Справа № 2а/1006/1998/12
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/1006/1998/12 Головуючий у 1-й
інстанції: Міланіч А.М.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Старової Н. Е.

суддів:
Файдюка В. В., Чаку Є. В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Бородянському районі Київської
області на постанову Бородянського
районного суду Київської області по
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України в
Бородянському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
щомісячної грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 13
березня 2012 р. позов задоволено часково.
Суд зобов'язав відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до вимог статей 39, 51, 52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 29.12.2010
року по 22.07.2011 року, з урахуванням
раніше здійснених виплат.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив її
скасувати і винести нову про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що виплати здійснювалися правомірно
відповідно до вимог постанов КМУ № 836
від 26.07.1996 року "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
№ 1 від 03.01.2002 року "Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету".

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в УПФУ, як
непрацюючий пенсіонер та проживає в
населеному пункті, який віднесений до
зон посиленого радіоекологічного
контролю, внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відповідно до переліку
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року,
має статус особи постраждалої
внаслідок аварії на ЧАЕС 4-ї категорії
та статус дити війни, є дружиною
померлого чоловіка із числа
ліквідаторів категорії 2, смерть якого
пов`язана з Чорнобильською
катастрофою. У зв'язку з цим, позивач
має право на отримання підвищення до
пенсії відповідно до статей 39, 51, 52
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

У відповідності до статті 49 Закону,
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Статтею 39 Закону встановлено, що
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 51 Закону, особам,
віднесеним до категорії 4, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до статті 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - особам,
віднесеним до членів сім'ї померлого
годувальника, призначається щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
на кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до пункту 6 статті 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення. На порушення вказаних
вимог відповідач при здійснюванні
виплат позивачу керувався вимогами
постанов КМУ.

Враховуючи вищу юридичну силу Закону
над іншими нормативно-правовими
актами, зокрема, постановами КМУ,
застосуванню підлягають саме норми
Закону.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Бородянського
районного суду Київської області від 13
березня 2012 р. - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.