Справа № 255/2457/14-а
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Алтухової О.С.,

секретар - Щукіна О.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області та просив постанову
головного державного інспектора з
охорони праці ДІН у хімічній
промисловості ОСОБА_3 про накладення
адміністративного стягнення серія ДО
№ 013-3/61 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
порушення ч. 2 ст. 41 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн. скасувати,
провадження в справі закрити у зв'язку
із відсутністю в його діях складу
зазначеного адміністративного
правопорушення.

В судовому засідання представник
позивача підтримав вимоги позову та
просив задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
судом належним чином про час та місце
розгляду справи, заперечень проти
вимог позивача не надав.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням визнається
протиправна, винна (умисна або
необережна) дія чи бездіяльність.

Як встановлено судом, 20 лютого 2014 р.
головним державним інспектором з
охорони праці ДІН у хімічній
промисловості ОСОБА_3 винесено
постанову про накладення
адміністративного стягнення серія ДО
№ 013-3/61 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення ч. 2 ст. 41 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн.

Нормами ст.ст.245, 280 КУпАП визначено, що
завданнями провадження у справах про
адмінправопорушення є своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом,
забезпечення виконання винесеної
постанови, а також виявлення причин та
умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності. Орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Статею 268 КУпАП встановлені права
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
саме: знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Згідно ст.251 доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

В оскаржуваній постанові зазначено, що
позивач, як виконуючий обов'язки
директора ПП "КІЛАФФ", не забезпечив
виконання нормативно-правових актів з
охорони праці, тобто скоїв
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 41
КУпАП.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
охорону праці" обов'язок створення на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умов праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечення додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці покладається на
роботодавця, який з цією митою
забезпечує функціонування системи
управління охороною праці, а саме:
створює відповідні служби і призначає
посадових осіб, які забезпечують
вирішення конкретних питань охорони
праці, затверджує інструкції про їх
обов'язки, права та відповідальність за
виконання покладених на них функцій, а
також контролює їх додержання;
розробляє за участю сторін
колективного договору і реалізує
комплексні заходи для досягнення
встановлених нормативів та підвищення
існуючого рівня охорони праці;
забезпечує виконання необхідних
профілактичних заходів відповідно до
обставин, що змінюються; впроваджує
прогресивні технології, досягнення
науки і техніки, засоби механізації та
автоматизації виробництва, вимоги
ергономіки, позитивний досвід з
охорони праці тощо; забезпечує належне
утримання будівель і споруд,
виробничого обладнання та
устаткування, моніторинг за їх
технічним станом; забезпечує усунення
причин, що призводять до нещасних
випадків, професійних захворювань, та
здійснення профілактичних заходів,
визначених комісіями за підсумками
розслідування цих причин; організовує
проведення аудиту охорони праці,
лабораторних досліджень умов праці,
оцінку технічного стану виробничого
обладнання та устаткування, атестацій
робочих місць на відповідність
нормативно-правовим актам з охорони
праці в порядку і строки, що
визначаються законодавством, та за їх
підсумками вживає заходів до усунення
небезпечних і шкідливих для здоров'я
виробничих факторів; розробляє і
затверджує положення, інструкції, інші
акти з охорони праці, що діють у межах
підприємства (далі - акти підприємства),
та встановлюють правила виконання
робіт і поведінки працівників на
території підприємства, у виробничих
приміщеннях, на будівельних
майданчиках, робочих місцях відповідно
до нормативно-правових актів з охорони
праці, забезпечує безоплатно
працівників нормативно-правовими
актами та актами підприємства з
охорони праці; здійснює контроль за
додержанням працівником технологічних
процесів, правил поводження з машинами,
механізмами, устаткуванням та іншими
засобами виробництва, використанням
засобів колективного та
індивідуального захисту, виконанням
робіт відповідно до вимог з охорони
праці; організовує пропаганду
безпечних методів праці та
співробітництво з працівниками у
галузі охорони праці; вживає
термінових заходів для допомоги
потерпілим, залучає за необхідності
професійні аварійно-рятувальні
формування у разі виникнення на
підприємстві аварій та нещасних
випадків.

Роботодавець несе безпосередню
відповідальність за порушення
зазначених вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України "Про
охорону праці" роботодавець - власник
підприємства, установи, організації
або уповноважений ним орган, незалежно
від форм власності, виду діяльності,
господарювання, і фізична особа, яка
використовує найману працю.

Відповідно до статуту ПП "КІЛАФФ"
уповноваженим власником органом
підприємства є директор, який і несе
безпосередню відповідальність за
порушення вимог законодавства про
охорону праці. Крім того, на
підприємстві створено відділ охорони
праці, начальник якого на підставі
займаної посади має спеціальні
повноваження та обов'язки щодо охорони
праці на підприємстві.

Судом встановлено, що позивач працює на
посаді головного інженера ПП "КІЛАФФ" і,
як головний інженер, не є особою, яка
має спеціальні обов'язки з охорони
праці.

Порушення, що стали підставою для
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
виявлені під час перевірки Державною
інспекцією нагляду у хімічній
промисловості територіального
управління Держгірпромнагляду у
Донецкій області дотримання вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів з охорони праці та промислової
безпеки ПП "КІЛАФФ" та викладені в акті
перевірки суб'єкта господарювання
(виробничого об'єкта) від 19 лютого 2014 р.
№ 013-3/76.

Зазначена перевірка почалась 17 лютого
2014 року.

Саме цього дня наказом директора ПП
"КІЛАФФ" від 14 лютого 2014 року № 20-к у
зв'язку із черговою відпусткою
останнього на позивача на період з 17
лютого по 10 березня 2014 року покладено
виконання функціональних обов'язків
директора підприємства.

Тобто, до будь-яких порушень, які могли
би мати місце в тих сферах діяльності
підприємства, відповідальність за які
несе керівник підприємства, позивач не
має ніякого відношення і таким чином не
несе відповідальності.

Виходячи з викладеного, враховуючи те,
що позивач не є суб'єктом
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 41 КУпАП, на нього
не може бути покладена
відповідальність за виявлені
правопорушення. Крім того, оскільки у
складі адміністративного
правопорушення за ч.2 ст.41 КУпАП
відсутній суб'єкт правопорушення,
відсутнє і саме правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 2, 4, 6, 7, 10, 17, 19, 49, 50, 71, 76, 104, 158, 159, 160, 161,
163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Постанову головного державного
інспектора з охорони праці ДІН у
хімічній промисловості ОСОБА_3 про
накладення адміністративного
стягнення серія ДО № 013-3/61 про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
порушення ч. 2 ст. 41 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Провадження в справі закрити у зв'язку
із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення за ч.
2 ст. 41 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька

О.С.Алтухова