Справа № 826/1107/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 квітня 2014 року 16:59 №
826/1107/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О.,
Шулежка В.П., при секретарі судового
засідання Хилі І.В., за участю
представників: позивача - Кузьмич Т.Є.,
відповідача - Саламова О.В., третьої
особи - Бойка Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ»до третя
особа, Державної служби
інтелектуальної власності України що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Приватне підприємство
«ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ»про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 01 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30 січня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ» (далі - ТОВ
«ЕКОПЛАСТ», позивач) з
адміністративним позовом про визнання
протиправними дій Державної служби
інтелектуальної власності України
(далі - відповідач) щодо внесення
відомостей стосовно визнання
недійсним повністю деклараційного
патенту України на корисну модель № 25252
«Виріб для теплової обробки харчових
продуктів» до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі
(далі - вимога 1); зобов'язання
відповідача внести відомості до
Державного реєстру патентів України на
корисні моделі про поновлення дії
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25252 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
та здійснити публікацію цих відомостей
в офіційному бюлетені «Промислова
власність» (далі - вимога 2).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 06 березня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спор залучено Приватне
підприємство «ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ» (далі -
ПП «ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ», третя особа).

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що після опублікування
відомостей стосовно визнання
недійсним повністю на підставі рішення
суду деклараційного патенту України на
корисну модель № 25252 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»,
який належить йому на праві власності,
позивач встановив факт виконання
відповідачем судового рішення
непроцесуальним шляхом, що призвело, на
його думку, до порушення прав та
інтересів ТОВ «ЕКОПЛАСТ».

На переконання позивача, відомості про
визнання недійсним повністю
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25252 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
були внесені на підставі постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р., однак
поза процедурою виконавчого
провадження, встановленою розділом XIV
Господарського процесуального кодексу
України та Законом України «Про
виконавче провадження».

За підстав викладеного, позивач вважає
такі дії відповідача протиправними.

Також, оскільки вказане вище судове
рішення скасоване судом касаційної
інстанції, на думку позивача,
відновленням його порушених прав та
інтересів стане внесення відомостей до
Державного реєстру патентів України на
корисні моделі про поновлення дії
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25252 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
та здійснення публікації цих
відомостей в офіційному бюлетені
«Промислова власність».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.

Державна служба інтелектуальної
власності України подала заперечення
проти адміністративного позову, в яких
зазначає, що оскільки постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р.
набрала законної сили з дня її
прийняття, тобто з 19.06.2013 р.,
відповідачем на виконання вказаного
рішення правомірно було внесено
відомості стосовно визнання недійсним
повністю деклараційного патенту
України на корисну модель № 25253 «Виріб
для теплової обробки харчових
продуктів», про що 25.09.2013 р. було
здійснено відповідну публікацію в
бюлетені «Промислова власність» № 18.

Також, відповідач вважає, що для
внесення відомостей до Державного
реєстру патентів України на корисні
моделі про поновлення дії
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25253 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
позивачу необхідно отримати наказ
господарського суду, після чого шляхом
повороту виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. до
Державного реєстру патентів України на
корисні моделі будуть внесені
відповідні відомості.

В своїх запереченнях відповідач
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі, в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову представник
відповідача заперечував.

Третя особа письмових пояснень та/або
заперечень суду не надала (не
направила), в судовому засіданні
представник третьої особи проти
задоволення адміністративного позову
заперечував.

Розглянувши подані особами, які беруть
участь у справі документи і матеріали,
заслухавши пояснення їх представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариству з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ» належали
виключні майнові права
інтелектуальної власності на корисну
модель «Виріб для теплової обробки
харчових продуктів» на підставі
деклараційного патенту України № 25253
від 25 липня 2007 року (далі - Патент),
виданого на підставі його заявки № u 2007
02023 від 26 лютого 2007 року.

Приватне підприємство
«ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ», дійшовши висновку
про невідповідність зазначеного
деклараційного патенту позивача
вимогам патентоздатності корисних
моделей, що стало порушенням його прав
і законних інтересів вільно та без
обмежень використовувати об'єкти, що
містять окремі ознаки зазначені у
вказаному деклараційному патенті №
25253, звернувся з позовом до
Господарського суду Харківської
області.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 26 квітня 2013
року (справа № 5023/4519/12) позов ПП
«ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ» було повністю
задоволено, визнано недійсним повністю
деклараційний патент України № 25253 на
корисну модель «Виріб для теплової
обробки харчових продуктів».

Не погодившись з вказаним судовим
рішенням, ТОВ «ЕКОПЛАСТ» з апеляційною
скаргою звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 19 червня 2013
року апеляційну скаргу ТОВ «ЕКОПЛАСТ»
на рішення Господарського суду
Харківської області від 26.04.2013 р.
задоволено частково, Рішення
Господарського суду Харківської
області від 26.04.2013 р. скасовано та
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено, а саме, визнано недійсним
повністю деклараційний патент України
№ 25253 на корисну модель «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів».

14 серпня 2013 року представник ПП
«ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ» звернувся до
Державної служби інтелектуальної
власності України з клопотанням № 08/13-18
про внесення змін до реєстру патентів
України на корисні моделі, в якому
просив внести до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі
відомості про визнання недійсним
повністю патенту України на корисну
модель «Виріб для теплової обробки
харчових продуктів» № 25253, долучивши до
нього копію Постанови Харківського
апеляційного господарського суду від 19
червня 2013 року по справі № 5023/4519/12.

Отримавши від ПП «ПОЛІМЕРІЗОЛМАШ»
копію Постанови Харківського
апеляційного господарського суду від 19
червня 2013 року по справі № 5023/4519/12,
відповідач до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі
вніс відомості про визнання недійсним
повністю патенту України на корисну
модель «Виріб для теплової обробки
харчових продуктів» № 25253.

25 вересня 2013 року відповідач в
офіційному бюлетені Державного
реєстру патентів України на корисні
моделі «Промислова власність» № 18
опублікував відомості про те, що
деклараційний патент України на
корисну модель № 25253 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»,
який належить ТОВ «ЕКОПЛАСТ», на
підставі рішення суду визнано
недійсним повністю.

Окрім цього, ТОВ «ЕКОПЛАСТ» не
погодившись з рішенням Господарського
суду Харківської області від 26.04.2013 р.
та постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
19.06.2013 р. у справі № 5023/4519/12, звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27 серпня 2013 року касаційну
скаргу ТОВ «ЕКОПЛАСТ» задоволено
частково, рішення Господарського суду
Харківської області від 26.04.2013 р. та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. у
справі № 5023/4519/12 скасовано.

Після того як позивачу стало відомо про
внесені до Державного реєстру патентів
України на корисні моделі відомості
про визнання недійсним повністю
патенту України на корисну модель
«Виріб для теплової обробки харчових
продуктів» № 25253, в інтересах ТОВ
«ЕКОПЛАСТ» до Державної служби
інтелектуальної власності України з
адвокатським запитом про надання
інформації від 31.10.2013 р. № 10-31/13-4
звернулась адвокат Кузьмич Т.Є.

У відповідь на вказаний вище
адвокатський запит, відповідач в
своєму листі від 06.11.2013 р. № 1-8/8547
повідомив, що відомості стосовно
визнання недійсним повністю
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25253 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
були внесені на підставі заяви
представника третьої особи від 14.08.2013 р.
№ 08/13-18 на виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. у
справі № 5023/4519/12 та зазначив, що жодних
правових підстав для невиконання
вказаного рішення суду у нього не було.

Водночас, 24 жовтня 2013 року до Державної
служби інтелектуальної власності
України з заявою про поновлення дії
патенту звернувся позивач, в якій
просив внести відомості до Державного
реєстру патентів України на корисні
моделі про поновлення дії патенту
України на корисну модель «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
№ 25253 та провести публікацію
відомостей про поновлення дії патенту
України на корисну модель «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
№ 25253 в офіційному бюлетені
«Промислова власність», долучивши до
неї копії судових рішень всіх трьох
інстанцій.

Листом від 22.11.2013 р. № 1-12/9024 Державна
служба інтелектуальної власності
України відмовила позивачу в
поновленні дії спірного Патенту та
зазначила, що зацікавлена особа задля
здійснення повороту виконання
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. у
справі № 5023/4519/12 має звернутися до
відповідача з виконавчим документом, а
саме наказом Господарського суду
Харківської області.

Також, колегією суддів встановлено, що
ухвалою Господарського суду
Харківської області від 12.12.2013 р. у
справі № 5023/4519/12 Товариству з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ» у
задоволенні його заяви про поворот
виконання рішення суду відмовлено.

Незгода з зазначеним вище діями
відповідача щодо внесення відомостей
стосовно визнання недійсним повністю
Патенту та необхідністю вчинення ним
певних дій обумовила позивача
звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані особами, які беруть участь у
справі докази та пояснення, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
частково погоджується з доводами
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ», виходячи
з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України, Закону
України «Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі» від 15 грудня 1993 року №
3687-XII (далі - Закон № 3687-XII), Положення про
Державний реєстр патентів України на
корисні моделі, затвердженого наказом
Міністерства освіти і науки України
від 20.06.2001 р. № 469, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 04.07.2001 р.
за № 558/5749 (далі - Положення № 469).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
Державна служба інтелектуальної
власності України внесла відомості
стосовно визнання недійсним повністю
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25253 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
до Державного реєстру патентів України
на корисні моделі виконуючи постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. у
справі № 5023/4519/12, яка відповідно до ч. 3
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України набрала законної сили
з дня її прийняття, тобто з 19.06.2013 р.

З приводу виконання відповідачем
вказаного вище рішення суду, колегія
суддів зазначає наступне.

