Справа № 2а-5350/09
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року м. Львів №
9104/5779/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області на постанову Галицького
районного суду Івано-Франківської
області від 22.07.2009 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання до вчинення дій щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період 2007 року.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 22.07.2009
року позов задоволено частково. Суд
визнав протиправними дій відповідача
щодо відмови у виплаті позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Крім того, суд зобов'язав відповідача
щомісячно виплачувати позивачу
допомогу передбачену ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років, згідно рішення
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 09.07.2007 року. В задоволенні решти
позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області подав апеляційну скаргу,
покликаючись на те, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт просить суд, постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 22.07.2009
року скасувати, та прийняти нову якою
відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану постанову,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач протиправно не виплачував
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 2007 року.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до
незастрахованих осіб та перебуває на
обліку в Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області, яке здійснює нарахування та
виплату їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Частиною 1 статтею 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
вказано, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року
№ 489-V, зокрема пунктом 14 статті 71, було
зупинено на 2007 рік дію статті 15 Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми".

Протягом указаного періоду діяли
приписи статті 56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
які по-іншому регулювали спірні
правовідносини в частині визначення
розміру проведення нарахувань та
виплат допомоги. Оскільки вказана
норма Закону була прийнята пізніше в
часі, вона мала пріоритет по відношенню
до норм Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги за
період з 01 квітня по 08 липня 2007 року
включно не підлягають задоволенню
оскільки, в цей період дію норми, яка
визначала право позивача на допомогу у
зазначеному розмірі, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року в справі № 1-29/2007 були
визнані неконституційними положення
п.7 ст.71 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік", отже, з цього
часу відновлено дію ст.15 Законом
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Проте, всупереч рішенню
Конституційного Суду України вказана
допомога позивачу в 2007 році
виплачувалась не в повному розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що позивач
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 07.09.2007 року
по 31.12.2007 року, оскільки з 09 липня 2007
року була відновлена дія статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», за якою допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково в резолютивній частині
рішення не зазначив, що виплата та
нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку необхідно проводити з врахування
уже виплаченої допомоги.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до вимог ст. 201 КАС України,
правильне по суті вирішення справи але
з помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права
є підставою для зміни постанови чи
ухвали суду першої інстанції.

З огляду на те, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішено
справу, але із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що оскаржувану
постанову слід змінити в мотивувальній
частині. Інші доводи апеляційних скарг
зроблених судом апеляційної інстанції
висновків не спростовують.

Керуючись ст. 195, ст. 198, ст. 201, ст. 205, ст.
207, ст.254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 22.07.2009
року у справі за № 2а-5350/09 - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини рішення
викласти у наступній редакції:

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області провести нарахування та
виплатити ОСОБА_1 допомогу передбачену
ч.1 ст.15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року включно згідно
рішення Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 09.07.2007 року з врахуванням
проведених виплат.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель