
державний виконавець під час виконання
рішення про заборону вчиняти певні дії
або про утримання від вчинення певних
дій доводить до відома боржника
резолютивну частину такого рішення,
про що складає відповідний акт. Після
складення акта виноситься постанова
про закінчення виконавчого
провадження.

В даному випадку, зупинення робіт
і є заборона вчиняти певні дії в
розумінні Закону № 606.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В силу статті 5 Закону №606-XIV державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Частиною 1 статті 25 Закону №606-XIV
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини 2 статті 82 Закону
№606-XIV боржник має право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби виключно в судовому порядку.

Частина 1 статті 7 Закону №606-XIV
передбачає, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Перевіряючи дотримання відповідачем
вимог ч.3 ст.2 КАС України, суд вважає, що
відповідач діяв з перевищенням наданих
йому повноважень, а оскаржувані
рішення прийняті необґрунтовано, тобто
без урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: 1) суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; 2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Питання розподілу судових
витрат суд вирішує на підставі ст..94 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86,
94, 158-164, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області до відділу державної
виконавчої служби Кіровського
районного управління юстиції про
скасування постанови від 19.02.2014 р. ВП №
42168956 про відмову у відкритті
виконавчого провадження від,
задовольнити повністю.

Скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Кіровського
районного управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 19.02.2014 р. ВП № 42168956.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та її вступну та резолютивну частину
постанви проголошено у судовому
засіданні 27 березня 2014 року в
присутності представника позивача.

Постанову в повному обсязі
складено 01 квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду в
порядку і строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Хохленков О.В.