Справа № 2а/0532/195/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/21557/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька про перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2012 року позивачка звернулася
в суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька про перерахунок
пенсії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 24 грудня 2012 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково, постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову, якою позов задоволено
частково. Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька №1506 від 16.05.2012 року
про відмову в перерахунку пенсії
ОСОБА_2. Зобов'язано Управління
Пенсійного форду України в Ленінському
районі м. Донецька розглянути заяву
ОСОБА_2 від 11.05.2012 року про перерахунок
пенсії за Законом, за яким була
обрахована пенсія годувальника. В
іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанцій, позивачка
звернулася із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що УПФУ в
Ленінському районі м.Донецька з 24.06.2006
року ОСОБА_2 призначено пенсію у
зв'язку з встановленням 3 групи
інвалідності по загальному
захворюванню.

Чоловік позивачки - ОСОБА_3 працював
суддею в Ленінському районному суді м.
Донецька та помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
будучи суддею.

Позивачка 25.07.2006 року подала заяву
до пенсійного органу, якою за
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обрала один із видів
пенсійних виплат - пенсію по втраті
годувальника, оскільки її чоловік
помер. Призначення та нарахування
пенсії чоловікові проводилося на
умовах, передбачених Законом України
«Про статус судців» та Закону України
«Про державну службу».

Розмір пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання судді
законом на час призначення позивачці
пенсії не обмежувався, призначення
пенсії провадилося згідно до ст. 43
Закону України «Про статус суддів», ст.
ст. 37, 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та ст. 37 Закону України
«Про державну службу», а зміна розміру
пенсії повинна була провадитися на
підставі ст.37-1 Закону України «Про
державну службу».

Позивачка, 11.05.2012 року, подала
допенсійного органу заяву, якою
просила перерахувати їй пенсію у
зв'язку зі зміною розміру заробітної
плати та надала при цьому довідку
Територіального Управління ДСА
України в Донецькій області № 08-23/987 від
12.04.2012 року про складові
заробітноїплати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Донецька рішенням
№1506 від 16.05.2012 року відмовило позивачці
в проведенні перерахунку по заробітку
з посиланням на ст. 129, та п. 4 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року, яким
встановлено у яких випадках
провадиться перерахунок пенсії та
щомісячного довічного грошового
утримання суддів Конституційного Суду
України (а.с.7).

Зі справи вбачається, що будь-якого
рішення за заявами позивача від
05.06.2012 року та 01.11.2012 року пенсійним
органом не приймалось.

Відповідно до ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли
щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Суд апеляційної інстанції, у своєму
рішенні, вірно зазначив про те, що з
тексту оскаржуваного рішення
вбачається,що воноприйнято пенсійним
органом за іншим законом, ніж зазначено
позивачкою в заяві про перерахунок
пенсії.

Таким чином, відповідач не розглянув
заяву позивачкиу відповідності до її
змісту, а тому належить зобов'язати
відповідача розглянути заяву від 11
травня 2012 року, відповідно до вимог
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Щодо вимог позивачки стосовно
визнання неправомірною
бездіяльності відповідача по
проведенню перерахунку її пенсії,
то в цій частині суд апеляційної
інстанції відмовив, оскільки за
заявою позивачки було прийнято
рішення (що є дією), яке позивачка
й оскаржує.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
апеляційної інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
судом першої інстанції не вірно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому вказане рішення належить до
скасування з постанововленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді