Справа № 713/3002/13-а
Суддя: Круглюк В. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/3002/13-а
Провадження №2-а/713/4/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі судді Круглюка В.Г.,
при секретарі Головач О.Д., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Лашкіба Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Вижниця
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької РДА про визнання дій
неправомірними, зобов»язання вчинити
певні дії та стягнення суми соціальної
допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Вижницької РДА про
визнання дій неправомірними,
зобов»язання вчинити певні дії та
стягнення суми соціальної допомоги.

В уточненій позовній заяві вказувала,
що є матір»ю малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. У
травні 2009 року з передачі новин
дізналася про те, що державна допомога
при народженні дитини та по догляду за
нею до трирічного віку виплачується їй
в розмірах менших, ніж передбачено
законом. Тому вона звернулася з заявою
до відповідача, в якій просила
перерахувати недоотримані кошти по
догляду за дитиною та виплачувати їх
згідно до вимог чинного законодавства
України, однак, їй було відмовлено.

Просила визнати дії відповідача -
Управління праці та соціального
захисту населення Вижницької РДА по
відмові в задоволенні її вимог
неправомірними; визнати її право на
отримання відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім»ям з
дітьми» щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
мінімального прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років з 24 серпня 2007
року по 24 липня 2009 року; стягнути з
відповідача на її користь недоотриману
частину державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 24 серпня 2007 року по 24
липня 2009 року в сумі 8 793, 7 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав,
пославшись на обставини, викладені в
позовній заяві. Просив його
задовольнити.

Представник відповідача Лашкіба Г.М. в
судовому засіданні позов не визнала та
пояснила, що нарахування допомоги
здійснювалося позивачці відповідно до
діючого законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 у зв»язку з
народженням дитини отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірах, визначених Законом України
«Про державну допомогу сім»ям з
дітьми».

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються Законами
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», «Про державну допомогу
сім»ям з дітьми» та іншими Законами і
нормативними актами, що регулюють
порядок та розміри виплати такої
допомоги.

До 01.01.2007 року відносини щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України « Про
державну допомогу сім»ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов»язкового державного
соціального страхування (ст.13), та
Законом України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, ст. 43 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 7 ст.71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
ст.43 Закону «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на 2007 рік було зупинено.

Конституційний Суд України Рішенням
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення п.7
ст.71 Закону «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» визнав такими, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними) у частині зупинення
на 2007 рік дії ст.43 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

01.01.2008 року набрав чинності Закон
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
«Про державну допомогу сім»ям з
дітьми» та Закону «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до ст.13
Закону «Про державну допомогу сім»ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40 - 44.

Конституційний суд України Рішенням
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», в тому
числі пункт 25 розділу ІІ Закону «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40-44 Закону «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31.12.2008 року.

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України рішень
№6-рп/2007 та №10/рп/2008 відновлювали свою
дію вищевказані положення Закону «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Встановлено, що ОСОБА_3 є застрахованою
у системі загальнообов»язкового
державного соціального страхування,
тому відносини щодо виплати їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
поширювалися норми спеціального
Закону, яким є Закон «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до ст.43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасовою втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Вказана позиція узгоджується з
рішеннями Верховного Суду України,
зокрема, з постановами від 18.06.2013 року у
справі №21-209а13 та від 02.07.2013 року у
справі №21-208а13).

В силу вимог ч.1 ст.244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України
(в редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.100 КАС України
( в редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин),
пропущення строку зверенння до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Оскільки на час розгляду справи в суді
не ставилось питання про застосування
строків звернення до суду, такий не
застосовується.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_3
просить стягнути з відповідача на її
користь недоотриману частину допомоги
з 24.08.2007 року, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню саме з цієї
дати.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_3
є підставним в частині виплати їй
недоплаченої щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 24.08.2007 року
в розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення з
управління праці та соціального
захисту населення Вижницької РДА
конкретної суми щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку не
підлягають задоволенню, оскільки суд
не вправі перебирати на себе
дискреційні повноваження відповідача
щодо нарахування та виплати останньої.

Відповідно до ст.162 КАС України,
адміністративний суд, встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
повинен визнати такі дії протиправними
і зобов»язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

Керуючись ст.ст.11, 70, 86, 138, 160 - 167 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької РДА про визнання дій
неправомірними, зобов»язання вчинити
певні дії та стягнення суми соціальної
допомоги - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації щодо відмови нарахувати
та виплатити ОСОБА_3 щомісячну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму ,
встановленого законом, відповідно до
ст.43 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування у зв»язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зобов»язати управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
на користь ОСОБА_3 щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 24.08.2007 року по 31.12.2007 року
включно та з 22.05.2008 року по 23.07.2009 року
включно в розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасовою втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом , відповідно до ст.43 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та з врахуванням
виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вижницький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Суддя:
В. Г. Круглюк