Справа № 335/3418/14-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/3418/14-а 2-а/335/113/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Франчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
державного інспектора з охорони
навколишнього природнього середовища
Запорізької області Плесьонова Олега
Васильовича про визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення від 21.03.2014
року № 000153/01/07, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
державного інспектора з охорони
навколишнього природнього середовища
Запорізької області Плесьонова О.В. про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 21.03.2014
року № 000153/01/07, в обґрунтування якого
зазначив наступне.

21.03.2014 постановою про накладання
адміністративного стягнення №000153/01/07
він був визнаний у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 78 КУпАП та на нього був накладений
штраф у розмірі 136 грн. Вказана
постанова прийнята на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 20.03.14 року №003643,
відповідно до якого встановлене
порушення порядку здійснення викиду
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу уповноваженого
органу, що е порушення ст. 10, 11, 33 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря».

Вказані висновки у постанові про
накладання адміністративного
стягнення від 21.03.2014 №000153/01/07 та
відповідному протоколі є
необґрунтованими в зв'язку з наступним.
Позивач виконує обов'язки першого
заступника голови правління-головного
інженера на ПрАТ «ЗЕРЗ» з 20.02.2014 року, а
протокол про адміністративне
правопорушення був складений вже 20.03.2014
року, а тому він не міг порушити діюче
законодавство на ПрАТ «ЗЕРЗ», так як не
працював на вказаній посаді головного
інженера до 20.02.2014 року, а отримання
відповідного дозволу на викид
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря потребує набагато більшого
часу ніж один місяць, тобто відсутня
його вина у визначених подіях, вказаних
у протоколі та постанові.

Крім цього, додав документи (дозвіл на
викид забруднюючих речовин в
атмосферне повітря зі строком дії до 2015
року), що свідчать про виконання
відповідних норм діючого
законодавства.

У зв'язку з чим просив суд визнати
протиправною та скасувати постанову
про накладення адміністративного
стягнення від 21.03.2014 року № 000153/01/07,
судові витрати стягнути з державного
бюджету на користь позивача.

У судове засідання позивач не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов
підтримав у повному обсязі, просив суд
його задовольнити.

В судове засідання відповідач не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про день та місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
заперечень на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд
вважає за можливе вирішити справу на
підставі наявних у ній доказів, у
відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову
про накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено у
районний суд у порядку, визначеному КАС
України, з особливостями,
встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді
скарги на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряється законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймається одне з таких рішень:
скасовується постанова і закривається
справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача.
Однак відповідач не з'явився до суду і
не повідомив про причини неявки, що суд
розцінює, як відсутність у нього
будь-яких доказів в підтвердження
правомірності винесеної постанови
про накладення адміністративного
стягнення.

Судом встановлено, що 21.03.2014 року
постановою державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Запорізької області
Плесьонова О.В. про накладання
адміністративного стягнення №000153/01/07
ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 78 КУпАП та на нього був накладений
штраф у розмірі 136 грн.

Вказана постанова прийнята на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення від 20.03.14 року №003643,
відповідно до якого встановлене
порушення порядку здійснення викиду
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу уповноваженого
органу, що є порушення ст. 10, 11, 33 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря».

Вказані висновки у постанові про
накладання адміністративного
стягнення від 21.03.2014 №000153/01/07 та
відповідному протоколі є
необґрунтованими в зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів
провадження, позивач виконує обов'язки
першого заступника голови
правління-головного інженера на ПрАТ
«ЗЕРЗ» з 20.02.2014 року, протокол про
адміністративне правопорушення був
складений 20.03.2014 року, через місяць
після прийняття на посаду. Крім того, як
вбачається з договору №74-12/13-п
укладеного ще 05.12.2013 року ПрАТ
«Запорізький електровозоремонтний
завод» з ТОВ «Екогрінлайн» домовилися
щодо виконання інженерно-технічних
робіт і на момент притягнення до
відповідальності ОСОБА_1він не був
виконаний у повному обсязі.

Суд вважає , що відповідачем при
складанні протоколу та накладенні
стягнення на ОСОБА_1 допущені
порушення вимог ст.ст.256,283 КУпАП.

Так у відповідності до ст..256 КУпАП у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

В протоколі про адміністративне
правопорушення не викладена об'єктивна
сторона правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.78 КУпАП, не зазначено час вчинення
правопорушення. Крім цього,
інспектором під час розгляду справи
про адмінправопорушення не з'ясовано
та не дана оцінка щодо особи, обставин,
що пом'якшують, або обтяжують
покарання.

Враховуючи, що на момент перевірки
ОСОБА_1 надав документи (дозвіл на викид
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря зі строком дії до 2015 року), у
зв'язку із зміною назви підприємства з
ВАТ на ПрАТ отримання відповідного
дозволу на викид забруднюючих речовин
в атмосферне повітря потребує набагато
більшого часу ніж один місяць, про що
свідчить також і договір від 05.12.2013
року,суд вважає, що відсутня вина
ОСОБА_1. у визначених подіях, вказаних у
протоколі та постанові.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступень його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Але як вбачається з
матеріалів, складених відповідачем, ці
обставини не враховувались.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Але вимоги цієї
статті також не виконані.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь.

Недоведена вина прирівнюється до
доведеної невинуватості. За таких
обставин факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.78
КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи у його вчиненні
або інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
завданням провадження по справах про
адміністративні правопорушення є:
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом, провадження у
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності,
застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного спливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права
і свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що при складенні протоколу
про адміністративне правопорушення та
накладенні адміністративного
стягнення відповідачем було порушено
вимоги КУпАП, оскільки інспектор, не
врахував всі обставини у справі, не
навів в постанові доказів, якими
підтверджується вчинення
правопорушення, чим допустив порушення
прав позивача та незаконне притягнення
особи до адміністративної
відповідальності, тому позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,6,60,71,104,106,158-163, 171-2,185
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
державного інспектора з охорони
навколишнього природнього середовища
Запорізької області Плесьонова Олега
Васильовича про визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення від 21.03.2014
року № 000153/01/07- задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати
постанову державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Запорізької області
Плесьонова Олега Васильовича № 000153/01/07
від 21 березня 2014 року про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.78 КУпАП і накладення
на нього стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 136 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 73,08 гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Ю.В.Апаллонова