Справа № 805/4141/14
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 р.
Справа №805/4141/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15 год.47
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі

головуючий суддя: Куденков К.О.

при секретарі:
Окрибелашвілі Г.О.

за участю:

представника позивача: Половій
М.Л., Мельник Н.В.

представника відповідача: Гой В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Електросталь» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Електросталь»
(надалі - позивач, ТОВ «Електросталь»)
звернулось до суду із адміністративним
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (надалі - відповідач, СДПІ у
м. Донецьку) про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення
№/5076/10/28-03-40-32582387 від 07.03.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на необґрунтованість та
незаконність спірного рішення. Позивач
зазначає, що у спірному рішенні
зазначено порушення п.200.3 ст.200
Податкового кодексу України, чого не
було встановлено під час проведення
камеральної перевірки, за наслідками
якої складено акт перевірки від 19.02.2014р.
№79/28-03-40-32582387. Також, позивач вважає, що
відповідачем не враховано те, що
уточнюючим розрахунком податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок від
20.01.2014р. позивач уточнив показник рідка
24 декларації з податку на додану
вартість за листопад 2012р. Посилаючись
на п.50.1 ст.50 Податкового кодексу
України та п.4 розділу VI «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2011 р. за N 1490/20228, позивач зазначає, що
уточнюючий розрахунок був поданий
тільки за листопад 2012р., оскільки
значення рядка 25 та рядка 23 декларації
не змінювались.

У судовому засіданні представники
позивача адміністративний позов
підтримали та просили позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення
на адміністративний позов, за змістом
яких просив відмовити у задоволенні
позовних вимог, зазначаючи, що
позивачем включено до рядку 21.2
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013р. суму
від'ємного значення, що не відповідає
значенню рядка 24 декларації минулого
періоду (листопад 2013р.), що призвело до
заниження податкового зобов'язання з
податку на додану вартість.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав та просив відмовити у
задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
адміністративного позову, дійшов
наступних висновків.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Електросталь»
зареєстровано у якості юридичної
особи, ідентифікаційний код: 32582387,
місцезнаходження: 85612, Донецька
область, Мар'їнський район, м. Курахове,
Промислова зона, 70, що підтверджується
довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України АБ
№383065 від 02.04.2012р.

Позивачу видано свідоцтво №100262703 про
реєстрацію платника податку на додану
вартість, дата початку дії свідоцтва -
23.01.2010р.

Позивачем подано податкову декларацію
з податку на додану вартість від
20.12.2012р. за звітний період листопад 2012р.,
якою визначив значення рядка 24
«залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду» у сумі 19 390 950,00 грн.

Згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 25.12.2012р. за звітний період
грудень 2012р., звітний період, за який
виправляються помилки листопад 2012р.,
позивач визначив значення рядка 24
«залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду» (за листопад 2012р.) у сумі 258 137,00
грн. ( різниця «-19 132 813,00 грн.»).

Податковою декларацією з податку на
додану вартість від 17.12.2013р. за звітний
період листопад 2013р. (№) позивач
визначив значення рядка 24 «залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду» у сумі
276 652,00 грн., а значення рядка 20.2
«зарахування від'ємного значення
різниці поточного звітного
(податкового) періоду до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду» у сумі
11 948,00 грн.

Позивач не подавав уточнюючі
розрахунки щодо уточнення значення
рядка 24 податкової декларації з
податку на додану вартість за звітний
період листопад 2013р.

Позивач подав податкову декларацію з
податку на додану вартість від 20.01.2014р.
(звітна) за звітний період грудень 2013р.
із значенням рядку 21.2 у сумі 19 409 465,00
грн. та податкову декларацію з податку
на додану вартість від 20.01.2014р. (звітна
нова) за звітний період грудень 2013р.

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість від 20.01.2014р. (звітна
нова) за звітний період грудень 2013р.
(№), позивач визначив значення
рядка 21.2 «значення рядка 24 декларації
попереднього звітного (податкового)
періоду» у сумі 2 178 062,00 грн. При цьому,
значення рядка 18 «позитивне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду» визначено у сумі
2 190 010,00 грн., та значення рядка 21
«залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду»
визначено у сумі 2 190 010,00 грн. (11 498,00 грн.
рядку 21.1 + 2 178 062,00 грн. рядку 21.2).

Суд зазначає, що у складі податкової
декларації з податку на додану
вартість від 20.01.2014р. за звітний період
грудень 2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Електросталь» не
подавало уточнюючі розрахунки щодо
уточнення значення рядка 24 податкової
декларації з податку на додану
вартість за звітний період листопад
2013р. та щодо уточнення значення рядка 24
податкової декларації з податку на
додану вартість за звітний період
листопад 2012р.

Згідно уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 17.01.2014р. (поданий як
самостійний документ) за звітний
період січень 2014р., звітний період, за
який виправляються помилки листопад
2012р., позивач визначив значення рядка 24
«залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду» (за листопад 2012р.) у сумі 19 390
950,00 грн. ( різниця «+19 132 813,00 грн.»).

Відповідно до уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 20.01.2014р. (поданий як
самостійний документ) за звітний
період січень 2014р., звітний період, за
який виправляються помилки листопад
2012р. (№), позивач визначив
значення рядка 24 «залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду» (за листопад 2012р.)
у сумі 2 159 547,00 грн. ( різниця «- 17 231 403,00
грн.»).

Таким чином, у зв'язку з поданням як
самостійного документу уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок від 20.01.2014р. за звітний період
січень 2014р., звітний період, за який
виправляються помилки листопад 2012р., -
позивач вважає, що має право на
включення 1 901 410,00 грн. (2 159 547,00 - 258 137,00) до
складу рядка 21.2 податкової декларації
з податку на додану вартість від
20.01.2014р. (звітна нова) за звітний період
грудень 2013р.

Відповідачем проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість ТОВ «Електросталь» за
грудень 2013р., за наслідками якої
складено відповідний акт перевірки від
19.02.2014р. №79/28-03-40-32582387.

Згідно висновку вказаного акта
перевірки в порушення пп.4.6.6 «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2011 р. за N 1490/20228, позивачем включено до
рядку 21.2 декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013р. суму
від'ємного значення, що не відповідає
значенню рядка 24 декларації минулого
періоду в розмірі 1 901 410,00 грн., що
призвело до не нарахування та не сплати
податку на додану вартість в сумі 1 901
410,00 грн.

Із акта перевірки від 19.02.2014р.
№79/28-03-40-32582387 вбачається. що
відповідачем використані декларації з
податку на додану вартість за листопад
2013р. (№), за грудень 2013р. (№)
та уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок від
20.01.2014р. (поданий як самостійний
документ) за звітний період січень 2014р.,
звітний період, за який виправляються
помилки листопад 2012р. (№).

Відповідач в акті перевірки зазначив,
що значення рядка 24 декларації з
податку на додану вартість за листопад
2013р. складає 276 652,00 грн., уточнюючі
розрахунки податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за листопад 2013р. позивачем не
надавались.

Заперечення позивача №237/02 від 27.02.2014р.
до акта перевірки залишені без
задоволення, про що зазначено у
відповіді від 05.03.2014р. №4857/10/28-03-40.

На підставі акта перевірки від 19.02.2014р.
№79/28-03-40-32582387 відповідачем прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення
№/5076/10/28-03-40-32582387 від 07.03.2014р., яким
позивачу визначено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 2 376 762,50 грн., у тому
числі за основним платежем 1 901 410,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 475 352,50 грн.

У спірному рішенні зазначено, що
встановлено порушення п.200.3 ст.200
Податкового кодексу України та пп.4.6.6
«Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 N 1492.

