Справа № 2а-8973/12/2070
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2014р. м.
Київ К/800/10794/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Пасічник С.С. , Стародуб О.П. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ВАТ
"Ізюмський тепловозоремонтний завод"
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.09.2012р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013р. у
справі за позовом ВАТ "Ізюмський
тепловозоремонтний завод" до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2012 року ВАТ "Ізюмський
тепловозоремонтний завод" звернулось
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області з вимогами
про скасування вимоги.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.09.2012р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2013р., в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ВАТ "Ізюмський
тепловозоремонтний завод" з посиланням
на порушення норм матеріального і
процесуального права, допущених
судами, просить судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ВАТ "Ізюмський
тепловозоремонтний завод" перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 13.01.2009р.
порушено провадження у справі про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Ізюмський
тепловозоремонтний завод" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

08.06.2012р. Управлінням Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області направлено на
адресу позивача вимогу про сплату
боргу з єдиного внеску № Ю-31 на
загальну суму боргу 2825290,96 грн., до якої
включено суми недоїмки в розмірі 2626003,29
грн., штрафів - в розмірі 70640,53 грн., пені
в сумі 128647,14 грн.

До позивача застосовано штраф та
нарахована пеня за несвоєчасну сплату
сум єдиного внеску за періоди з 20.05.2011р.
до 13.12.2011р., з 20.06.2011р. до 17.02.2012р., з
20.05.2011р. по 13.12.2011р., з 20.06.2011р. до 07.03.2012р.,
з 21.03.2011 р. по 30.11.2011р., з 21.03.2011р. по
27.02.2012р.

Сума штрафу та пені у вимозі № Ю-31
від 08.06.2012р. складаються з сум,
донарахованих позивачу згідно рішень
про застосування до позивача штрафних
санкцій та нарахування пені за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
№№ 98, 99, 100, 101, 102, 103 від 28.03.2012р. та на
момент направлення спірної вимоги
боржником не оскаржено та є чинними.

19.06.2012р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про узгодження
вимоги, однак рішенням відповідача
вказана вимога залишена без змін.

Відповідно до ст.ст. 1, 12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон №
2343-ХІІ) мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, а також припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення та введення мораторію.
Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання, і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідацію з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі
про банкрутство не пов'язується
завершення підприємницької діяльності
боржника, він має право укладати угоди,
у нього можуть виникати нові
зобов'язання.

Виходячи з наведеного, слід
вважати, що дія мораторію поширюється
лише на задоволення вимог конкурсних
кредиторів.

Таким чином, що стосується
зобов'язань поточних кредиторів, то за
цими зобов'язаннями згідно із
загальними правилами нараховується
неустойка (штраф, пеня), застосовуються
інші санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

За своєю правовою природою
фінансові та економічні санкції є
додатковими зобов'язаннями, похідними
від основного зобов'язання.

Оскільки мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію, то і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Отже, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення за невиконання
зазначених зобов'язань та примусове
стягнення на підставі виконавчих
документів коштів на виконання таких
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також штрафних санкцій
ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання
зобов'язань зі сплати страхових
внесків настав у позивача після
13.01.2009р., тобто після порушення
провадження у справі про банкрутство,
дія мораторію на виконання цих
зобов'язань не поширюється.

Нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
з усіх видів заборгованості за
зобов'язаннями, строк виконання яких
настав після порушення справи про
банкрутство та введення мораторію,
припиняється згідно з частиною першою
статті 23 Закону № 2343-XII лише з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постанові Верховного Суду України
від 09.07.2013р. (справа №21-178а13).

З урахуванням вищенаведеного, суди
попередніх інстанцій вирішуючи спір та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, правомірно виходили з того, що
відповідач мав визначені законом
підстави для направлення на адресу
позивача вимоги про сплату боргу
№ Ю-31 від 08.06.2012 року та включення
до неї сум недоїмки, штрафу та пені в
загальному розмірі 2825290,96 грн.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ВАТ "Ізюмський
тепловозоремонтний завод" залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
11.09.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

С.С. Пасічник

О.П. Стародуб