Справа № 806/722/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/722/14

категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представника позивача
Гермаковської О.С..,

представника відповідача
Меодушевського М.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акваформ Україна" до
Житомирської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішень та карток відмови у митному
оформленні товару

встановив:

13 лютого 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Акваформ Україна»
(далі - ТОВ «Акваформ Україна») із
позовом до Житомирської митниці
Міндоходів (далі - Житомирська митниця)
про визнання протиправними та
скасування рішень про коригування
митної вартості №101060000/2013/300593/2 від 13
серпня 2013 року, №101060000/2013/300630/2 від 12
вересня 2013 року, № 101060000/2013/300705/2 від 14
жовтня 2013 року та карток відмови у
митному оформленні товару №101060000/2013/00700
від 13 серпня 2013 року, №101060000/2013/00745 від 12
вересня 2013 року, №101060000/2013/00838 від 14
жовтня 2013 року.

У позовній заяві ТОВ «Акваформ
Україна» вказало, що товариством було
заявлено до митного оформлення товар
(санітарно-технічні вироби та меблі для
ванної кімнати), отриманий від ТОВ
«АКВАФОРМ» (Польща), за контрактом від 21
грудня 2012 року та подано до
Житомирської митниці митні декларації
№101060000/2013/013801, №101060000/2013/015917 та
№101060000/2013/017839. Митна вартість вказаного
товару була визначена товариством за
ціною контракту від 21 грудня 2013 року
№1/2012, однак митним органом були
прийняті рішення про коригування
митної вартості товару та картки
відмови у митному оформленні товару.
Просить визнати протиправними та
скасувати рішення Житомирської
митниці від 13 серпня 2013 року
№101060000/2013/300593/21 про коригування митної
вартості товарів та картку відмови в
митному оформленні №101060000/2013/00700 від 13
серпня 2013 року, рішення Житомирської
митниці від 12 вересня 2013 року
№101060000/2013/300630/2 про коригування митної
вартості товарів та картку відмови у
митному оформленні товару №101060000/2013/00745
від 12 вересня 2013 року, рішення
Житомирської митниці від 14 жовтня 2013
року №101060000/2013/300705/2 про коригування
митної вартості товарів та картку
відмови у митному оформленні товару
№101060000/2013/00838 від 14 жовтня 2013 року.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 12
березня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі,
пояснила, що у митного органу при
митному оформленні по кожному випадку
не було обґрунтованих причин для
невизнання задекларованої митної
вартості декларантом по основному
методу та застосування резервного
методу визначення вартості товару.
Крім того представник позивача
пояснила, що в порушення статті 54
Митного кодексу України, відповідачем
аргументовано не доведено декларанту
розбіжностей та/або невірного
визначення декларантом митної
вартості товару. За таких обставин, у
разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом митна
вартість вважається визнаною митним
органом автоматично згідно з частиною 7
статті 54 Митного кодексу України по
основному методу митної вартості.

Представник Житомирської митниці
проти задоволення позовних вимог
заперечував та просив у задоволенні
позову відмовити. Надав письмові
заперечення на позов (а.с.146-148), за
змістом яких вважає оскаржувані
рішення та картки відмови такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства. Пояснив, що митницею
обґрунтовано використаний резервний
метод визначення митної вартості
товарів, зважаючи на надання на її
підтвердження декларантом документів,
що містять розбіжності, а саме: у
фактурах від 31 липня 2013 року №24/Eml/2013 та
№26/ Eml/2013 зазначено, що замовлення
клієнта здійснювалось за документами
надісланими у строк від 21 травня 2013
року до 15 липня 2013 року, тобто до дати
надання прайс-листа з асортиментом та
цінами; прайс-лист виробника товару від
31 липня 2013 року виставлений на
конкретну партію товару, за яким
«Акваформ Україна» купує його, тобто
прайс-лист має суб'єктивну
спрямованість, що суперечить суті
прайс-листа як комерційної пропозиції
яка повинна бути адресована
необмеженій кількості можливих
потенційних покупців, також у
прайс-листі не зазначено на яких умовах
запропоновано вартість товару та
відсутня інформація про термін дії
пропозиції. В процесі проведення
консультацій з декларантом було
з'ясовано, що методи 2а та 2б не могли
бути застосовані через відсутність
цінової інформації на ідентичні та
подібні товари, а методи 2в та 2г - через
відсутність основи для відіймання
(додавання) вартості. В зв'язку з чим
митна вартість була скоригована за
резервним методом з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів та базувалась на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
з'ясувавши обставини у справі та
перевіривши їх доказами, приходить до
висновку про задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року
між АТ «АКВАФОРМ» (Польща) (Продавець)
та ТОВ «Акваформ Україна» (Покупець)
укладено контракт №1/2012, за яким
продавець зобов'язується на умовах
визначених цим контрактом, поставляти
партіями санітарно-технічні вироби,
меблі для ванної кімнати, обладнання та
частини санітарно-технічних виробів і
меблів (товар), а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах цього
контракту (а.с.21-28).

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1
контракту найменування, асортимент,
кількість, комплектність, ціна, термін
поставки кожної партії товару
зазначається в рахунках-фактурах, які є
невід'ємними частинами контракту. Під
партією товару сторони розуміють
товар, що поставляється за одним
рахунком-фактурою (а.с.21).

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3
контракту ціна товару визначається у
доларах США (USD) або у польських злотих
(PLN), складена на умовах поставки DAP
(Інкотермс-2010) на склад покупця за
адресою: Україна, м.Житомир,
вул.Ватутіна, 91/1).

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4
контракту поставка товару за цим
контрактом здійснюється на умовах
поставки DAP, згідно Міжнародних правил
щодо тлумачення термінів «Інкотермс
2010», на склад покупця за адресою:
м.Житомир, вул.Ватутіна, 91/1, якщо
сторони письмово не погодять інше
(а.с.23).

Позивач 13 серпня 2013 року, 12 вересня 2013
року, 14 жовтня 2013 року розмитнював
товар отриманий за контрактом №1/2012 від
21 грудня 2012 року.

13 серпня 2013 року відповідачем
виготовлено картку відмови
№101060000/2013/00700 у митному оформленні
(випуску) товарів, оскільки декларантом
заявлена митна вартість товару №1, 5 не
підтверджена документально, на
письмову вимогу митного органу не
надано додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість,
а саме: договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається, виписку з бухгалтерської
документації, каталоги, специфікації
виробника товару, висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини, виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України, довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам,
розрахунок ціни (калькуляцію), чим
порушено вимоги статей 52, 53 Митного
кодексу України. У зв'язку з прийняттям
рішення про коригування митної
вартості товару №101060000/2013/300593/2 від 13
серпня 2013 року дані графи 45 і 47 митної
декларації не можуть бути використані
для здійснення митного контролю і
оформлення товару, а крім того, це може
призвести до несплати встановлених
законодавством митних платежів в
повному обсязі, чим порушено вимоги
статті 266, 289, 293 Митного кодексу України
і статті 57 Податкового кодексу України.
(а.с.31).

13 серпня 2013 року Житомирська митниця
Міндоходів прийняла рішення про
коригування митної вартості товарів
№10060000/2013/300593/2 (а.с. 29-30), відповідно до
якого митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції):
документи, зазначені у частині 2 статті
53 Митного кодексу України містять
розбіжності прайс-лист виробника
товару від 31 липня 2013 року виставлений
на конкретну партію товару, за яким ТОВ
«Акваформ Україна» купує його, тобто
прайс-лист має суб'єктивну
спрямованість що суперечить суті
прайс-листа як комерційної пропозиції,
яка повинна бути адресована
необмеженій кількості можливих
потенційних покупців, також у
прайс-листі не зазначено на яких умовах
запропоновано вартість товару та
відсутня інформація про термін дії
пропозиції; у фактурах від 31 липня 2013
року №24/Eml/2013 та №26/Eml/2013 зазначено, що
замовлення клієнта здійснювалось за
документами надісланими у строк від 21
травня 2013 року до 15 липня 2013 року, тобто
до дати надання прайс-листа з
асортиментом та цінами, та документи,
зазначені у частині другій статті 53
Митного кодексу України, дають
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем
та покупцем міг вплинути на заявлену
декларантом митну вартість товарів (в
декларації митної вартості заявлено,
що продавець та покупець є пов'язаними
між собою), а також в зв'язку з
неподанням декларантом на письмову
вимогу митного органу відповідно до
частини 3 та частини 4 статті 53 Митного
кодексу України додаткових документів,
що підтверджують заявлену митну
вартість, а саме: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікації виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини, виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України, довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів.
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам,
розрахунок ціни (калькуляцію). За
інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведеною
процедурою консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
Митного кодексу України в результаті
проведеної консультації встановлено,
що методи 2а і 2б не можуть бути
застосовані у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні (аналогічні) товари, методи 2в і
2г - в зв'язку з відсутністю основи для
віднімання та додавання вартості.
митна вартість визначена за резервним
методом, яка ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях митної декларації
№101060000/2013/010878 від 2 липня 2013 року з
урахуванням коригувань на обсяг партії
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо, що відповідає принципам і
критеріям, визначеним угодою про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року
(а.с.30).

Позивачем у підтвердження
правильності визначення митної
вартості товару за першим методом до
суду надано: митні декларації (а.с. 35-36,
185-187), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012
року (а.с.21-28), рахунок-фактуру №24/Eml/2013
від 31 липня 2013 року (а.с.33),
рахунок-фактуру №26/Eml/2013 від 31 липня 2013
року (а.с.34), прайс-листи виробника від 31
липня 2013 року (а.с. 71, 82), інформації про
ціни (а.с. 72, 83), специфікації (а.с.73-81, 84-92),
декларацію митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 13 серпня 2013 року (а.с.32).

Акваформ АТ (Польща) інформацією про
ціни до фактури №24/Eml/2013 від 31 липня 2013
року та інформацією про ціни до фактури
№26/Eml/2013 від 31 липня 2013 року
підтверджує, що ціни наведені у цих
рахунках фактурах є справжніми та
наводить розрахунок собівартості
товару (а.с. 72, 83). У матеріалах справи
міститься підтвердження цін на товар
Польсько-Української Господарчої
Палати (а.с. 138-140). Також на
підтвердження ціни товару позивачем
надано до суду прибуткові накладні №398,
№400 від 13 серпня 2013 року. (а.с. 159, 160).

Подані позивачем документи
підтверджують митну вартість товару та
дозволяли митному органу розмитнити
товар за основним методом, тобто за
ціною товару. Виявлені митним органом
розбіжності, а саме: суб'єктивна
спрямованість прас-листа та недоліки в
його оформленні спростовується
інформацією виробника про ціни товару
та підтвердженням цін
Польсько-Української Господарчої
Палати, а те, що замовлення
здійснювалось покупцем до формування
прас-листа не суперечить пункту 3
контракту №1/2012 від 21 грудня 2012 року та
не впливає на фактично сплачену ціну за
товар.

12 вересня 2013 року Житомирська митниця
Міндоходів виготовила картку відмови у
митному оформленні товарів
№101060000/2013/00745 з таких причин: митна
декларація не може бути оформлена,
оскільки декларантом заявлена митна
вартість товару №1 не підтверджена
документально, на письмову вимогу
митного органу не надано додаткових
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість, а саме: висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені спеціальними
експертними організаціями, чим
порушено вимоги статей 52, 53 Митного
кодексу України. У зв'язку з прийняттям
рішення про коригування митної
вартості товару №101060000/2013/300630/2 від 12
вересня 2013 року дані графи 45 і 47 митної
декларації не можуть бути використані
для здійснення митного контролю і
оформлення товару, а крім того, це може
призвести до несплати встановлених
законодавством митних платежів в
повному обсязі, чим порушено вимоги
статті 266, 289, 293 Митного кодексу України
і статті 57 Податкового кодексу України.
(а.с. 41).

12 вересня 2013 року Житомирською
митницею Міндоходів прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів №101060000/2013/2, відповідно до якого
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції): документи,
зазначені у частині 2 статті 53 Митного
кодексу України містять розбіжності
(прайс-лист виробника товару від 30
серпня 2013 року виставлений на
конкретну партію товару, за яким
"Акваформ Україна" купує його, тобто
прайс-лист має суб'єктивну
спрямованість, що суперечить суті
прайс-листа як комерційної пропозиції,
яка повинна бути адресована
необмеженій кількості можливих
потенційних покупців, також у
прайс-листі не зазначено на яких умовах
запропоновано вартість товару та
відсутня інформація про термін дії
пропозиції; у фактурі від 30 серпня 2013
року №32/Eml/2013 зазначено, що замовлення
клієнта здійснювалось за документами
надісланими у строк від 25 січня 2013 року
до 29 серпня 2013 року, тобто до дати
надання прайс-листа з асортиментом та
цінами), а також в зв'язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу відповідно до частини 3 та
частини 4 статті 53 Митного кодексу
України додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини. За
інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведено
процедуру консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
Митного кодексу України. За
результатами проведеної консультації
встановлено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з
відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях МД №101060000/2013/013869 від 13 серпня
2013 року з урахуванням коригувань на
обсяг партії товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року. (а.с. 41).

Позивачем у підтвердження
правильності визначення митної
вартості товару за першим методом до
суду надано: митні декларації (а.с. 44-46,
188-189), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012
року (а.с.21-28), рахунок-фактуру №32/Eml/2013
від 30 серпня 2013 року (а.с.43), прайс-лист
від 30 серпня 2013 року (а.с. 93), інформацію
про ціни (а.с. 94), специфікацію (а.с.95-106),
декларацію митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 11 вересня 2013 року (а.с.42).

Інформація Акваформ АТ (Польща) про
ціни до рахунка-фактури №32/Eml/2013 від 30
серпня 2013 року підтверджує, що ціни
наведені у рахунку-фактурі є
справжніми, в інформації наведено
розрахунок собівартості товару та ціну
продажу товару. (а.с. 94). У матеріалах
справи міститься підтвердження
Польсько-Української Господарчої
Палати цін на розмитнюваний товар (а.с.
138-140). Також на підтвердження ціни
товару позивачем надано до суду
прибуткову накладну №436 від 12 вересня
2013 року. (а.с. 172).

Подані позивачем документи
підтверджують митну вартість товару та
дозволяли митному органу розмитнити
товар за основним методом, тобто за
ціною товару. Виявлені митним органом
розбіжності, а саме: суб'єктивна
спрямованість прас-листа та недоліки в
його оформленні спростовується
інформацією виробника про ціни товару
та підтвердженням цін
Польсько-Української Господарчої
Палати, а те, що замовлення
здійснювалось покупцем до формування
прас-листа не суперечить пункту 3
контракту №1/2012 від 21 грудня 2012 року та
не впливає на фактично сплачену ціну за
товар.

14 жовтня 2013 року Житомирською митницею
Міндоходів виготовлено картку відмови
в митному оформленні товарів
№101060000/2013/00838 з таких причин: митна
декларація не може бути оформлена,
оскільки декларантом заявлена митна
вартість товару №1 не підтверджена
документально, на письмову вимогу
митного органу не надано додаткових
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість, а саме: виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінювання товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; розрахунок ціни (калькуляцію),
чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного
кодексу України. У зв'язку з прийняттям
рішення про коригування митної
вартості товару №101060000/2013/300705/2 від 14
жовтня 2013 року дані графи 45 і 47 митної
декларації не можуть бути використані
для здійснення митного контролю і
оформлення товару, а крім того, це може
призвести до несплати встановлених
законодавством митних платежів в
повному обсязі, чим порушено вимоги
статті 266, 289, 293 Митного кодексу України
і статті 57 Податкового кодексу України.
(а.с. 50).

14 жовтня 2014 року Житомирською митницею
Міндоходів прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№101060000/2013/300705/2, відповідно до якого
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції): документи,
зазначені у частині 2 статті 53 Митного
кодексу України дають обґрунтовані
підстави вважати, що існуючий
взаємозв'язок між продавцем та
покупцем міг вплинути на заявлену
декларантом митну вартість товарів (в
декларації митної вартості заявлено,
що продавець та покупець є пов'язаними
між собою), а також, а також в зв'язку з
неподанням декларантом на письмову
вимогу митного органу відповідно до
частини 3 та частини 4 статті 53 Митного
кодексу України додаткових документів,
що підтверджують заявлену митну
вартість товару, а саме: виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінювання товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічним) оцінюваним товарам,
розрахунок ціни (калькуляцію). За
інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведено
процедуру консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
Митного кодексу України. За
результатами проведеної консультації
встановлено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з
відсутністю основи для віднімання та
додавання вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях МД №101060000/2013/013869 від 13 серпня
2013 року з урахуванням коригувань на
обсяг партії товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року. (а.с. 49).

Позивачем у підтвердження
правильності визначення митної
вартості товару за першим методом до
суду надано: митну декларацію (а.с. 53-54),
контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року
(а.с.21-28), рахунок-фактуру №37/Eml/2013 від 30
вересня 2013 року (а.с.51), рахунок-фактура
№39/Eml/2013 від 8 жовтня 2013 року (а.с.52),
прайс-лист від 30 вересня 2013 року до
рахунка-фактури №37/Eml/2013 (а.с. 112),
прайс-лист від 8 жовтня 2013 року до
рахунка-фактури №39/Eml/2013 (а.с. 107),
інформацію про ціни та специфікацію до
рахунка-фактури №37/Eml/2013 (а.с. 113-136)
інформацію про ціни та специфікацію до
рахунка-фактури №39/Eml/2013 (а.с. 108-111).

Інформація Акваформ АТ (Польща) про
ціни до рахунка-фактури №37/Eml/2013 від 30
вересня 2013 року та до рахунка-фактури
№39/Eml/2013 від 8 жовтня 2013 року
підтверджує, що ціни наведені у
рахунках-фактурах є справжніми, в
інформації наведено розрахунок
собівартості товару та ціну продажу
товару. (а.с. 108, 113). У матеріалах справи
міститься підтвердження
Польсько-Української Господарчої
Палати цін на розмитнюваний товар (а.с.
138-140). Також на підтвердження ціни
товару позивачем надано до суду
прибуткові накладні №537, №539 від 15
жовтня 2013 року. (а.с. 182, 183).

Подані позивачем документи
підтверджують митну вартість товару та
дозволяли митному органу розмитнити
товар за основним методом, тобто за
ціною товару. Виявлена митним органом
пов'язаність покупця та продавця, що
могла вплинути на вартість
розмитнюваного товару, спростовується
інформацією виробника про ціни товару
та підтвердженням цін
Польсько-Української Господарчої
Палати.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України від 13 березня 2012 року
№ 4495-VI, у редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 Митного кодексу.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 Митного кодексу
України встановлено, що заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом, або скориговану за
результатами контролю, здійсненого
митним органом; 2) подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України У разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);ь4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу
України визначено, що у разі якщо
митний орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи: виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України, довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам,
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Частинами 3, 4, 5, 6, 7, 8 статті 57 Митного
кодексу України встановлено, що Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України. Позивачем надані до
суду копії документів, що подавалися
митному органу, що підтверджують митну
вартість товару.

Під час розгляду даної справи судом
встановлено, що документи, які були
подані митному органу дозволяли
здійснити розмитнення товару за
основним методом, тобто за ціною
товару.

Доводи митного органу щодо
пов'язаності продавця і покупця, на
думку суду, не можуть бути безперечною
підставою для розгляду митним органом
вартості операції, як неприйнятної,
відповідно до частин 12-14 статті 58
Митного кодексу України. Лише за
наявності у митного органу достатніх
підстав вважати, що відносини вплинули
на ціну оцінюваних товарів, відповідач
повинен надати декларанту письмові
обґрунтування, що такий вплив має
місце. В даному випадку, ні до моменту
винесення оскаржуваних рішень, ні
після надання декларантом митному
органу додаткових документів (на
підтвердження задекларованої митної
вартості в строк 80 днів), відповідач
письмо не обґрунтував, що відносини
взаємопов'язаності між покупцем і
продавцем вплинули на задекларовану
митну вартість товарів.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано беззаперечних
доказів правомірності оскаржуваних
рішень про коригування митної вартості
товарів та карток відмови у митному
оформленні товарів, що є підставою для
визнання їх неправомірними та
скасування.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованим та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/300593/2 від 13
серпня 2013 року та картку відмови в
митному оформленні товарів
№101060000/2013/00700 від 13 серпня 2013 року.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/300630/2 від 12
вересня 2013 року та картку відмови в
митному оформленні товарів
№101060000/2013/00745 від 12 вересня 2013 року.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/300705/2 від 14
жовтня 2013 року та картку відмови в
митному оформленні товарів
№101060000/2013/00838 від 14 жовтня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акваформ Україна" 487
грн 20 коп. на відшкодування витрат зі
сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 31
березня 2014 р.