Справа № 9101/100318/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2014 рокусправа № 2а-11542/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2012 р. у справі 2а-11542/10/0470

за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області

до Територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області та
Державного інспектора праці Харченко
Маргарити Броніславівни

про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2010 року Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області звернулося
до суду з позовом до Територіальної
державної інспекції праці у
Дніпропетровській області та
Державного інспектора праці Харченко
М.Б. в якому, з урахуванням подання
02.11.2010р. зміненої позовної заяви,
просило визнати неправомірними дії
Державного інспектора праці Харченко
М.Б. щодо внесення припису №04-05-81/189-16
від 06.09.2010 року про зобов'язання
Відділення фонду забезпечити
виконання вимог п.13 ст.34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» стосовно ОСОБА_2, а
також визнати неправомірним та
скасувати зазначений припис.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2012 року в задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи із
наступного.

Як вбачається з матеріалами справи,
оскаржуване рішення було прийнято в
порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції проігноровано
вимоги діючого законодавства, яким
чітко передбачено відповідно до ч.4
ст.122 КАС України, розгляд справи в
письмовому провадженні допускається
коли особи, які беруть участь у справі,
заявили клопотання про розгляд справи
за їх відсутності. Оскільки позивач
таке клопотання не заявляв, 28.02.2012 року
проводилось судове засідання за його
участю, суд першої інстанції не мав
законних підстав виносити постанову в
письмовому провадженні.

Переглядаючи справу по суті, колегія
суддів виходить з наступного.

03.09.2010р. за результатами перевірки з
додержання законодавства про працю,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування проведеної у
Криворізькому відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України начальником
Криворізького відділу ТДІ та головним
державним інспектором праці Харченко
М.Б., на виконання службових обов'язків
згідно з Положенням про
Держнаглядпраці, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 50 від 18.01.2003 р., на вимогу прокурора м.
Кривого Рогу № 85-437-10 від 25.08.2010 р. про
проведення перевірки за фактами,
викладеними у зверненні ОСОБА_2 щодо
відмови йому у призначенні страхових
виплат та наданні соціальних
послуг,було складено акт № 04-05-98/189, яким
зафіксовано порушення вимог п. 13 ст. 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-ХІV від 23.09.1999 р.

Також судом встановлено, що за
результатами вищевказаної перевірки
начальником Криворізького відділу
ТДІП Паламарчуком Л.М. та головним
державним інспектором праці Харченко
М.Б. на адресу начальника Криворізького
ВВД ФССНВУ Кіковки С.В. внесено припис
№ 04-05-81/189-135 від 03.09.2010 року, відповідно
якого, приписано: «забезпечити
виконання вимог п. 13 ст. 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
стосовно ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 10.06.2010 року на підставі Акту
розслідування хронічного професійного
захворювання №1 від 25.03.2010 року (за
формою П-4), яким встановлено професійне
захворювання «хронічне обструктивне
захворювання легень першої ст. (пиловий
бронхіт першої ст., емфізема легень
першої ст.)»та супутній діагноз
«нейросенсорна приглухуватість
другого ст. (з помірним зниженям слуху),
захворювання професійне (2004 р.)» та
виписки із акта огляду МСЕК від 11.05.2010
р., якою було встановлено втрату
працездатності -30% професійної
працездатності безстроково: 15% - за
захворюванням «хронічне обструктивне
захворювання легень І ст.», 15% - за
захворюванням «нейросенсорна
приглухуватість ІІ ст.», звернувся до
ВВД ФССНВУ у м.Кривому Розі із заявою
про призначення страхових виплат у
зв'язку з професійним захворюванням,
отриманим за час роботи на ТОВ
«Домнасервіс».

Однак, ВВД ФССНВУ у м.Кривому Розі
Постановою №65 від 24.06.2010 року з
посиланням на ст.37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-ХІV від 23.09.1999 р.
відмовило ОСОБА_2 в призначенні
страхових виплат на підставі того, що
відсутній акт розслідування
хронічного професійного захворювання
«нейросенсорна приглухуватість
другого ст. (з помірним зниженням
слуху)», який був складений у 2004 році.

Колегія суддів не може погодитись з
такими доводами у зв'язку з наступним.

Так, згідно ст. 35 Закону № 1105-ХІV від
23.09.1999 р., для розгляду справ про
страхові виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються: акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та (або) висновок
МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи
копія свідоцтва про його смерть;
документи про необхідність подання
додаткових видів допомоги.

Також, аналогічні вимоги щодо
необхідності подання акту
розслідування хронічного професійного
захворювання за формою П-4 (якщо таке
встановлено) передбачені п.3.1 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 24
від 27.04.2007 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.06.2007 р.
за № 715/13982.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить висновку, що ОСОБА_2
були подані усі необхідні документи
для розгляду питання про призначення
страхових виплат, а тому були дотримані
вимоги ст.35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Щодо посилання позивача на
неможливість призначення ОСОБА_2
страхових виплат у зв'язку з тим, що він
отримав захворювання під час роботи на
двох різних підприємствах, але до заяви
про призначення страхових виплат не
надав акт розслідування професійного
захворювання на виробництві 2004 р., у
зв'язку з чим, виділити відсоток втрати
працездатності саме за цим актом, та
призначити йому виплати відповідно до
закону, не є можливим, то такі посилання
колегія суддів вважає безпідставними,
тому що відповідно до абз.2 п.13 ст. 34
Закону України № 1105-ХІV від 23.09.1999 р.,
якщо повторне ушкодження здоров'я
працівника настало з вини іншого
роботодавця, страхова виплата
провадиться на загальних підставах.
Також, згідно п.3.6.2 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 24
від 27.04.2007 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.06.2007 р.
за № 715/13982, якщо потерпілому
встановлено сукупний відсоток втрати
професійної працездатності за
страховими випадками, які сталися на
різних підприємствах, розмір
щомісячної страхової виплати
встановлюється у сумі щомісячних
страхових виплат, обчислених по
кожному страховому випадку.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
правомірності висновків державного
інспектора праці, викладених а Акті
перевірки № 04-05-98/189 від 03.09.2010 р., з
приводу того, що постанову ВВД ФССНВУ в
м. Кривому Розі № 65 від 24.06.2010 р. про
відмову ОСОБА_2 у призначенні страхових
виплат видано без урахування умов п.13
ст. 34 Закону № 1105-ХІV в частині
призначення страхових виплат у зв'язку
з професійним захворюванням «хронічне
обструктивне захворювання легень 1
ст.», отриманим за час роботи у ТОВ
«Домнасервс»у розмірі, визначеному
висновком МСЕК від 11.05.2010 року, а отже і
висновок суду першої інстанції про те,
що припис № 04-05-98/189-135 від 06.09.2010 року,
виданий відповідачем на усунення
порушення, встановленого під час
перевірки, є законним та обгрунтованим
та про те, що відсутні підстави для його
скасування є також правомірним.

Що стосується встановлення МСЕК
сукупного відсотку втрати
працездатності в розмірі 30% та доводів
позивача про те, що зазначений відсоток
не надає права відділенню призначити
страхові виплати в розмірі 15% та
відсутність відомостей, з яким саме
підприємством пов'язаний страховий
випадок 2004 року призведе до порушення
права потерпілого на визначення
середнього заробітку для призначення
страхових виплат, то колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
визначив, що в даному випадку позивачу
слід керуватись п.3.6.2 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 24
від 27.04.2007 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.06.2007 р.
за № 715/13982.

Також судом встановлено, що позивач
надав до суду першої інстанції копію
судового рішення у справі №2-3754/2010, з
якого вбачається, що ОСОБА_2 під час
виявлення у нього професійного
захворювання «нейросенсорна
приглухуватість 1 ст.»був найманим
працівником ЗАТ «Аглострой», а отже
його посилання на те, що відсутні
відомості про те, з яким підприємством
пов'язаний страховий випадок 2004 року
колегія суддів також вважає
необґрунтованим.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
того, що саме через Постанову позивача
№65 від 24.06.2010 року ОСОБА_5 і до цього
часу позбавлений права на отримання
страхових виплат від нещасного випадку
на виробництві та професійних
захворювань.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що Територіальною
державною інспекцією праці у
Дніпропетровській області, та його
посадовою особою - державним
інспектором праці Харченко М.Б.,
доведено правомірність своїх дій при
проведенні перевірки та при винесенні
припису № 04-05-81/189-16 від 06.09.2010 р., є
правомірним та обґрунтованим, у зв'язку
з чим, підстави для задоволення
адміністративного позову - відсутні.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
листопада 2011 р. - скасувати та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Постанова набирає чинності відповідно
до ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров