Справа № 377/407/14-а
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №377/407/14-а

Провадження №2-а/377/38/14

29 квітня 2014 року Славутицький міський
суд Київської області у складі судді
Орла А.С., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Славутичі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до управління
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

1 квітня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним
адміністративним позовом з вимогами:

1. Визнати протиправними дії і рішення
УСЗН у м. Славутичі щодо невиплати та
відмови у відшкодуванні шкоди - виплаті
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорія 1, інваліду II
групи, відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 45 мінімальних заробітних
плат.

2. Зобов'язати УСЗН виконавчого
комітету Славутицької міської ради
відшкодувати шкоду - одноразову
компенсацію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорія 1, інваліду II групи,
відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі
45 мінімальних заробітних плат на
момент виплати.

В обгрунтування
адміністративного позову позивач
посилалася на те, що має статус особи,
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеної до категорії 1,
як учасниці ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильської АЕС, яка стала
інвалідом II групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

У зв'язку з цим вона має право на
одержання одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 45
мінімальних заробітних плат на
підставі ч. 2 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. № 796-XII, у базовій редакції, однак
відповідач її не виплатив.

Зазначена відповідачем у відповіді на
її звернення виплата на суму 4860000 крб.,
проведена у липні 1994 року, не є
одноразовою компенсацією за шкоду,
заподіяну здоров'ю, оскільки належним
чином не підтверджена документами і не
відповідає розміру, визначеному у ч. 2
ст. 48 Закону № 796-XII.

Відповідачем подано заперечення на
адміністративний позов, які мотивовано
тим, що ОСОБА_1 одноразову компенсацію
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, яка стала інвалідом
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
було призначено в липні 1994 року згідно
чинної на той час редакції ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 4860000 крб. і виплачено в серпні
1994 року. Факт отримання даної виплати
підтверджується архівними даними, а
саме: особовим рахунком № НОМЕР_1 та
протоколом засідання комісії по
призначенню виплати, який міститься в
матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1,
переданою при реорганізації УПСЗН до
управління Пенсійного фонду. У зв'язку
з цим відповідач просив відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, а
також врахувати ст. 99 КАС України у
зв'язку з пропуском строку для
звернення до суду.

У судове засідання позивач не
з'явилася, подавши заяви, у яких просила
справу розглянути за її відсутність та
задовольнити її вимоги.

Представник відповідача у судове
засідання також не з'явилася, подавши
заяву, у якій просила розглянути без
участі представника відповідача,
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає.

За обставин неприбуття у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, суд відповідно до правил ст. 122
КАС України розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними
матеріалами.

Судом встановлено, що згідно
матеріалів пенсійної справи № НОМЕР_1
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24.05.1990 р.
призначено державну пенсію за віком.

7 грудня 1992 року їй видано посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(категорія 2), нотаріально посвідчена
копія якого міститься у пенсійній
справі (а.с.34).

Згідно протоколу засідання комісії по
призначенню пенсії від 07.07.1994 р. (а.с.36)
ОСОБА_1 призначено пенсію по
інвалідності II групи профзахворювання
у зв'язку з ЧАЕС, а також: одноразова
допомога в розмірі 3-х зарплат;
винагорода в розмірі 2-х пенсій;
одноразова компенсація в розмірі 4860000
крб..

Підставою для призначення цієї пенсії
були: заява ОСОБА_1 від 07.07.1994 р. № 41
(а.с.38); довідка зав.відділом виконкому
Славутицької міської ради Паламарчук
від 06.07.1994 р. про те, що згідно облікових
даних відділу в справах захисту
населення від наслідків аварії на ЧАЕС
їй присвоєно статус постраждалої
першої категорії серії «А». Дане
посвідчення перебуває в Київській
облдержадміністрації на дооформленні
(а.с.39); витяг з акту огляду МСЕК до
довідки серії МСЕ № 152056 від 28.06.1994 р.,
згідно якого ОСОБА_1 встановлена з
17.06.1994 р., безстроково, друга група
інвалідності з причини
профзахворювання, пов'язаного з
роботами по ЛНА на ЧАЕС (а.с.40); виписка з
акту огляду Київської міської
медико-соціальної експертної комісії
від 28.06.1994 р., згідно якої їй встановлено
80% ступінь втрати професійної
працездатності з причини захворювання,
пов'язаного з роботами по ЛНА на ЧАЕС
(а.с.41); копія посвідчення громадянина,
який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія 1)
серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1, виданого
Київською облдержадміністрацією 13.07.1994
р. (а.с. 42).

Згідно наданих відповідачем копії
особового рахунку одержувача пенсії,
допомоги ОСОБА_1, а також довідки від
03.02.2014 р.№ 06/01-10/01, сума одноразової
компенсації 4860000 крб. була виплачена їй
7 серпня 1994 року.

Таким чином, матеріалами пенсійної
справи позивача та наданими
відповідачем документами, які долучені
до справи, підтверджено, що спірна сума
4860000 крб. одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
передбачена ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у базовій
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних відносин, у розмірі
45 мінімальних заробітних плат,
визначеному на момент виплати для
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС категорії 1, яким встановлена
інвалідність II групи з причини
захворювання, пов'язаного з виконанням
робіт по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, позивачеві ОСОБА_1 була
нарахована у липні 1994 року та виплачена
у серпні 1994 року і підстав для
віднесення виплаченої суми до інших
видів державних соціальних виплат
немає.

Відповідно до правила ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 цієї статті для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Оскільки про порушення права позивачка
повинна була дізнатися у серпні 1994
року, коли їй було проведено спірну
виплату на суму 4860000 крб., а до суду з
адміністративним позовом вона
звернулася 1 квітня 2014 року, то заявлені
вимоги виходять за межі встановлено
законом строку звернення до суду і
підлягають залишенню без розгляду.

З позовної заяви та доданих до неї
матеріалів підстав для визнання
поважними причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду не
вбачається.

Посилання у позовній заяві на
необмеженість строків для повного
відшкодування ядерної шкоди,
заподіяної здоров'ю, є
необгрунтованими і до уваги не
беруться.

Керуючись ст. 99, 100 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну
заяву ОСОБА_1 до управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської ради
Київської області у зв'язку із
закінченням встановлених законом
строків звернення до
адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Славутицький міський суд протягом
п'яти днів після одержання копії
ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А. С. Орел