Справа № 2а/0270/5224/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/20806/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Вінниці на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012 року
по справі № 2а/0270/5224/11 за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці до Приватного акціонерного
товариства «Вінницький завод «Будмаш»
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Вінниці звернулась до
суду з адміністративним позовом до ПАТ
«Вінницький завод «Будмаш» про
стягнення податкового боргу в
загальній сумі 148062,68 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 26.12.2011 року
адміністративний позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012 року
було прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за відповідачем станом
на 13.12.2011 року рахується податковий
борг з ПДВ в сумі 124619,30 грн. та по
земельному податку в сумі 23443,28 грн., що
підтверджується податковими
деклараціями платника, копіями
податкових вимог та податкових
повідомлень-рішень, уточнюючими
розрахунками сум податкових
зобов'язань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

У Податковому кодексі України
розрізняється процедура стягнення
коштів за податковим боргом і
процедура погашення всієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Відповідно до абзацу першого
пункту 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у
банках, які обслуговують такого
платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке
направляється до виконання органам
державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Зазначена норма Податкового кодексу
України кореспондує з пунктом третім
частини першої статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якого
провадження у справах за
зверненням органів державної
податкової служби при здійсненні
ними передбачених законом
повноважень здійснюється на підставі
подання таких органів щодо
стягнення коштів за податковим боргом.

Таким чином, процедура стягнення
податкового боргу за рахунок коштів
на рахунку платника податків може
бути ініційована шляхом внесення
подання в порядку статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з абзацом другим пункту 95.3
статті 95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби, у свою чергу, звертається до
суду щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду про надання дозволу
на погашення податкового боргу за
рахунок майна платника податку
виноситься за результатами розгляду
відповідного позову податкового
органу і не може бути ухвалене в
порядку статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Кодексом адміністративного
судочинства України не передбачено
можливість одночасного розгляду
справи як у порядку позовного, так
і в порядку особливого провадження,
встановленого статтею 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Також, Кодекс
адміністративного судочинства
України не передбачає можливості
роз'єднання вимог, які підлягають
розгляду в порядку різних видів
провадження.

Таким чином, колегія погоджує висновок
апеляційного суду, що в порядку
позовного провадження підлягає
розгляду саме позовна вимога про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває
у податковій заставі. Позовні вимоги
про стягнення податкового боргу з
рахунків платника податків, відкритих
у банках, обслуговуючих відповідача, а
так само за рахунок готівки, що йому
належить, слід розглядати в
спеціальному порядку, що визначений ст.
183-3 КАС України, за поданням
податкового органу.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Вінниці
відхилити.

Постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.02.2012 року по справі № 2а/0270/5224/11
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписКостенко М.І.