Справа № 2-а-5661/08
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ К-10/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06.11.2008 та
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2009 у справі № 2-а-5661/08

за позовом
Українсько-Ізраїльського підприємства
з іноземними інвестиціями "Енеко" -
Товариства з обмеженою
відповідальністю

до Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з
позовом, у якому заявлено вимоги
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 02.06.2008 № /0/17098, яким
Державною податковою інспекцією
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість (далі - ПДВ) за березень 2008 у
розмірі 4 746,00 грн., та судові витрати,
пов'язані з розглядом даної справи
покласти на відповідача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.11.2008 позов задоволено частково:
скасовано податкове повідомлення -
рішення від 02.06.2008 № /0/17098. У
задоволенні в іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2009, рішення суду першої
інстанції скасовано, оскільки
мотивувальна частина постанови
містить висновки суду про незаконність
податкового повідомлення-рішення
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції від 16.04.2007
№/0/14843, яке не є предметом спору у
даній справі, та позовні вимоги
Товариства задоволено частково.
Податкове повідомлення - рішення від
02.06.2008 № /0/17098 скасовано. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Судові рішення вмотивовано висновком
про те, що відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" бюджетному відшкодуванню
підлягає частина від'ємного значення
ПДВ фактично сплаченого позивачем у
попередньому звітному періоді в ціні
товару (послуг), при цьому залишок
від'ємного значення об'єкта
оподаткування може включатись до
податкового кредиту наступного
звітного періоду.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач подав касаційну скаргу, де
порушує питання скасувати судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій, з посиланням на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, та у задоволенні
позовних вимог відмовити.

У поданих запереченнях на скаргу
позивач просить у задоволенні скарги
відмовити через її необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу необхідно
відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено попередніми судовими
інстанціями, відповідно до податкової
декларації з ПДВ за березень 2008 року
сума, заявлена позивачем до бюджетного
відшкодування, складає 8 089,00 грн., з них
сума 4 476,00 грн. є частиною залишку
від'ємного значення, яке виникло у
квітні 2007 року та не є погашеним до
вказаного звітного періоду.

Фахівцями податкової інспекції
проведено документальну невиїзну
перевірку достовірності заявленої
суми бюджетного відшкодування з ПДВ по
податковій декларації за березень 2008
року.

У ході зазначеної перевірки, висновки
якої викладені у акті від 16.05.2008,
встановлено порушення позивачем вимог
пп. 7.7.3 п. 7.7 ст.7 Закону України від
03.04.1997 № 168/97ВР "Про податок на додану
вартість" (втратив чинність з 01.01.2011), що
призвело до завищення суми бюджетного
відшкодування на 4 746,00 грн. Такий
висновок фахівців контролюючого
органу мотивовано тим, що
підприємством неправомірно було
включено до суми бюджетного
відшкодування за березень 2008 року суму
ПДВ по декларації за квітень 2007 року,
оскільки вказана сума сформувалася в
результаті переносу до складу
податкового кредиту наступних
податкових періодів від'ємного
значення суми ПДВ, яке виникло у квітні
2007 року, а сума, яка підлягає
відшкодуванню з бюджету, не може
перевищувати різниці значень
податкового кредиту і податкових
зобов'язань окремого звітного періоду.

Так, Законом України від 03.04.1997 № 168/97ВР
"Про податок на додану вартість"
(втратив чинність з 01.01.2011) встановлено
сальдовий метод визначення податкових
зобов'язань із цього податку, який
передбачає необхідність врахування як
надходжень сум податку разом із
вартістю товарів (послуг), що
поставляються платником податку, так і
витрат цього платника на сплату сум ПДВ
у складі ціни товарів (послуг), що
придбані ним з метою використання у
господарській діяльності (пп. 7.7.1 п. 7.7
ст. 7 цього Закону).

Згідно положення пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
№ 168/97ВР (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин), якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пп. 7.7.1 цього
пункту, має від'ємне значення (різниця
між податковими зобов'язаннями та
податковим кредитом), то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

З аналізу вище наведеної норми
вбачається, що попереднім податковим
періодом може бути будь-який
податковий період, який передує
звітному, тому визначення суми ПДВ, яка
підлягає бюджетному відшкодуванню,
може здійснюватися за будь-який
попередній податковий період, а не лише
за період, який передував звітному.

Отже, виходячи з наведених норм та
фактичних обставин справи, колегія
судів Вищого адміністративного суду
дійшла висновку про обґрунтованість
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що порушень судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено, правова оцінка
обставин по справі дана вірно, а тому
касаційну скаргу слід відхилити, а
судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2009 у справі № 2-а-5661/08 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К Голубєва

А.О. Рибченко