Справа № 805/2856/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа № 805/2856/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Чекменьова Г.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька про
скасування вимоги про сплату боргу та
рішень про застосування штрафних
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Будьонівському районі м.
Донецька про скасування вимоги про
сплату боргу та рішень про
застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідачем
прийняті вимога про стягнення боргу
через нарахування до позивача єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та рішення про
застосування штрафних санкцій. Із
зазначеними рішеннями відповідача
позивач не погодився, посилаючись на
те, що він є пенсіонером за віком на
пільгових умовах, здійснює
підприємницьку діяльність на умовах
сплати єдиного податку, через що не
повинен сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. З наведених
підстав позивач просив скасувати
прийняті УПФУ в Будьонівському районі
м. Донецька вимогу № 770 від 01.08.2013 р. та
рішення про застосування штрафних
санкцій № 1752 та № 1753 від 09.08.2013 р.

Позивач підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, надав письмові заперечення,
зазначив, що позивач повинен
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки не
досяг загального пенсійного віку та
отримує пенсію на пільгових умовах,
через що просив у задоволенні позову
відмовити.

На підставі письмової заяви сторін
відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши наявні в ній докази, судом
встановлені наступні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про державну
реєстрацію (а.с.17) позивач ОСОБА_1
зареєстрований в якості фізичної особи
підприємця, здійснює діяльність на
умовах сплати єдиного податку (а.с.34).

Водночас, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно з пенсійним посвідченням (а.с.16)
є пенсіонером за віком.

Відносно позивача УПФУ в
Будьонівському районі м. Донецька
прийняті вимога № 770 від 01.08.2013 р. та
рішення про застосування штрафних
санкцій № 1752 та № 1753 від 09.08.2013 р.
(а.с.8-10).

Ухвалою суду від 07 квітня 2014 р. визнані
поважними причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Будьонівському районі м.
Донецька про скасування вимоги про
сплату боргу та рішень про
застосування штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення позову
з наступних підстав.

Управління Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька є
суб'єктом владних повноважень - органом
виконавчої влади, який здійснює
повноваження, покладені на нього ст. 12
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011.

У відповідності до ст. 12 Прикінцевих
положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Спірні відносини врегульовані Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (надалі Закон № 2464-VI), стаття 25
якого, зокрема, містить наступні
приписи:

1. Рішення, прийняті органами
Пенсійного фонду з питань, що належать
до їх компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

2. У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

3. Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

4. Територіальний орган Пенсійного
фонду у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

Отже, до компетенції відповідача у разі
наявності заборгованості зі сплати
єдиного внеску належить прийняття
вимоги про сплату недоїмки, яка є
виконавчим документом.

Проте, суд враховує, що борг з єдиного
внеску, який зазначений в оскаржених
вимогах, визначений відповідачами без
урахування внесених змін в Закон № 2464-VI
та факту отримання позивачем пенсії за
віком.

За таких обставин суд вказує, що
частиною 4 ст. 4 Закону № 2464-VI в редакції
Закону України від 07.07.2011 р. № 3609-VI, який
набрав чинності 06.08.2011 р., передбачено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, на час прийняття спірних
вимоги та рішень про застосування
штрафний санкцій згідно з наведеною
прямою нормою спеціального закону
позивач був звільнений від сплати за
себе єдиного внеску, починаючи з 06.08.2011
р. Тобто, спірні рішення прийняті
відповідачем після набрання чинності
Законом України від 07.07.2011 р. № 3609-VI, що
не відповідає вказаним приписам цього
Закону.

Посилання відповідача на пільговий
характер пенсії, призначеної позивачу,
суд не приймає до уваги, оскільки
розділ ІІ Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII
містить чотири види пенсій. Відповідно,
пенсії, призначені на пільгових умовах
за особливостями пенсійного
забезпечення окремих категорій
працівників, відносяться до пенсій за
віком. Отже, на позивача
розповсюджується дія частини 4 ст. 4
Закону № 2464-VI в редакції Закону України
від 07.07.2011 р. № 3609-VI.

Крім того, аналіз наведеної норми
частини 4 ст. 4 Закону № 2464-VI в редакції
Закону України від 07.07.2011 р. № 3609-VI,
свідчить про те, що звільнення від
сплати за себе єдиного внеску закон
пов'язує не з видом пенсії, яку отримує
громадянин, а з наявністю статусу
пенсіонера за віком та одночасним
фактом отримання відповідно до закону
пенсії або соціальної допомоги.
Відсутність у законі конкретизації
виду пенсії або соціальної допомоги,
яку фактично отримує пенсіонер за
віком, свідчить, що вид таких виплат не
впливає на звільнення пенсіонера від
сплати за себе єдиного внеску.

Тому, при вирішенні справи суд враховує
вимоги ч. 3 ст. 2 КАС України про те, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

Також, згідно зі ст. 8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Відповідно до статті 24 Конституції
України громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками. Тому, суд вважає, що
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах не може звужувати наданий
законом обсяг прав та свобод
громадянина.

За таких умов, враховуючи, що позивач є
платником єдиного внеску, суд дійшов
висновку про задоволення позову про
скасування прийнятих УПФУ в
Будьонівському районі м. Донецька
вимоги № 770 від 01.08.2013 р. та рішень про
застосування штрафних санкцій № 1752 та
№ 1753 від 09.08.2013 р.

За приписами ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Тому на
користь позивача з Державного бюджету
підлягає стягненню сума сплаченого
судового збору (а.с.2) в сумі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Будьонівському районі
м. Донецька про скасування вимоги про
сплату боргу та рішень про
застосування штрафних санкцій -
задовольнити.

Скасувати вимогу Управління
Пенсійного Фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька № 770
від 01.08.2013 р.

Скасувати рішення про застосування
штрафних санкцій Управління
Пенсійного Фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька № 1752
від 09.08.2013 р. та № 1753 від 09.08.2013 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.