Справа № 820/2391/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 820/2391/14
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
Головуючого судді Спірідонова М.О.
розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Российские железные дороги" до
Харківського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови ,
До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Відкрите акціонерне
товариство "Российские железные
дороги", з адміністративним позовом до
Харківського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
, в якому просить суд, скасувати
постанову Харківського прикордонного
загону Державної прикордонної служби
України №510152 від 31.07.2013 про накладення
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що ВАТ "Российские
железные дороги" не має статусу
перевізника в розумінні Закону України
"Про відповідальність перевізників під
час здійснення міжнародних
пасажирських перевезень", тому не може
нести відповідальність за
правопорушення, пов'язане зі
здійсненням перевізником міжнародних
пасажирських перевезень. Крім того,
позивач зазначив про процедурні
порушення, котрі мали місце при
притягненні перевізника до
відповідальності, а саме: при винесенні
постанови про накладення штрафу
посадова особа ДПС України не належним
чином встановила особу, яка виступає у
Відповідач, Харківський прикордонний
загін Державної прикордонної служби
України, з поданим позовом не
погодився. В наданих письмових
запереченнях проти позову відповідач
зазначив, що спірна постанова була
винесена у межах законодавчо наданих
повноважень, у зв'язку із наявністю у
діяннях відповідача ВАТ "Российские
железные дороги" складу
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1
Закону України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень".
Представник позивача в судове
засідання не з'явився про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
Розглянувши відомості про належне
повідомлення сторін про час, дату та
місце розгляду справи, заяву
представника позивача про розгляд
справи без його участі, враховуючи
положення ч.6 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності сторін за наявними в ній
матеріалами в порядку письмового
Згідно вимог ч.1 статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, виходить з таких підстав та
За матеріалами справи судом
встановлено, що юридичною підставою
для винесення спірної постанови №510152
від 31.07.2013р. суб'єкт владних повноважень
обрав положення ч.1 ст.1, ст.ст.1, 2, 12, 13, 14
Закону України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень",
а фактичною підставою слугували
судження суб'єкта владних повноважень
про невиконання ВАТ "Российские
железные дороги" вимог ст.22-1 Закону
України "Про залізничний транспорт",
ст.ст.8 і 12 Закону України "Про
прикордонний контроль", Угоди між
Урядом України і Урядом Російської
Федерації про безвізові поїздки
громадян України та Російської
Федерації, а саме: надання послуги з
перевезення залізничним транспортом
громадянину, котрий на паспортний
контроль при виїзді з України замість
оригіналу паспорту громадянина
Російської Федерації, закордонного
паспорту громадянина Російської
Федерації або виданого органом
дипломатичної служби РФ свідоцтва на
повернення до Російської Федерації
пред'явив ксерокопію паспорта РФ
Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Керуючись приписами ст.11 КАС України, а
також наведених норм процесуального
закону, суд встановив, що 19.07.2013р. о 01
годині 00 хвилин під час здійснення
прикордонного контролю осіб, які
слідували потягом №30 сполученням
"Сімферопіль - Москва" прикордонним
нарядом було виявлено громадянку РФ
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка слідувала на
виїзд з України. На паспортний контроль
вказаною громадянкою було пред'явлено
ксерокопію паспорта.
Відповідач зазначає, що в порушення
приписів ч. 4 ст. 1 Закону України "Про
відповідальність перевізників",
провідник не надав жодних
підтверджуючих документів та не
заявляв про наявність дійсних
документів у громадянки РФ ОСОБА_2.
Факт відсутності у пасажира потягу №30
сполученням "Сімферопіль - Москва" на
ім'я ОСОБА_2, документа на право
перетину державного кордону України
задокументовано відповідачем
протоколом № 510152 від 22.07.2013 року.
З даним протоколом з відміткою про
дату, час та місце розгляду справи про
порушення норм Закону України "Про
відповідальність перевізників під час
здійснення міжнародних пасажирських
перевезень" було ознайомлено
представника перевізника ОСОБА_4 -
провідника вагону, в якому слідував
пасажир ОСОБА_2, але від отримання копії
протоколу ОСОБА_4 відмовилась, про що
зазначено у протоколі.
31.07.2013р. відповідач прийняв спірну
постанову № 510152, якою до ВАТ
"Российские железные дороги" як до
міжнародного перевізника застосував
штраф у розмірі 8500,00 грн.
Позивач, не погоджуючись із винесеною
постановою від 31.07.2013 року, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду.
Щодо пропущення строків звернення з
адміністративним позовом, судом
з'ясовано, що позивач дізнався про
прийняту Харківським прикордонним
загоном постанову від 31.07.2013 року № 510152
лише 07 лютого 2014 року, тому суд
приходить до висновку про наявність
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними.
Суд відмічає, що за визначенням ч.1 ст.1
Закону України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
під перевізниками законодавець
розуміє підприємства (їх об'єднання),
установи, організації, фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють міжнародні
пасажирські перевезення.
За твердженням відповідача у спірних
правовідносинах міжнародним
перевізником є ВАТ "Российские
Однак відповідач не подав жодних
належних та допустимих в розумінні ст.
