Справа № 459/511/14-а
Суддя: Грабовський В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/511/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2014 р. Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.,

з участю: секретаря судового засідання
Черник Т.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Цюпи В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Червоноградської міської ради, за
участі третіх осіб: червоноградського
міського голови, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, ОСОБА_4, про
визнання протиправною бездіяльності
Виконавчого комітету Червоноградської
міської ради та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач
звернулася до суду з позовом, у якому, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, просить: прийняти
постанову, якою визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невжиття ним заходів до відновлення
попереднього стану будинку та знесення
самовільно збудованої добудови до
квартири АДРЕСА_1; стягнути 10000,00 грн.
моральної шкоди. На обґрунтування
своїх вимог позивач послалася на те, що
вона неодноразово зверталася із
заявами до червоноградського міського
голови з проханням звернутися з
відповідним позовом до суду про
знесення самочинно збудованої
прибудови, проте виконавчий комітет та
міський голова всупереч ст.ст. 31, 42
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 14 Закону
України «Про основи містобудування»
самоусуваються від подання такого
позову до суду. Вважає протиправною
позицію відповідача, яка полягала у
незапереченні проти позову при
розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Червоноградської
міської ради, за участі третьої особи:
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Червоноградського МУЮ у
Львівській області, про визнання права
власності на добудований балкон після
реконструкції квартири. Спричинену їй
унаслідок бездіяльності відповідача
моральну шкоду оцінює у 10000,00 грн.

Треті особи, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що, виходячи з положень ст. 128
КАС України, не є перешкодою для
розгляду справи за їх відсутності.

Позивач та її представник у
судовому засіданні свої вимоги
підтримали та пояснили, що протиправна
бездіяльність відповідача полягає у
його незверненні з відповідним позовом
до суду про знесення самочинної
добудови до квартири, незапереченні
позовних вимог ОСОБА_4 про визнання
права власності на добудований балкон
після реконструкції квартири АДРЕСА_1
та у нездійсненні контролю за
зверненням Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до суду з позовом
про знесення самочинної добудови до
цієї квартири. Самостійно звертатися
до суду з позовом про знесення
самочинної прибудови не бажає,
оскільки це потягне за собою значні
грошові витрати.

Представник відповідача під час
розгляду справи позовні вимоги не
визнав, подав письмові заперечення,
доводи яких зводяться до вжиття ним
заходів у зв'язку зі здійсненням ОСОБА_4
самочинної добудови до своєї квартири,
що виразилися у притягненні її до
адміністративної відповідальності
згідно з постановою про накладення
адміністративного стягнення від 19.06.2012
року № 94. Щодо свого звернення до суду
про знесення самочинної добудови,
вважає, що таке є правом виконавчого
комітету, а не обов'язком, тому просить
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши сторін, з'ясувавши
обставини справи, суд дійшов висновку
про відмову в задоволенні позову з
огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи (а.с.
9, 12, 15, 17), передумовою звернення до суду
із зазначеним позовом послужило
фактичне незадоволення відповідачем
вимог позивача про звернення
відповідача до суду з позовом про
знесення самочинно збудованої
прибудови до квартири АДРЕСА_1 або
вжиття всіх заходів для звернення до
суду з таким позовом інспекцією
Держархбудконтролю.

Водночас позовна вимога
немайнового характеру, крім визнання
бездіяльності протиправною,
стосується лише невжиття відповідачем
заходів до відновлення попереднього
стану будинку та знесення самовільно
збудованої добудови до квартири
АДРЕСА_1.

З урахуванням змісту цієї вимоги
суд дійшов висновку про поширення на
спірні відносини положень ч.ч. 1, 7 ст. 376
ЦК України, згідно з якими житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. У разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, законом передбачено
можливість органу місцевого
самоврядування звернутися до суду з
позовом до особи, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво, що,
виходячи з положень ч. 3 ст. 6 КАС
України, є його правом, а не обов'язком.

При цьому вжиття органом
місцевого самоврядування інших дій,
зокрема, стосовно органів державної
влади, які наділені самостійним правом
звернення до суду з таким позовом на
підставі ч. 7 ст. 376 ЦК України, у спірних
відносинах законом не передбачено.

За таких обставин суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання бездіяльності відповідача
протиправною, а отже, відшкодування
моральної шкоди, а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Незаперечення відповідачем при
розгляді цивільної справи за позовом
ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Червоноградської міської ради, за
участі третьої особи: відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Червоноградського МУЮ у Львівській
області, про визнання права власності
на спірний добудований балкон після
реконструкції квартири є правовою
позицією відповідача у справі, що не
стосується розглядуваного спору, тому
доводи позивача у цій частині є
безпідставними.

Посилання позивача на ст. 31 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. 14 Закону України «Про
основи містобудування» у частині
повноважень виконавчих органів
міських рад здійснювати в
установленному законодавством порядку
державний контроль за дотриманням
законодавства узгоджується з
положеннями ч. 7 ст. 376 ЦК України, у якій
закріплено можливість реалізації
такими органами контрольних функцій у
сфері містобудування (у галузі
будівництва) у спосіб звернення до суду
з позовом, з урахуванням положень ч. 3
ст. 6 КАС України. Щодо інших
повноважень, визначених у зазначених
статтях цих законів, то їх реалізація
не пов'язана зі знесенням самовільної
добудови, а тому не стосується предмета
спору.

З аналогічної підстави суд
відхиляє посилання позивача на ст. 383 ЦК
України, ст. 152 ЖК України, ст. 73 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.ст. 9, 28 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ст. 23 Закону
України «Про планування і забудову
територій», п.п. 1.4.5, 1.4.6 «Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій»,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17.05.2005 року, п. 1.1 «Положення про
порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт», затвердженого
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 05.12.2000 року № 273, п.
21 «Правил користування приміщеннями
житлових будинків та прибудинковими
територіями», затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№ 572 від 08.10.1992 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних
вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови шляхом подання апеляційної
скарги через суд першої інстанції.

Суддя:
В. В. Грабовський

Повний текст рішення виготовлено
24.04.2014 року.