Відповідно до пп.4.6.6 п.4.6 розділу V
«Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 N 1492 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2011 р. за N 1490/20228, встановлено, що залишок
від'ємного значення (для декларації 0110 -
після бюджетного відшкодування)
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 24
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Суд зазначає, що Наказ Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 N 1492 втратив
чинність з 30.12.2013р. згідно Наказу
Міністерства фінансів України від
13.11.2013р. №944, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 11 грудня
2013 р. за N 2093/24625.

Проте, відповідно до п.2 розділу Х
«Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 N 1492, встановлено, що до
визначення нових форм декларацій
(розрахунків), які набирають чинності,
для складання звітності за податковий
період, що настає за податковим
періодом, у якому відбулося їх
оприлюднення, є чинними попередні
форми декларацій (розрахунків).

Аналогічний припис міститься в п.2
розділу ІХ «Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість» затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 13.11.2013 N 678 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11 грудня 2013 р. за N
2094/24626, а саме, до визначення нових форм
декларацій (розрахунків), які набирають
чинності, для складання звітності за
податковий період, що настає за
податковим періодом, у якому відбулося
їх оприлюднення, є чинними попередні
форми декларацій (розрахунків).

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - це документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Митні декларації
прирівнюються до податкових
декларацій для цілей нарахування
та/або сплати податкових зобов'язань.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Згідно п.10 розділу І «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492, до податкової звітності з
податку на додану вартість (далі -
податкова звітність) належать, у тому
числі: податкова декларація з податку
на додану вартість; уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок.

Формою уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492, передбачено, що цей
уточнюючий розрахунок може бути
поданий як додаток до декларації або як
самостійний документ.

Абзацами першим та другим п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Із наведеного вбачається, що для
використання права не подавати
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок як
самостійний документ, платник податків
має зазначити відповідні уточнені
показники безпосередньо у складі
податкової декларації за податковий
період, протягом якого такі помилки
були самостійно виявлені, шляхом
подання уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок як додатку до декларації.

Суд зазначає, що уточнюючий розрахунок
(№), який подано як самостійний
документ та яким позивач визначив
значення рядка 24 декларації з податку
на додану вартість за листопад 2012р. у
сумі 2 159 547,00 грн., було подано за звітний
(податковий) період січень 2014р., а не
грудень 2013р., в якому позивач
відобразив значення рядка 21.2 у сумі 2 178
062,00 грн.

Згідно п.2 розділу І «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492, подання уточнюючого
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (далі - уточнюючий розрахунок)
(у разі якщо у майбутніх податкових
періодах з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 глави 9
розділу II Кодексу, платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій податковій
декларації (крім митної декларації або
обмежень, визначених статтею 50 глави 2
розділу II Кодексу)) передбачено пунктом
50.1 статті 50 глави 2 розділу II Кодексу.

Відповідно до п.4 розділу VI «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492, у разі виправлення значення
рядка 24 декларації, яке у майбутніх
звітних періодах не вплинуло на
значення рядка 25 чи рядка 23 (23.1 чи 23.2),
уточнюючий розрахунок подається за
один звітний період, в якому вносяться
відповідні зміни. Такий уточнюючий
розрахунок може бути поданий як
самостійний документ або у складі
декларації (як додаток до неї). Значення
графи 6 рядка 24 уточнюючого розрахунку
(як збільшення, так і зменшення)
враховується при визначенні значень
рядків 21.2 та відповідно 24 декларації за
звітний період, у якому подано такий
уточнюючий розрахунок.

Таким чином, оскільки значення рядка 24
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2012р. було уточнено
за звітний період січень 2014р.
відповідач дійшов обґрунтованого
висновку щодо включення до рядку 21.2
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013р. суми
від'ємного значення, що не відповідає
значенню рядка 24 декларації минулого
періоду в розмірі 1 901 410,00 грн.

При цьому, суд вважає безпідставним
посилання позивача на зазначення
уточнених показників у складі
податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2013р.,
оскільки як додатку до вказаної
декларації не було додано відповідного
уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п.200.2 ст.200 Податкового кодексу
України, при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

За приписами п.200.3 ст.200 Податкового
кодексу України встановлено, що при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Таким чином, у зв'язку із безпідставним
включенням до рядку 21.2 декларації з
податку на додану вартість за звітний
період грудень 2013р. суми від'ємного
значення у розмірі 1 901 410,00 грн.
відповідач дійшов до правомірного
висновку, що порушення пп.4.6.6 п.4.6
розділу V «Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 N 1492, призвело до не
нарахування та сплати податку на
додану вартість в сумі 1 901 410,00 грн. (2 190
010,00 грн. «рядок 18 декларації за грудень
2013р.» - (11 948,00 грн. «рядок 21.1 декларації
за грудень 2013р.» + 276 652,00 грн. «рядок 24
декларації за листопад 2013р. та рядок 21.2
декларації за грудень 2013р. за даними
перевірки»)).

Позивач безпідставно врахував 1 901 410,00
грн. у рахунок зменшення податкового
зобов'язання.

Відповідно до п. 86.2 ст.86 Податкового
кодексу України, за результатами
камеральної перевірки у разі
встановлення порушень складається акт
у двох примірниках, який підписується
посадовими особами такого органу, які
проводили перевірку, і після
реєстрації у контролюючому органі
вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п.86.8 ст.86 Податкового кодексу
України передбачено, що податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Таким чином, спірним рішенням
відповідач визначив суму грошового
зобов'язання за основним платежем -
обґрунтовано, у межах наданих
відповідачу повноважень та у
відповідності до наведених
законодавчих приписів.

В акті перевірки від 19.02.2014р.
№79/28-03-40-32582387 відсутні посилання на
порушення позивачем п.200.3 ст.200
Податкового кодексу України.

Проте, вказана обставина не спростовує
правомірність визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість внаслідок не
нарахування податку на додану вартість
в сумі 1 901 410,00 грн. у декларації за
звітний період грудень 2013р.

Також, приписами абзацу другого п.58.1
ст.58 Податкового кодексу України
передбачено, що податкове
повідомлення-рішення містить підставу
для такого нарахування (зменшення)
податкового зобов'язання та/або
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Спірне податкове повідомлення-рішення
№/5076/10/28-03-40-32582387 від 07.03.2014р.
відповідає наведеним вимогам.

Частиною першою п.123.1 ст.123 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, відповідач обґрунтовано
застосував спірним рішення штраф у
сумі 475 352,50 грн.

З урахуванням викладеного, перевіривши
спірне рішення згідно частини 3 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає, що за наведеними
позивачем підставами
адміністративного позову у задоволені
позовних вимог слід відмовити.

Як вбачається із платіжного доручення
№331 від 27.03.2014р., позивачем сплачено 487,20
грн. судового збору.

Частиною другою ст.4 Закону України
«Про судовий збір» ставки судового
збору встановлені у таких розмірах: за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру - 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати; за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру - 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» установлено
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі з 1 січня 2014р. - 1 218,00 грн.

При цьому ч.3 ст.4 «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Таким чином, з позивача повинно бути
стягнуто 4 384,80 грн. судового збору
((1218,00х4) - 487,20).

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електросталь» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення -
відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електросталь»
(ідентифікаційний код: 32582387,
місцезнаходження: 85612, Донецька
область, Мар'їнський район, м. Курахове,
Промислова зона, 70) на користь
Державного бюджету України (рахунок
№4005, отримувач: ГУКСУ у Донецькій
області, МФО: 834016, ЄДРПОУ отримувача:
38034015) суму судового збору у розмірі 4 384
(чотири тисячі сто двадцять дев'ять)
гривень 80 (двадцять) копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошено у судовому засіданні 25
квітня 2014 року, складання постанови у
повному обсязі - 28 квітня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Куденков К.О.