Як встановлено ч. 5 ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

У відповідності до ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Тобто, законна сила рішення суду є його
правовою дією, яка проявляється в тому,
що наявність чи відсутність прав і
фактів, що лежать в їх основі,
встановлюються остаточно, і в тому, що
встановлені рішенням суду права
підлягають беззаперечному здійсненню
на вимогу уповноважених осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач,
отримавши рішення суду, яким визнано
недійсним повністю деклараційний
патент України № 25253 на корисну модель
«Виріб для теплової обробки харчових
продуктів», яке набрало законної сили з
дня прийняття та вчинивши дії по
внесенню відомостей стосовно визнання
недійсним повністю деклараційного
патенту України на корисну модель № 25253
«Виріб для теплової обробки харчових
продуктів» до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі,
діяв у відповідності до приписів норм
Конституції України та Законів
України, що свідчить про правомірність
дій Державної служби інтелектуальної
власності України.

Виконання відповідачем постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. без
наказу господарського суду, як
прописано в розділі XIV Господарського
процесуального кодексу України та
Законі України «Про виконавче
провадження» та на що як на єдиний
спосіб виконання такого рішення вказує
позивач у своїй позовній заяві, є, на
переконання колегії суддів довільним,
на власний розсуд, трактуванням
позивачем норм чинного законодавства.

Як визначено в розділі XIV
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема в ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) по Закону
України «Про виконавче провадження» -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Таким чином, виходячи з системного
аналізу вказаних вище норм права
вбачається, що виконання рішень суду
учасниками правовідносин, що набрали
законної сили, відбувається
добровільно, а в разі відмови їх
виконання в добровільному порядку,
останні виконуються в примусовому
порядку.

Як встановлено під час розгляду справи,
відповідачем постанова Харківського
апеляційного господарського суду від
19.06.2013 р. була виконана в добровільному
порядку.

За вказаних обставин, колегія суддів,
дійшовши вище висновку про
правомірність дій відповідача щодо
внесення відомостей стосовно визнання
недійсним повністю деклараційного
патенту України на корисну модель № 25253
«Виріб для теплової обробки харчових
продуктів» до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі,
вважає що вимога 1 до задоволення не
підлягає.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, постанова Харківського
апеляційного господарського суду від
19.06.2013 р., якою визнано недійсним
повністю деклараційний патент України
на корисну модель № 25253 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»,
скасована Вищим господарським судом
України (Постанова від 27.08.2013 р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 11111 ГПК України
постанова касаційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Таким чином, з моменту прийняття Вищим
господарським судом України своєї
постанови від 27 серпня 2013 року, якою
скасована постанова Харківського
апеляційного господарського суду від
19.06.2013 р., дію деклараційного патенту
України на корисну модель № 25253 «Виріб
для теплової обробки харчових
продуктів» відновлено.

При цьому, посилання відповідача, як на
єдину підставу відмови, на відсутність
у позивача наказу Господарського суду
Харківської області, не можуть бути
прийняті до уваги під час вирішення
вказаної справи, оскільки, як
зазначалось вище, наявність порядку
примусового виконання судового
рішення не виключає право суб'єкта
владних повноважень виконати його в
добровільному порядку.

Одночасно, суд враховує той факт, що
відповідач не може бути стороною
виконавчого провадження, а відтак,
виконання ним судового рішення за
умови надання наказу Господарського
суду Харківської області вказує на
примусовий порядок виконання.

Відповідно до п. 2.3 Положення № 469
підставою для внесення відомостей до
реєстру є рішення судових органів.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону № 3687-XII
одночасно з державною реєстрацією
патенту (деклараційного патенту) на
винахід чи деклараційного патенту на
корисну модель Установа (центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
інтелектуальної власності) публікує у
своєму офіційному бюлетені визначені в
установленому порядку відомості про
видачу патенту (деклараційного
патенту).

За вказаних обставин, беручи до уваги
той факт, що Патент після прийняття
Вищим господарським судом України
постанови від 27.08.2013 р. повернувся в
попередній стан, колегія суддів вважає
за необхідне зобов'язати Державну
службу інтелектуальної власності
України внести відомості до Державного
реєстру патентів України на корисні
моделі про поновлення дії
деклараційного патенту України на
корисну модель № 25253 «Виріб для
теплової обробки харчових продуктів»
та здійснити публікацію цих відомостей
в офіційному бюлетені «Промислова
власність».

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, колегія
суддів дійшла висновку про часткову
обґрунтованість вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЕКОПЛАСТ», в зв'язку з чим,
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого, вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку про часткову
обґрунтованість позовних вимог і на
підставі ч. 2 ст. 11, п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за необхідне адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ»
задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує на користь позивача
здійснені ним документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 36,00 грн. з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕКОПЛАСТ»
задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державну службу
інтелектуальної власності України
внести відомості до Державного реєстру
патентів України на корисні моделі про
поновлення дії деклараційного патенту
України на корисну модель № 25252 «Виріб
для теплової обробки харчових
продуктів» та здійснити публікацію цих
відомостей в офіційному бюлетені
«Промислова власність».

3. В задоволенні решти позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКОПЛАСТ»
відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
служби інтелектуальної власності
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕКОПЛАСТ»
понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 36,00 грн.
(тридцять шість гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
І.М. Погрібніченко

Судді:
І.О. Іщук

В.П. Шулежко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 07.04.2014 р.