Справа № 9101/57317/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2012 рокусправа № 2а-1095/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку
письмового провадження в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.Дніпропетровська
на постанову Самарського районного
суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2011
року

у адміністративній справі № 2а-1278/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.Дніпропетровська
про протиправність дій, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 29 квітня 2011 року
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1, визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.Дніпропетровська
щодо відмови у перерахунку додаткової
пенсії позивачки у розмірі,
передбаченому ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС», та зобов'язано відповідача
провести ОСОБА_1 перерахунок
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС»
у розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, образованих
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з
22.09.2010 року та в подальшому до змін в
законодавстві або зміни статутсу
особи, за мінусом отриманих сум та
забезпечити її виплату.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена до апеляційного
суду відповідачем з підстав не повного
з'ясування та встановлення судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи, та невірного
застосування норм матеріального права,
у зв'язку з чим просить її скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу у задоволені його
вимог.

Судом першої інстанції дана справа
розглянута в скороченому порядку, у
зв'язку з чим судова колегія керуючись
п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, визнала за
можливе розглядати справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу якщо справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів, у разі
подання апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачка ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(категорія 2), та відповідно до ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
як учасник ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 2 категорії має право на
отримання додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проти статусу позивачки та її права на
отримання додаткової пенсії як
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 2 категорії - відповідач по
справі не заперечує, спірним у цій
справі є розмір додаткової пенсії, яку
відповідач зобов'язаний нараховувати
щомісячно та виплачувати позивачці
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Так, позивачка має право на одержання
щомісячно додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Всупереч ст. 51 Закону, позивачці
додаткова пенсія нараховується та
виплачується щомісячно у розмірі
меншому, ніж 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, у зв'язку з чим дії
відповідача визнані судом
протиправними, а вимоги позивачкиу цій
справі задоволені.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується,
оскільки основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їхнього життя і здоров'я, створення
єдиного порядку визначення категорій
зон радіоактивно забруднених
територій, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530 відповідач не правомірно
виплачував доплату до пенсії та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю в меншому розмірі ніж це
передбачено ст.51 зазначеного Закону,
яким чітко визначено, що особам,
віднесеним до категорії 2, додаткова
пенсія повинна призначатися у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки за чинним законодавством
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", суд першої
інстанції правильно зобов'язав
відповідача здійснити перерахунок
додаткової пенсії позивачки саме з
урахуванням наведеної норми.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м.Дніпропетровська - залишити
без задоволення

Постанову Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 29 квітня 2011 року
- залишити без змін

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов