Справа № 2а-1870/6460/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/80018/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Чалого С.Я.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах до публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах звернулось до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" про стягнення
заборгованості по сплаті штрафних
санкцій та пені в загальному розмірі 1
228 672,04 грн.

Позовні вимоги мотивовано відсутністю
факту добровільної сплати штрафних
санкцій та пені, застосованих до
позивача на підставі рішення від 19.04.2010
№186.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2012 року, позов задоволено: стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
заборгованість зі сплати штрафних
санкцій та пені у загальному розмірі 1
228 672,04 грн.

У поданій касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство "Сумихімпром" із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувані рішення
судів попередніх інстанцій та
постановити нове рішення, про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
доведеності з боку органу Пенсійного
фонду наявності підстав для
примусового стягнення з відповідача
заборгованості по штрафним санкціям та
пені, застосованих згідно з рішенням
від 19.04.2010 №186.

Так, судами попередніх інстанцій
вказано на необґрунтованість
посилання публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на наявність
факту введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів, у зв'язку
з порушенням господарським судом
провадження у справі про банкрутство
стосовно публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром", оскільки, за
посиланням судів попередніх інстанцій,
вимоги органу Пенсійного фонду по
рішенню від 19.04.2010 №186 виникли після
введення мораторію та є поточними.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, вказує на
передчасність зазначених висновків
судів попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Згідно з частиною другою названої
статті вимоги конкурсних кредиторів,
що заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ухвалою Господарського
суду Сумської області від 24 жовтня 2011
року порушено провадження у справі про
банкрутство ПАТ «Сумихімпром».

21 лютого 2012 року в газеті "Голос
України" №33 опубліковано оголошення
про порушення справи про банкрутство
ПАТ "Сумихімпром".

22 березня 2012 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Сумах
направлено до Господарського суду
Сумської області заяву про визнання та
включення до реєстру вимог кредиторів
по справі про банкрутство ПАТ
«Сумихімпром». В дану заяву
заборгованість по фінансовим санкціям
та пені згідно з рішенням від 19.04.2010 №186
не увійшла.

Невключення зазначеної суми
заборгованості до реєстру вимог
кредиторів орган Пенсійного фонду
України обґрунтовує положеннями
частини тринадцятої статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, згідно з якими
оскарження рішення виконавчого органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
та накладання штрафів зупиняє строки
їх сплати до винесення вищим органом
Пенсійного фонду або судом рішення у
справі. Так, позивачем зазначено, що
рішення про застосування фінансових
санкцій та пені від 19.04.2010 №186 було
оскаржено публічним акціонерним
товариством "Сумихімпром" у судовому
порядку. Так, зважаючи на те, що про
остаточне рішення у вказаній справі
органу Пенсійного фонду стало відомо
лише 20.03.2012, з момент отримання рішення
суду касаційної інстанції, тобто після
порушення справи про банкрутство,
орган Пенсійного фонду дійшов
висновку, що вимоги у зв'язку з
несплатою заборгованості по вказаному
рішенню виникли у позивача після
порушення справи про банкрутство та є
поточними.

Зазначену позицію підтримано також
судами попередніх інстанцій.

Колегія суддів вказує на передчасність
таких висновків, з огляду на наступне.

Відповідно до частини тринадцятої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, оскарження рішення
виконавчого органу Пенсійного фонду
про нарахування пені та накладання
штрафів зупиняє строки їх сплати до
винесення вищим органом Пенсійного
фонду або судом рішення у справі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Сумського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2010 року по справі №2а-4555/10/1870
відмовлено у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах про визнання
протиправним та скасування рішення від
19.04.2010 №186.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2010 року постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2010
року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 лютого 2012 року постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 20 липня 2010 року та ухвала
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2010 року залишені без змін.

Відповідно до частини третьої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Згідно з частиною п'ятою статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Судами попередніх інстанцій при
визначенні моменту, з якого сума за
рішеннями від 19.04.2010 №186 вважається
узгодженою, не враховано, що рішення
суду першої інстанції, у випадку його
оскарження, набирає законної сили
після набрання законної сили рішенням
за наслідками апеляційного
провадження, а не після його перегляду
в касаційному порядку.

Набрання законної сили рішенням суду
касаційної інстанції як і отримання
органом Пенсійного фонду тексту
зазначеного рішення не є юридичним
фактом, з яким закон пов'язує наявність
підстав для звернення органу
Пенсійного фонду до суду із з позовом
про стягнення сум заборгованості.

У той же час, судами попередніх
інстанцій в обґрунтування судових
рішень не встановлено момент набрання
законної сили рішення суду, яким
публічному акціонерному товариству
"Сумихімпром" відмовлено у задоволенні
позову про визнання протиправним та
скасування рішення від 19.04.2010 №186, у
зв'язку з чим колегія суддів не може
перевірити обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
виникнення в органу Пенсійного фонду
вимог за вказаним рішенням вже після
порушення справи про банкрутство.

Одночасно з викладеним, в матеріалах
справи наявна постанова про відкриття
виконавчого провадження від 16.07.2012
№33436003, згідно з якою відкрито
виконавче провадження з виконання
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м. Суми від
19.04.2010 №186 про стягнення з відповідача
на користь органу Пенсійного фонду
фінансових санкцій та пені на загальну
суму 1228672,04 грн.

У той же час, судами попередніх
інстанцій при обґрунтуванні судових
рішень про наявність підстав для
примусового стягнення з відповідача
фінансових санкцій та пені на загальну
суму 1228672,04 грн. не надано жодної оцінки
факту відкриття виконавчого
провадження із стягнення вказаних сум
за ініціативою органу Пенсійного
фонду.

За вказаних обставин, зважаючи на
недотримання судами попередніх
інстанцій вимог щодо законності та
обґрунтованості судового рішення,
зважаючи на неповноту встановлення
обставин справи, що мають значення для
вирішення спору, колегія суддів вказує
на наявність підстав для скасування
судових рішень із направленням справи
на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

За приписами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року скасувати.

Справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах до
публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" про стягнення
заборгованості направити до суду
першої інстанції на новий судовий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: