Справа № 809/275/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. Справа № 876/3056/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Івано-Франківської обласної ради на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом заступника
прокурора Івано-Франківської області
до Івано-Франківської обласної ради
про визнання дій протиправними,
скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора
Івано-Франківської області звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Івано-Франківської обласної ради про
визнання дій протиправними, скасування
рішення.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2014 року позов задоволено
частково. Пункти 1, 2, 3, 4, 5, 7 рішення
Івано-Франківської обласної ради за №
1097-25/2013 від 26.11.2013 року визнано
протиправними та скасовано. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Івано-Франківська
обласна рада оскаржила її, подавши до
Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову, оскільки згідно статті 10 Закону
України ''Про місцеве самоврядування в
Україні'' обласна рада є органом
місцевого самоврядування, що
представляє інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами. Зазначає,
що депутати обласної ради
представляють інтереси
територіальної громади, а оскаржуване
рішення є результатам волевиявлення з
певних питань територіальний громад.
Дане рішення не носить нормативного
характеру, викладене у формі оціночних
суджень, звернено до окремих суб'єктів
та після оприлюднення вичерпало свою
дію.

08.04.2014 року першим заступником
прокурора Івано-Франківської області
подано до суду заяву про відмову від
позовних вимог з проханням закриття
провадження в даній адміністративній
справі.

Відповідно до ст.197 КАС України справу
розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, заяву першого заступника
прокурора Івано-Франківської області
про відмову від позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що слід
прийняти відмову заступника прокурора
Івано-Франківської області від
адміністративного позову, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі №809/275/14 - скасувати, а
провадження в справі закрити, виходячи
з наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову
суд першої інстанції виходив з того, що
приймаючи пункт 1,2,3,4,5,7 рішення від
23.11.2013 р. "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні та перспективи
євроінтеграції", відповідачем
вирішено питання, які не віднесено до
відання органів місцевого
самоврядування та не стосується питань
місцевого значення.

Проте колегія суддів не може
погодитися з вищевказаними
твердженнями суду першої інстанції,
вважає їх помилковими та незаконними,
зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року
Івано-Франківською обласною радою
шостого демократичного скликання
(двадцять п'ятій сесії) прийнято
рішення за №1097-25/2013 від 26.11.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграці", згідно
якого вирішено:

«1. Підтримати Резолюцію Народного Віча
«За європейську Україну!», прийняту 24
листопада 2013 року на Європейській
площі у Києві.

2. Схвалити звернення обласної ради у
зв'язку з призупинення урядом
Януковича-Азарова процесу підготовки
до підписання Угоди про асоціацію між
Україною та Європейським союзом та
надіслати його Європейському
Парламенту, Раді Європи, Європейській
комісії, Послу Європейського Союзу в
Україні пану Я. Томбінському.

3. Вимагати від Верховної Ради України
провести 27.11.2013 року позачергову сесію,
на якій прийняти закони про заборону
вибіркового правосуддя, про
можливість лікування за кордоном осіб,
засуджених до позбавлення волі, про
прокуратуру , про імпічмент Президента
України.

4. Вимагати від Президента України та
Верховної Ради України терміново
вчинити всі необхідні дії для
підписання на саміту у Вільносі 28-29
листопада 2013 року Угоди про асоціацію
між Україною та Європейським Союзом.

5. Вимагати від Президента України
В.Януковича невідкладно припинити
повноваження Прем'єр -міністра України
М.Азарова та прийняти рішення про його
відставку.

6. Рекомендувати територіальним
громадам та органам місцевого
самоврядування Івано-Франківської
області відреагувати на відмову
Президента України В.Януковича
підписати Угоду про асоціацію між
Україною та Європейським Союзом.

7.Вимагати від управління Міністерства
внутрішніх справ України в області,
управління Служби безпеки України в
області, прокуратури області та
звернутися до керівників підприємств,
установ, організацій області щодо не
перешкоджання проведенню в населених
пунктах області масових акцій на
підтримку євроінтеграції, в тому числі
й акцій «Євромайдан», не перешкоджати
мешканцям краю в реалізації їх
конституційного права на свободу
зібрань, права на мирний протест на
всій території України…».

Вирішуючи питання правомірності
прийняття спірного рішення, колегія
суддів зважає на наступні обставини.

За ч.2 ст.10 Закону України «Про місцеве
самоврядування» обласні та районні
ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією
України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими,
селищними, міськими радами.

Судом встановлено, що органом
місцевого самоврядування -
Івано-Франківською обласною радою
фактично підготовлено та направлено
звернення до Президента України,
Верховної Ради України, Європейського
Парламенту, Ради Європи, Європейської
комісії, Посла Європейського Союзу в
Україні п.Я.Томбінського,
територіальних громад та органів
місцевого самоврядування
Івано-Франківської області, управління
Міністерства внутрішніх справ України
в області, управління Служби безпеки
України в області, прокуратури області,
керівників підприємств, установ,
організацій області з приводу
суспільно-політичної ситуації в
Україні, про що місцевою радою прийнято
оскаржуване рішення.

При цьому, оскаржувані пункти рішення
від 26.11.2013 року №1097-25/2013 починаються
словами «підтримати», «схвалити»,
«вимагати», «рекомендувати», а отже за
своїм змістом є заявою, що містить у
собі позицію ради з певних питань та не
має ознак норми, оскільки не містить
нових норм права та не змінює (скасовує)
чинні. Оскаржувані пункти рішення не
породжують, не змінюють, не припиняють
правовідносини, мають суб'єктивний
характер, викладені у формі звернення.

Частиною другою статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтями 34, 40 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на свободу думки, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань;
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів наголошує, що чинне
законодавство не забороняє колективні
звернення органів місцевого
самоврядування до Президента України,
Верховної Ради України та інших
органів влади тощо, а порядок їх
оформлення не передбачений жодним
нормативно-правовим актом. За таких
обставин, прийняття на сесії ради
такого звернення є правомірним.

Згідно з Конституцією України права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави (ст. 3); держава
відповідає перед людиною за свою
діяльність (ст. 8); в Україні визнається
і діє принцип верховенства права, а
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ст. 19).

Організація та діяльність органів
місцевого самоврядування регулюється
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні». Тому
ненормативні правові акти органів
місцевого самоврядування
правозастосовного та юрисдикційного
змісту приймаються на основі
Конституції і законів України, а самі
ці органи, як носії публічної влади є
відповідальними за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські,селищні, міські, обласні ради
та їх виконавчі органи і передбачає
правову, організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Конституції
України.

З аналізу вказаних конституційних
положень вбачається, що ці органи
місцевого самоврядування, здійснюючи
владу і самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції
і вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними (рішення
Конституційного суду України від 16.04.2009
№ 7-рп/2009).

Крім того, колегія суддів наголошує, що
скасуванням спірного рішення фактично
було проігноровано такий
конституційний принцип місцевого
самоврядування, як, народовладдя,
визначений ст. 4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(носієм суверенітету і єдиним джерелом
влади є народ - ст. 5 Конституції
України).

Стаття 38 Конституції України надає
громадянам право брати участь в
управлінні державними справами. Народ
здійснює владу безпосередньо і через
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 3
Європейської хартії місцевого
самоврядування). Територіальні громади
неодмінно являються частиною народу.

Виходячи з приписів ст.7 Конституції
України, в Україні визнається і
гарантується місцеве самоврядування,
тобто останньому надано державну
підтримку та гарантії.

Колегія суддів приходить до висновку,
що дане звернення щодо ситуації, яка
склалася в Україні у зв'язку із
припиненням євроінтеграційних
процесів, волевиявлення громадян -
територіальних громад
Івано-Франківської області через
представницький орган - депутатів
обласної ради, є місцевою ініціативою.

Згідно з статтею 40 Конституції України,
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Отже, таке право направляти звернення
до органів державної влади мають і
органи місцевого самоврядування.

Крім цього право на звернення
громадян (територіальних громад
Івано-Франківської області), в даному
випадку через представницький орган -
депутатів обласної ради щодо захисту
своїх політичних прав, узгоджується із
вимогами Закону України "Про звернення
громадян", де у ст. 1 зазначено, що
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Отже, аналіз Конституції України,
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та Закону
України "Про звернення громадян"
дозволяє колегії суддів зробити
висновок, що зазначене звернення
громадян (територіальних громад
Івано-Франківської області), в даному
випадку через представницький орган -
депутатів обласної ради щодо захисту
своїх політичних прав до органів
державної влади - зокрема Президента
України, Верховної Ради України,
Європейського Парламенту, Ради Європи,
Європейської комісії, Посла
Європейського Союзу в Україні
п.Я.Томбінського, територіальних
громад та органів місцевого
самоврядування Івано-Франківської
області, управління Міністерства
внутрішніх справ України в області,
управління Служби безпеки України в
області, прокуратури області,
керівників підприємств, установ,
організацій області є місцевою
ініціативою та є одним із видів
народного волевиявлення, яке
передбачене та гарантоване статтями 1,5,
40 та 69 Конституції України, проявом
народовладдя та гарантією того, що не
буде узурповано державну владу в
Україні.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Ч.2 ст. 71 КАС України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладає на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до зазначених вище
вимог, апелянтом, як суб'єктом владних
повноважень надано достатньо доказів
на підтвердження правомірності своїх
дій та прийняття рішення в межах
наданих повноважень та з дотриманням
порядку його прийняття у відповідності
до вимог чинного законодавства.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та наявним
у справі доказам, що призвело до
ухвалення незаконної постанови.

08.04.2014 року першим заступником
прокурора Івано-Франківської області
подано до суду заяву про відмову від
позовних вимог з проханням закриття
провадження в даній адміністративній
справі.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Згідно п.2 ч.1 ст.157 КАС України, суд
закриває провадження в справі, якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що слід
прийняти відмову заступника прокурора
Івано-Франківської області від
адміністративного позову, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі №809/275/14 - скасувати, а
провадження в справі закрити.

Керуючись ст.ст.157,203 КАС України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову заступника прокурора
Івано-Франківської області від
адміністративного позову.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2014 року у справі №809/275/14 -
скасувати, а провадження в справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

В.В.Ніколін