Справа № 821/914/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/914/1416
год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача -
Марченко М.С.,

представника відповідача -
Тонкошкурова В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора міста Херсона до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення від 17.12.2013 р. № 318,

встановив:

Прокурор міста Херсона (далі - позивач)
звернувся до суду із позовом до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради (далі - відповідач), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Херсонської міської ради від
17.12.2013 р. № 318 "Про продовження терміну
дії рішення виконавчого комітету
міської ради від 19.12.2000 р. № 504 "Про норми
відпуску питної води споживачам по м.
Херсону".

У судовому засіданні представник
позивача, підтримавши позовні вимоги,
пояснив, що при здійсненні
прокуратурою міста Херсона перевірки
законності спірного рішення
встановлено порушення відповідачем
вимог законодавства, зокрема, пункту 3
Порядку розроблення та затвердження
нормативів питного водопостачання та
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги". Представник позивача
відмітив, що згідно положень наведених
вище нормативно-правових актів,
перегляд нормативів питного
водопостачання здійснюється один раз
на три роки. У свою чергу, нормативи
питного водопостачання розробляються
на науково обгрунтовуються згідно
Методики визначення нормативів
спеціалізованими науково-дослідними
організаціями та затверджуються після
погодження із місцевими органами
виконавчої влади. Проте, відповідач,
починаючи з 2000 року, тобто з часу
затверджень норм відпуску питної води,
жодного разу не здійснював перегляд
нормативів питного водопостачання, та
впродовж тринадцяти років продовжував
термін дії рішення від 19.12.2000 р. № 504.
Рішення відповідача про продовження
терміну дії рішення від 19.12.2000 р. № 504
були скасовані в судовому порядку,
однак відповідач продовжує допускати
порушення законодавства у той самий
спосіб.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позову, зазначив, що Порядок
розроблення та затвердження
нормативів питного водопостачання, на
який посилається позивач, не
передбачає необхідності кожні три роки
замовляти у спеціалізованої
організації розрахунки нормативів
питного водопостачання та норм
питомого споживання, а тому твердження
позивача про порушення відповідачем
при прийнятті спірного рішення вимог
законодавства є безпідставними.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані сторонами докази, суд
встановив наступні обставини.

17.12.2013 р. виконавчим комітетом
Херсонської міської ради прийнято
рішення № 318 "Про продовження терміну
дії рішення виконавчого комітету
міської ради від 19.12.2000 р. № 504 "Про норми
відпуску питної води споживачам по м.
Херсону", відповідно до якого термін
дії рішення № 504 продовжено до 31.12.2014
року.

За результатами перевірки законності
рішення від 17.12.2013 р. № 318, прокурором
міста Херсона 24.02.2014 р. внесено подання
про необхідність скасування
відповідачем вказаного рішення та
вжиття заходів до проведення
розрахунку нормативів питного
водопостачання для подальшого їх
затвердження згідно із вимогами
Порядку розроблення та затвердження
нормативів питного водопостачання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1107
(далі - Порядок № 1107).

07.03.2014 р. прокуратурою міста отримано
відповідь т.в.о. Херсонського міського
голови про те, що на виконання Порядку
№ 1107 відповідачем підготовлено проект
рішення "Про затвердження науково
обгрунтованих нормативів питного
водопостачання та норм споживання
населенням м. Херсона послуг
централізованого питного
водопостачання, а також норм витрат
води на полив", який розглядатиметься
на пленарному засіданні сесії міської
ради після проведення процедури,
передбаченої Законом України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

Надаючи оцінку обгрунтованості
тверджень позивача про незаконність
рішення від 17.12.2013 р. № 318, суд вважає за
необхідне врахувати наступні
обставини та положення законодавства.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" комунальні
послуги надаються споживачу
безперебійно, виключно за винятком
часу перерв у випадках, передбачених
пунктами 1-3 частини 2 цієї статті.
Органи місцевого самоврядування в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, мають право
тимчасово визначати інші норми
споживання, якості та режими надання
житлово-комунальних послуг з
урахуванням технічних можливостей
підприємств, кліматичних та інших
місцевих умов. Термін дії рішення щодо
обмеження інших параметрів та
нормативів споживчих властивостей,
режимів надання житлово-комунальних
послуг не може перевищувати один рік.

Рішенням виконавчого комітету
Херсонської міської ради від 19.12.2000 р. №
504 затверджено норми відпуску питної
води споживачам по місту Херсону. Дане
рішення прийнято відповідачем,
виходячи з типових норм, розроблених на
підставі БНіП 2.04.01-85 та з урахуванням
Правил, затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України від 01.06.1994
р. № 65.

Судом встановлено, що відповідачем
після прийняття рішення № 504, яким
затверджено нормативи відпуску питної
води, не розроблялись та не
затверджувались нормативи питного
водопостачання, а у спосіб прийняття
рішень про продовження терміну дії
рішення № 504, продовжували діяти
нормативи 2000 року.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону
України "Про питну воду та питне
водопостачання" у сфері питної води та
питного водопостачання встановлюються
нормативи, зокрема, нормативи питного
водопостачання, порядок розроблення та
затвердження яких встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Так, на виконання статті 29 вказаного
Закону, Кабінетом Міністрів України
винесено постанову від 25 серпня 2004 р. №
1107, якою затверджено Порядок
розроблення та затвердження
нормативів питного водопостачання.

Згідно із пунктом 1 Порядку № 1107 цей
Порядок визначає вимоги до розроблення
та затвердження нормативів питного
водопостачання при нормальному
функціонуванні систем питного
водопостачання, при їх порушенні та при
надзвичайних ситуаціях техногенного
або природного характеру.

Норматив (норма) питного
водопостачання - розрахункова
кількість питної води, яка необхідна
для забезпечення питних,
фізіологічних, санітарно-гігієнічних
та побутових потреб однієї людини
протягом доби у конкретному населеному
пункті, на окремому об'єкті або
транспортному засобі. Нормативи
питного водопостачання
використовуються для визначення
обсягів постачання питної води у разі
відсутності або тимчасової
несправності засобів обліку
споживання питної води (пункт 2
Порядку).

Перегляд нормативів питного
водопостачання здійснюється один раз
на три роки, а у разі необхідності
допускається їх достроковий перегляд
(пункт 3 Порядку) .

Нормативи питного водопостачання у
конкретному населеному пункті
розробляються та науково
обґрунтовуються згідно з Методикою
визначення нормативів питного
водопостачання населення
спеціалізованими науково-дослідними
організаціями на замовлення місцевих
адміністрацій або органів місцевого
самоврядування та затверджуються ними
після погодження з місцевими органами
виконавчої влади з питань охорони
здоров'я, охорони навколишнього
природного середовища та водного
господарства (пункт 4 Порядку).

Отже, у разі відсутності засобів обліку
споживання питної води, визначення
обсягів постачання такої води
здійснюється на підставі розроблених
та науково обґрунтованих нормативів
питного водопостачання, перегляд яких
відповідно до вимог пункту 3 Порядку №
1107 необхідно здійснювати один раз на
три роки.

Судом встановлено, що відповідач
використовує нормативи питного
водопостачання, які, починаючи з 2000
року, жодного разу не переглядались та
науково не обгрунтовувались.

Частиною 1 статті 11 КАС України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАСУ зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано суду належних
доказів правомірності прийняття ним
спірного рішення. Натомість, листом від
07.03.2014 р. відповідач повідомив позивача
про результати розгляду подання та
вжиття заходів по його виконанню
шляхом підготовки проекту рішення "Про
затвердження науково обгрунтованих
нормативів питного водопостачання та
норм споживання населенням м. Херсона"
згідно із вимогами Порядку № 1107.

Таким чином, суд погоджується із
твердженням позивача про незаконність
спірного рішення відповідача, яким
продовжено термін дії рішення
виконавчого комітету міської ради від
19.12.2000 р. № 504 "Про норми відпуску питної
води споживачам по м. Херсону".

За таких обставин суд дійшов висновку
про обгрунтованість позовних вимог та
скасування рішення від 17.12.2013 р. № 318.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов прокурора міста Херсона до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення від 17.12.2013 р. № 318
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Херсонської міської ради від 17.12.2013 р.
№ 318 "Про продовження терміну дії
рішення виконавчого комітету міської
ради від 19.12.2000 р. № 504 "Про норми
відпуску питної води споживачам по м.
Херсону".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 28 квітня 2014 р.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 5.6.2