Справа № 826/3272/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2014 року № 826/3272/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Каракашьяна С.К.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІЦ Альтера»
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправними та
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІЦ Альтера»
звернулося до суду з позовом, в якому
просить суд:
- визнати протиправним та скасувати
від 21 січня 2014 року про донарахуванню
ТОВ «ІЦ АЛЬТЕРА» грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств в сумі 395461,00 грн. (триста
дев'яносто п'ять тисяч чотириста
шістдесят одна гривня 00 коп.), з яких
316369.00 грн. (триста шістнадцять тисяч
триста шістдесят дев'ять гривень 00 коп.)
(сімдесят дев'ять тисяч дев'яносто дві
- визнати протиправним та скасувати
від 21 січня 2014 року про донарахування
ТОВ «ІЦ АЛЬТКРА» грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 731411,50 грн. (сімсот
тридцять одна тисяча чотириста
одинадцять гривень 00 коп.), з яких 585129,00
грн. (п'ятсот вісімдесят п'я сто
двадцять дев'ять гривень 00 коп.) за
основним платежем та 146282,50 грн. (сто
сорок шість тисяч двісті вісімдесят
дві гривні 50 коп.) в якості штрафних
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем правомірно було сформовано
податковий кредит за податковими
накладними, отриманими від ТОВ «БК
Палаццо», та ТОВ «Прімум компані»
віднесено до витрат суми, сплачені
зазначеним підприємствам.
Відповідачем позовні вимоги
заперечуються з огляду на
правомірність прийнятого рішення.
Розглянувши подані представником
позивача документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
ДПІ у Святошинському районі ГУ
МІндоходів у м. Києві (далі - відповідач)
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
товариства з обмеженою
відповідальністю «ІЦ АЛЬТЕРА» (далі -
позивач) з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на прибуток та по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ «БК
грудень 2012 року, січень 2013 року та ТОВ
період червень, грудень 2012 року, січень
За результатами вищезазначеної
перевірки було складено Акт від 30.12.2013
р. № 413/26-57-22-03-07/38205145, згідно з
висновками якого встановлено
порушення позивачем:
- пп. 14.1.228 п.14.1 ст.14, п. 138.1, п.138.2, п.138.8 ст.
138, пп.139.1.1 та п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі
змінами доповненнями), пунктів 1 та 2
статті 9 Закону України від 16 липня 1999
року № «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (із
змінами та доповненнями), підпункту 2.5
пункту 2 «Положення про
документальне забезпечення
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№168/704 (із змінами і доповненнями), що
призвело до заниження податку на
загальну суму 316639 грн., в тому числі: за
І півріччя 2012 року на суму 112946 грн.; за 3
квартали 2012 року на суму 112946 грн.; за
2012-рік у сумі 316369 грн.
- пп. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.
198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст198, п.201.1., п.201.6, п.201.10
ст. 201 Податкового кодексу України від
02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами
доповненнями), наказу Державної
податкової адміністрації України
«Про затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної та порядку
заповнення податкової накладної» від
21.12.2010р. №969 та наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
форми податкової накладної та порядку
заповнення податкової накладної» від
01.11.2011р. №1379, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України
статті 9 Закону України від 16 липня 1999
року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні» (із
змінами та доповнення: підпункту 2.5
пункту 2 «Положення про
документальне забезпечення записів
в бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704
(із змінами і доповненнями), що призвело
до заниження податку на додану
вартість на загальну суму 585 129 грн., в
тому числі по періодах: за червень 2012
року у сумі 107568 грн.; за грудень 2012 року
у сумі 193739 грн.; за січень 2013 року у сумі
Відповідачем на підставі Акту
податкові-повідомлення рішення:
грошового зобов"язання з податку на
прибуток підприємств в сумі 395461,00 грн.,
з яких 316369,00 за основним платежем та
грошового зобов'язання з податку па
додану вартість в сумі 731411,50 грн., з яких
585129,00 грн. за основним платежем та 146282,50
грн. в якості штрафних санкцій.
Прийняття зазначених рішень
мотивовано наступними висновками акту
В ході аналізу первинних документів,
наданих для перевірки, встановлено
взаємовідносини ТОВ «ІЦ АЛЬТЕРА» (код
контрагентами (постачальниками
товарів, робіт та послуг):
за період грудень 2012 року, січень 2013
року та ТОВ «ПРІМУМ КОМПАНІ» (код
грудень 2012 року, січень 2013 року.
До ДПІ у Святошинському районі м. Києва
ДПС надійшли від Ірпінської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області акти
перевірок по ТОВ «Прімум компані» (код
встановлено, що ТОВ «Прімум Компані» за
адресою реєстрації не знаходиться,
відсутні офісні, складські чи інші
приміщення необхідні для здійснення
фінансово-господарської діяльності,
кількість працюючих на підприємстві 1
Крім того, згідно листа слідчого СВ ДПІ
у Солом'янському р-ні м. Києва ДПС від
19.04.2013 року №1091/07-09/086, в провадженні
слідчого відділу ДПІ у Солом'янському
р-ні м. Києва ДПС перебувають матеріали
досудового розслідування, внесені до
Єдиного реєстру досудових
Досудовим слідством по кримінальному
провадженню встановлено, що група осіб
тривалий час надавали послуги по
конвертації грошових коштів з
безготівкової форми в готівкову,
використовуючи реквізити СПД з
ознаками фіктивності, в.т.ч. ТОВ «Прімум
В ході проведення оперативно слідчих
заходів по кримінальному провадженню
були встановлені та вилучені печатки
зазначених підприємств, які згідно
показів свідків використовувались
вказаними особами для конвертації
грошових коштів та мінімізації
податкових зобов'язань.
Також, в Акті перевірки зазначено, що
Ірпінською ОДПІ Київської області ДПС
отримано від СВ ДПІ у Деснянському р-ні
м. Києва матеріали щодо фіктивності ТОВ
«БК «Палаццо», а саме: постанову СВ ДПІ
у Деснянському р-ні м. Києва ДПС від
24.01.2013 року про порушення кримінальної
передбаченого ч.1 ст. 205 КК України по
фактам фіктивного підприємництва,
шляхом придбання (створення) суб'єкту
підприємницької діяльності ТОВ
покриття незаконної діяльності;
протокол допиту свідка від 21.12.2012 року,
отриманого (проведено допит) старшим
о/у ГВПМ ДПІ у Деснянському районі м.
Києва ДПС ст. Л- том податкової міліції
Слободянюк Д.М. свідка ОСОБА_2 по
порушеному по факту скоєння злочинів,
передбачених ч. І ст. 205, КК України.
Ірпінською ОДПІ Київської області ДПС
складено акт від 09.04.201Зр. №113/22-4/31748459
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БК «Палаццо»
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року та акт
від 17.04.2013р. №131/22-4/31748459 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БК «Палаццо» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за листопад 2012
Ухвалою про відкриття провадження у
справи у позивача було витребувано,
зокрема, письмові пояснення керівника
та відповідальних осіб позивача щодо
осіб, які представляли контрагентів
позивача при укладенні угод та
виконанні робіт (передачі товарів),
засобів комунікації з контрагентами та
укладення угод. Також у позивача було
витребувано докази фактичної передачі
товару - транспортування, зберігання,
введення в експлуатацію тощо.
На виконання вимог зазначеної ухвали
директором позивача було надано
пояснення, що контрагенти позивача
здійснювали поставку обладнання на
склад підприємства. Жодних пояснень
щодо осіб, якими така поставка була
здійснена, ким саме були укладені
договори та передано товар, засобів
комунікації з контрагентами, позивачем
Позивачем було надано копії договорів
поставки №11/01/2 від 11.01.2013р., 14/11 від
14.11.2012р. , укладених позивачем з ТОВ
«Будівельна компанія «Палаццо» та 08/01
від 08.01.2013р., 01/06 від 01.06.2012р., укладених
між позивачем та ТОВ «Прімум компані».
Дані, ідентичні за змістом договори,
передбачають, що строк поставки товару
на кожну окрему заявку встановлюється
за домовленістю сторін (п. 3.1), право
вимагати від позивача прийняття
товару, що відповідає умовам,
визначеним в договорі та додатках
(рахунках - фактурах) (п. 6.3.1).
При цьому, позивачем не було надано
жодних документів, якими б
обумовлювалося постачання конкретної
продукції за конкретною ціною в
конкретно визначене місце, засобів
досягнення згоди про таке постачання
та замовлення продукції.
Суд доходить висновків, що таке є
об'єктивно неможливим, з урахуванням
того, що контрагентами позивача
постачався позивачу значний обсяг
продукції широкого асортименту та
протягом значного проміжку часу.
Відповідно до приписів пункту 14.1.36
статті 14.1 Податкового кодексу України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
Суд доходить висновків, що з
урахуванням вищезазначених правових
норм Податкового кодексу та Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
господарську діяльність особи слід
вважати сукупністю господарських
операцій цієї особи.
Також суд вважає, що пунктом 14.1.36 статті
14.1 Податкового кодексу України
встановлено такий критерій
господарської діяльності, як
направлення діяльності на отримання
Згідно з п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, витрати-сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються, серед іншого, згідно з п.
138.10.3 цієї статті.
Згідно з пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138
Податкового кодексу України, до складу
інших витрат включається, серед іншого,
витрати на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
виконанням робіт, наданням послуг,
зокрема витрат на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів.
Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК, не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).
Пунктом 201.1 ст. 201 ПК визначено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, яка, як
встановлено п. 201.10 цієї ж статті є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із частини другої ст. 3 Закону
України від 16.07.1999 №996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
Частиною першою ст. 9 цього Закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Частиною 2
визначено перелік обов'язкових
реквізитів первинних документів: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Отже, формування валових витрат та
податкового кредиту з ПДВ обумовлено
придбанням товарів, робіт (послуг) з
метою їх використання в межах
господарської діяльності та
реалізується за наявності в платника
належно оформлених підтверджуючих
проведення господарських операцій
первинних документів і податкових
На переконання суду, наявність у
замовника (позивача) первинних
документів, які відповідно до вимог
Податкового кодексу України необхідні
для віднесення певних сум до
податкового кредиту та віднесення до
валових витрат, зокрема, укладених
договорів, податкових накладних, не є
безумовною підставою для віднесення до
валових витрат та включення до
податкового кредиту витрат на
придбання послуг, оскільки податковий
орган довів, що наведені в таких
документах відомості не відповідають
Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати,
зокрема, такі обставини: рух активів у
процесі здійснення господарської
операції; установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
Наведені обставини та досліджені судом
документальні докази суд вважає
достатніми для висновку про те, що
господарські операції з надання послуг
фактично не мали реального характеру,
оформлені лише документально та не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені
укладеними договорами.
Так, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян