Справа № 814/4108/13-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р. Справа № 814/4108/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Яковлева Ю.В. судді - Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
начальника Управління пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Миколаєва про зобов'язання вчинити
певні дії, визнання дій та
бездіяльності незаконними, скасування
наказів від 11.06.2003 року №68, від 10.05.2007
року №54, від 03.10.2011 року №154, скасування
положення, -

встановиЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до начальника управління
Пенсійного Фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва про визнання
протиправними дії відповідача -
суб'єкта владних повноважень,
начальника управління ПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва, Дордій
Ганни Олексіївни, при відсутності
компетенції (відсутність повноважень
суб'єкта нормотворення) по утворенню та
введенню в дію з 2003 року по вересень 2013
року, Положення про комісію по
призначенню пенсій та допомоги при
управлінні ПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва, Наказів управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва, Наказів управління
ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва
від 11.06.2003 року № 68, від 10.05.2007 року № 54
та від 03.10.2011 року № 154; скасування
Положення про комісію по призначенню
пенсій та допомоги при управлінні ПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва та
Положення про комісію з пенсійних
питань управління ПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 12 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовив.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_4 посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Начальник Управління пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва як посадова особа
територіального органу ПФУ діє на
виконання Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, а також у
містах та районах (далі - Положення 08-02),
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та Порядком про подання
та оформлення документів про
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Судом першої інстанції встановлено, що
Начальником управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Миколаєва було прийнято: Положення про
комісію по призначенню пенсій та
допомоги при управлінні Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Миколаєва, затвердженого наказом
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва від
11.06.2003 року (далі по тексту - Положення
2003 року); Наказ від 11.06.2003 року № 68 "Про
затвердження Положення про комісію по
призначенню пенсій та допомоги в
управлінні ПФУ в Заводському районі та
поновлення складу комісії з пенсійних
питань"; Наказ від 10.05.2007 року № 54 "Про
поновлення складу комісії з пенсійних
питань"; Положення про комісію з
пенсійних питань управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва, затвердженого
наказом управління ПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва від 03.10.2011 року № 154
(далі по тексту - Положення 2011 року);
Наказ управління ПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва від 03.10.2011 року № 154
"Про поновлення складу комісії з
пенсійних питань".

У Порядку подання нормативно-правових
актів на державну реєстрацію до
Міністерства юстиції України та
проведення їх державної реєстрації,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 12.04.2005 № 34/5 дано чітке
визначення поняттю нормативного
правового акту. Так, п. 1.4. зазначеного
порядку визначено, нормативно-правовий
акт як офіційний документ, прийнятий
уповноваженим на це суб'єктом
нормотворення у визначеній законом
формі та порядку, який встановлює норми
права для неозначеного кола осіб і
розрахований на неодноразове
застосування.

Таким чином, головним критерієм
визначення, що письмовий документ є
нормативним актом, що належить
реєстрації є законно визначене право
на його видання (створення) суб'єктом
нормотворення. Виходячи з аналізу
Положення про Пенсійнний фонд України
та Положення 8-02 начальник
територіального управління ПФУ не є
суб'єктом нормотворення.

Окрім того, відповідно до роз'яснення
Президії Вищого господарського суду
України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів"
нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Як вбачається з матеріалів справи,
Накази управління не встановлюють та
не змінюють норм права, а визначають
механізм реалізації норм
законодавства в межах єдиного
територіального органу ПФУ, а відтак,
не є нормативно-правовими актами.

У своєму позові позивач зазначає, що
відповідач незаконно утворив Комісії
по призначенню пенсій та допомоги,
оскільки комісія не є органом
пенсійного фонду України, а відтак не
має повноважень на прийняття рішень з
пенсійних питань.

Судова колегія за доцільне вважає
зазначити, що Комісія не є окремим
органом чи підрозділом
територіального органу Пенсійного
фонду України, а є лише організаційною
формою прийняття рішень управлінням
ПФУ.

Створенням Комісії була організована
діяльність територіального органу ПФУ
по виконанню покладених пенсійним
законодавством завдань, зокрема, щодо
призначення (перерахунку) пенсій,
підтвердження наявного трудового
стажу показаннями свідків за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, щодо
стягнення пенсій, виплачених надміру
внаслідок зловживань з боку
пенсіонера.

Рішення, які приймаються комісією, є
рішеннями територіального органу ПФУ.
Такі рішення, як це передбачено пп. 10 п.
3.2 Положення про управління, підписані
начальником УПФУ, який є головою
Комісії та скріплені печаткою
управління.

Щодо твердження позивача про
перевищення начальником УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва своїх
повноважень по прийняттю наказів по
утворенню та введення в дію Положень
про комісію по призначенню пенсій та
допомоги при управлінні ПФУ, слід
зазначити наступне.

Пунктом 3.2. Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах начальник управління
здійснює керівництво Управлінням, несе
персональну відповідальність за
організацію та результати його
діяльності, видає у межах компетенції
Управління накази з питань діяльності
управління, які є обов'язковими для
виконання його працівниками, здійснює
інші повноваження відповідно до
законодавства.

Наказом № 82 від 06.06.2003 року Головного
управління УПФУ у Миколаївській
області - на начальнків територіальних
управлінь було покладено обов'язок
створення відповідних комісій по
призначенню пенсій та допомоги,
розроблення відповідних Положень.

Таким чином, при розроблені
оспорюваних положень та введення їх в
дію та затвердження наказами
відповідач діяв на виконання вимог
Головного управління ПФУ у
Миколаївській області в межах своїх
повноважень.

Таким чином, дії начальника управління
ПФУ у Заводському районі м. Миколаєва
Дордій Г.О. щодо утворення Комісії про
призначення пенсій та допомоги, та
введення в дію Положень "Про комісію
про призначення пенсій та допомоги", не
є нормотворчою діяльністю, а є діями,
спрямованими на організацію роботи
Управління відповідно до його функцій
та покладених на нього завдань. А
відтак, оскаржувані накази та
положення є документами розпорядчого
характеру.

Крім того, в матеріалах справи
міститься наказ № 57 від 16.09.2013 ГУ ПФУ в
Миколаївській області про визнання
таким, що втратив чинність наказ № 82
від 06.06.2003 року. На виконання цього
наказу відповідачем було видано Наказ
№ 70 від 26.09.2013 року про скасування
наказів про затвердження положень
комісії, а відтак, оскаржуванні
положення про комісію втратили свою
чинність та скасовані.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_4 не обґрунтовані
та не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
начальника Управління пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Миколаєва про зобов'язання вчинити
певні дії, визнання дій та
бездіяльності незаконними, скасування
наказів від 11.06.2003 року №68, від 10.05.2007
року №54, від 03.10.2011 року №154, скасування
положення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.В.
Яковлев суддя Д.В. Запорожан