70 КАС України доказів на підтвердження
такого судження.
Суд не вважає за можливе погодитись з
зазначеним доводом відповідача, позаяк
зі змісту ч.3 ст.2 КАС України, Закону
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
слідує, що на момент прийняття
постанови про накладення штрафу
суб'єкт владних повноважень повинен
добути вичерпні, повні та незаперечні
фактичні дані про вчинення суб'єктом
права порушення закону, а рішення про
накладення штрафу має ґрунтуватись на
достовірно і об'єктивно встановлених
та документально підтверджених
фактичних даних про подію та обставини
протиправного діяння.
Між тим, у спірних правовідносинах
відповідач не отримав жодних даних про
суб'єкта права, за яким обліковується
формування потягу №30 сполученням
"Сімферопіль-Москва", про суб'єкта
права, в користуванні (експлуатації)
якого знаходиться вагон, де слідував
пасажир ОСОБА_2, про суб'єкта права, який
здійснює господарську діяльність в
напрямі перевезення пасажирів
залізницею з Російської Федерації до
Припущення відповідача, що таким
суб'єктом права є ВАТ "Российские
железные дороги" спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: копією проїзного документа -
залізничного квитка з номером ЖЯ279, в якому міститься зазначення лише
одного суб'єкта права - ОАО "ФПК" з
зазначенням індивідуального
податкового номера даного суб'єкта
При цьому, суд відзначає, що наявність в
перелічених службових посвідченнях
логотипу (графічного позначення) РЖД не
вказує на те, що міжнародним
перевізником у спірних
правовідносинах є саме ОАО "Российские
железные дороги" (відносно якого
складено спірну постанову), а виключно
на те, що ОАО "Федеральная пассажирская
компания" структурно входить до
господарського підпорядкування ОАО
"Российские железные дороги", але не
позбавляється внаслідок цього статусу
окремого та самостійного суб'єкта
права - юридичної особи. Дана обставина
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
ОАО "ФПК" від 03.12.2009 року, договором про
надання послуг з інфраструктури
залізничного транспорту загального
користування укладеного між ОАО "РЖД"
(власник інфраструктури) та ОАО "ФПК"
(перевізник) № 252 від 31.03.2010р., довідки
ОАО ФПК від 18.04.2014 року що перевізником
За загальним правилом процес
міжнародного перевезення пасажирів у
залізничному сполученні об'єктивно
потребує задіяння технічних активів
(як-то: рухомого складу) та трудових
ресурсів, а, відтак, суд доходить
висновку, що в розумінні Закону України
"Про відповідальність перевізників під
час здійснення міжнародних
пасажирських перевезень" та ст.1 Закону
України "Про прикордонний контроль"
залізничним міжнародним перевізником -
суб'єктом господарювання - резидентом
Російської Федерації на території
України є саме ОАО "Федеральная
пассажирская компания".
Отже, відповідальність за Законом
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
повинен нести саме цей іноземний
суб'єкт господарювання.
З'ясувавши обставини спірних
правовідносин, оцінивши
обґрунтованість доводів сторін, суд
доходить висновку, що матеріали справи
не містять фактичних даних, які
засвідчують існування у спірних
правовідносинах визначеного ч.4 ст.1
Законом України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
випадку звільнення міжнародного
перевізника від відповідальності,
оскільки гр. ОСОБА_2 не було надано
передбаченого законодавством
документу для перетину державного
Але правильно та повно встановивши
факт порушення ст.ст.8 і 12 Закону
України "Про прикордонний контроль",
суб'єкт владних повноважень разом
невірно встановив особу порушника, у
зв'язку з чим спірна постанова підлягає
За загальним правилом процес
міжнародного перевезення пасажирів у
залізничному сполученні об'єктивно
потребує задіяння технічних активів
(як-то: рухомого складу) та трудових
ресурсів, а, відтак, суд доходить
висновку, що в розумінні Закону України
"Про відповідальність перевізників під
час здійснення міжнародних
пасажирських перевезень" та ст.1 Закону
України "Про прикордонний контроль"
залізничним міжнародним перевізником -
суб'єктом господарювання - резидентом
Російської Федерації на території
України є саме ОАО "Федеральная
пассажирская компания".
Отже, відповідальність за Законом
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
повинен нести саме цей іноземний
суб'єкт господарювання.
З огляду на викладене, беручи до уваги
наявність у відповідача статусу
суб'єкта владних повноважень, а також
невиконання відповідачем в ході
розгляду справи вимог ч.2 ст.71 КАС
України, суд доходить висновку,
відповідач у спірних правовідносинах
діяв без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС
України, адже виніс спірну постанову за
відсутності на це підстав, зокрема, не
визначивши належного суб'єкта
правопорушення - перевізника та не
мотивувавши належним чином розміру
застосованої відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що постанова
Харківського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
№ 510152 від 31 липня 2013 року, прийнята з
порушенням норм чинного законодавства,
а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний
адміністративний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства "Российские
железные дороги" до Харківського
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України про
скасування постанови - задовольнити у
Скасувати постанову Харківського
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України № 510152 від
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Спірідонов М.О.