Справа № 2а-6861/11/1370
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/24997/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А. А.,

за участю: представника відповідача -
Сільченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова до
Відкритого акціонерного товариства
"Прикарпатпромарматура" про стягнення
заборгованості,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
звернулось з позовом до Відкритого
акціонерного товариства
"Прикарпатпромарматура" про стягнення
заборгованості із відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за Списками №№ 1, 2 за
період з 01 вересня 2005 року по 31 грудня
2006 року в сумі 128 118 грн. 85 коп.

Постановою Господарського суду
Львівської області від 31 січня 2008 року
позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2010 року скасовано постанову
Господарського суду Львівської
області від 31 січня 2008 року та ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено
частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29 березня 2011 року постанову
Господарського суду Львівської
області від 31 січня 2008 року та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2010 року скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді справи позивач
змінив позовні вимоги та просив
сягнути з відповідача 119 785 грн 33 коп.

За наслідком нового розгляду справи
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року, позов задоволено частково:
стягнуто з ВАТ "Прикарпатпромарматура"
на користь УПФ України в Личаківському
районі м. Львова заборгованість в сумі
50 067 грн. 33 коп.; в частині позову про
стягнення 69 718 грн. 00 коп. в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся з касаційною скаргою
на них, в якій просив їх скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що на підприємстві
відповідача за Списком № 1 працювали:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11; за
Списком № 2 працювали: ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37

Позивачем на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», відповідно до
частини другої Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню
відповідачем за період з 01 вересня 2005
року по 31 грудня 2006 року.

В зв'язку з несплатою цих коштів УПФ
звернулося до адміністративного суду.

Під час нового розгляду суд першої
інстанції дійшов висновку, з яким
погодився апеляційний суд, про
часткове задоволення позову з підстав
того, що фактичні витрати по виплаті та
доставці пільгових пенсій за трудовий
стаж, набутий працівниками до введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення", тобто до 1 січня 1992 року,
відшкодуванню за рахунок підприємства
не підлягають. Отже, право на
відшкодування витрат по виплаті і
доставці пільгових пенсій за рахунок
підприємства, набутих в порядку статті
100 Закону України № 1788-ХІІ від 05
листопада 1991 року, органи Пенсійного
фонду не мають.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів та вважає за
необхідне зазначити наступне.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначає Закон України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 1 Закону платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно із абзацом 4 пункту 1 частини
першої статті 2 Закону для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві
положення Закону № 1058-IV (у редакції,
чинній у період, за який стягуються
позивачем витрати на виплату і
доставку пільгової пенсії, призначених
працівникам відповідача) встановлено,
що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.
У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту Закону
№ 1058-IV підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності Законом № 1058-IV,
у розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, підприємства повинні вносити до
Пенсійного фонду України плату, що
покриває фактичні витрати на виплату
та доставку пенсії, призначеної за
Списком № 1.

Об'єктом оподаткування відповідно до
абзацу 4 пункту 1 частини 1 статті 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" є
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктами "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи -жінкам.
Трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.
Жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі. Жінки, які працюють
доярками (операторами машинного
доїння), свинарками-операторами в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - після досягнення 50
років і при стажі зазначеної роботи не
менше 20 років за умови виконання
встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України. Жінки, зайняті протягом
повного сезону на вирощуванні,
збиранні та післязбиральній обробці
тютюну, - після досягнення 50 років і при
стажі зазначеної роботи не менше 20
років. Робітниці текстильного
виробництва, зайняті на верстатах і
машинах, - за списком виробництв і
професій, затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років. Жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України. Водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв) і великовагових
автомобілів, зайнятих в технологічному
процесі важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 20 років;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи 20 років, в тому числі на
зазначеній роботі не менше 15 років.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням чинності Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

А тому підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Статтею 100 цього Закону встановлено, що
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Між тим, стаття 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" не підміняє
статтю 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в питаннях визначення
кола осіб, які мають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, а лише вирішує
питання щодо визначення необхідного
стажу та віку для призначення вказаних
пенсій.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених особам
відповідно до пунктів "а", "б" - "з"
частини першої статті 13 Закону №
1788-XII за списком № 1 та списком № 2,
покриваються підприємствами та
організаціями. При цьому обов'язок
підприємств та організацій з
відшкодування цих витрат не пов'язаний
із датою призначення часом набуття
необхідного для цього пільгового стажу
(до чи після набрання чинності Законом N
1058-IV).

Ухвалюючи рішення, суди дійшли
правильного висновку відносно осіб за
списком № 1: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та за списком № 2: ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_18, ОСОБА_20,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, за яких підлягають
відшкодуванню витрати по виплаті та
доставці пільгових пенсій за трудовий
стаж.

Однак, відмовляючи у позові щодо осіб
за списком № 1: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
та за списком № 2: ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, суди не
врахували вищенаведених приписів
законодавства та висновків, про які
зазначив Вищий адміністративний суд
України в ухвалі від 29 березня 2011 року.

Так, в ухвалі суду касаційної інстанції
зазначено, що стягнення витрат на
виплату та доставку пенсій за осіб,
яким пенсія призначена до набрання
чинності Законом України "Про пенсійне
забезпечення", є безпідставним.

Тобто для правильного вирішення спору
судам необхідно було встановити дату
призначення пенсій, оскільки обов'язок
підприємств та організацій з
відшкодування цих витрат, понесених
ПФУ, не пов'язаний із періодом набуття
необхідного для цього пільгового стажу
(до чи після набрання чинності Законом N
1058-IV), тоді як вирішальним є момент
призначення такої пенсії.

Між тим, під час нового розгляду справи
суди на це уваги не звернули, такі
обставини не дослідили, чим порушили
частину п'яту статі 227 КАС України, за
приписами якої висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Зазначені порушення норм
процесуального права унеможливлюють
суд касаційної інстанції самостійно
встановлювати фактичні обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, зокрема: здійснення
розрахунку стягуваної заборгованості
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Неповне з'ясування обставин у справі є
порушенням норм процесуального права,
що унеможливлюють встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення спору, і
являються підставою для скасування
рішень судів першої та апеляційної
інстанції з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.
Львова задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: