Справа № 805/4249/14
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
Справа №805/4249/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:40

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого- судді Кошкош О.О.

при секретарі Олійник А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до Відділу Державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О
В И В:

Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області звернулось до суду із
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що в провадженні
відповідача знаходиться вимога №Ф682у
від 03.07.2013 року про стягнення з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 3 623,41
грн. Однак, станом на 24.03.2014 року
заборгованість не погашена. З
урахуванням наданих уточнень, просили
визнати бездіяльність неправомірною,
зобов'язати відповідача вжити дієві
заходи з примусового виконання вимог
передбачені ст.. 11, 32 Закону України
«Про виконавче провадження».

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, через службу
діловодства надав клопотання про
розгляд справи без участі його
представника, просив задовольнити
вимоги, з урахуванням наданих уточнень,
у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином. Заяви про відкладення
судового засідання або розгляд справи
за її відсутністю до суду не надходило.
За таких обставин суд визнав можливим
розглянути справу за відсутністю
відповідача.

Дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

26 липня 2013 року Відділом Державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції прийнята
постанова про відкриття виконавчого
провадження №39132225 щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ у Волноваському
районі недоїмки у сумі 3 623,41 грн. за
виконавчим документом - вимогою №Ф-628 у
від 03.07.2013 року.

З протоколу ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження
згідно ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» у Відділі
Державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції від 24.03.2014 року вбачається, що
запит до БТІ, ВЗР не направлявся,
відповіді з МРЕВ, ДРРПНМ відсутні. 26
липня 2013 року винесено постанову про
арешт майна та заборону його
відчуження, також направлені запити до
Державної сільськогосподарської
інспекції, до УПФУ у Волноваському
районі, 11 березня 2014 року винесена
постанова державного виконавця до РВ
ГУМВС про привід боржника. З висновків
вбачається, що державним виконавцем не
забезпечено виконання вимог Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме не встановлено майновий стан
боржника, повторно не направлено
запити до облікових установ, не
здійснено виїзд за місцем здійснення
підприємницької діяльності та
вилучення готівки та за місцем
мешкання боржника, не направлено
подання до суду щодо тимчасового
обмеження боржника у виїзді за межі
України.

При цьому, слід зазначити, що вказаний
протокол підписаний державним
виконавцем Переваловою А.О.

11 грудня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області зверталось із
клопотаннями до Відділу Державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції щодо
здійснення виконавчих дій з
примусового стягнення заборгованості,
а саме просили здійснити вихід за
місцем здійснення підприємницької
діяльності боржника та вилучити
готівку відповідно до вимог п.3ст.52
Закону України «Про виконавче
провадження».

Примусове виконання рішень в Україні
відповідно до Законів України «Про
державну виконавчу службу» № 202/98-ВР
від 24 березня 1998 року та «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999
року покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Відповідно до Закону України «Про
державну виконавчу службу» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України,
підрозділу примусового виконання
рішень відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, районних,
міських (міст обласного значення),
районних у містах відділів державної
виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Державний виконавець, як працівник
органу державної виконавчої служби за
ст. 7 Закону України «Про Державну
виконавчу службу», зобов'язаний
сумлінно виконувати службові
обов'язки, не допускати в своїй
діяльності порушення прав громадян та
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України та законами
України, а з огляду на ст. 6 Закону
України «Про виконавче провадження» -
використовувати надані йому права у
точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

В силу ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою цієї статті
встановлені права та обов'язки
державних виконавців, до яких входить,
зокрема: з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні
для проведення виконавчих дій
пояснення, довідки та іншу інформацію,
у тому числі конфіденційну;
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку; накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах,
а також опечатувати каси, приміщення і
місця зберігання грошей; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з
приводу виконавчих документів, що
знаходяться у виконавчому провадженні,
а в разі неявки боржника без поважних
причин виносити постанову про його
привід через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на
фізичних, юридичних та посадових осіб у
випадках, передбачених законом;
застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото - і
кінозйомку; здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Згідно статті 32 Закону №606 заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Однак, як вказувалось раніше, виконавче
провадження відкрито постановою
Відділу Державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції 26 липня 2013 року. На час розгляду
справи у суді, вказане провадження є
невиконаним. Тобто відповідачем,
зокрема, порушені строки проведення
виконавчих дії з виконання вимоги.

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідачем дійсно не прийняті міри
щодо здійснення примусового виконання
вимоги №Ф-682у від 03.07.2013 протягом усього
часу, що вона перебуває у провадженні.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 зазначеного
Кодексу суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

На підставі наведеного, враховуючи
порушення строку здійснення
виконавчого провадження та
відсутність доказів вжиття дієвих
заходів, суд вбачає наявність підстав
для задоволення позовних вимог у
повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 9, 10, 11, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області до Відділу Державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції про
скасування постанови, визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
Відділу Державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції з виконання вимоги №Ф-682у від
03.07.2013 року Управління Пенсійного фонду
України у Волноваському районі
Донецької області про стягнення з
ОСОБА_1 недоїмки у сумі 3 623,41 грн.

Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції вжити
дієві заходи з примусового виконання
вимоги №Ф-682у від 03.07.2013 року Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області про стягнення з ОСОБА_1
недоїмки у сумі 3 623,41 грн. передбачені
ст. 11, 32 Закону України «Про виконавче
провадження».

Повний текст постанови виготовлений 15
квітня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня отримання особами, які беруть
участь у справі, копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги, з подачею її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Кошкош О.О.