Справа № 826/17320/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
громадянина Республіки Азербайджан
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року у справі за позовом
громадянина Республіки Азербайджан
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2012 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено камеральну перевірку
податкової декларації позивача про
майновий стан і доходи № від
08.07.2013, поданої за період з 01.01.2012 по
31.12.2012, за результатами якої складено
акт від 29.07.2013 № 77/26-55-17-03/. В даному
акті відображено допущені позивачем
порушення пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170
Податкового кодексу України ( ПК
України).

Внаслідок чого згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.
54, абз. 2 п. 123.1 ст. 123 ПК України на
підставі Акта перевірки відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на суму 102 880 грн 53 коп.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
податкового органу та з метою їх
відновлення позивач звернувсь за
захистом до суду.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не було надано
доказів того, що ним протягом 2012 року
були понесені інвестиційні збитки,
пов'язані з придбанням інвестиційного
активу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 статті 14 ПК
України - дохід з джерелом їх
походження з України - будь-який дохід,
отриманий резидентами або
нерезидентами, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України (включаючи виплату
(нарахування) винагороди іноземними
роботодавцями), її континентальному
шельфі, у виключній (морській)
економічній зоні, у тому числі, але не
виключно, доходи у вигляді: а)процентів,
дивідендів, роялті та будь-яких інших
пасивних (інвестиційних) доходів,
сплачених резидентами України;
б)доходів від надання резидентам або
нерезидентам в оренду (користування)
майна, розташованого в Україні,
включаючи рухомий склад транспорту,
приписаного до розташованих в Україні
портів; в)доходів від продажу рухомого
та нерухомого майна, доходів від
відчуження корпоративних прав, цінних
паперів, у тому числі акцій українських
емітентів; г)доходів, отриманих у
вигляді внесків та премій на
страхування і перестрахування ризиків
на території України; ґ) доходів
страховиків - резидентів від
страхування ризиків страхувальників -
резидентів за межами України; д)інших
доходів від діяльності, у тому числі
пов'язаних з повною або частковою
переуступкою прав та обов'язків за
угодами про розподіл продукції на
митній території України або на
територіях, що перебувають під
контролем митних органів (у зонах
митного контролю, на спеціалізованих
ліцензійних митних складах тощо);
е)спадщини, подарунків, виграшів,
призів;є) заробітної плати, інших
виплат та винагород, виплачених
відповідно до умов трудового
цивільно-правового договору; ж) доходів
від зайняття підприємницькою та
незалежною професійною діяльністю;

Відповідно до п. 22.1 статті 22 ПК України -
об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Згідно п. 164.1 статті 164 ПК України - базою
оподаткування є загальний
оподатковуваний дохід - це будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід
складається з доходів, які остаточно
оподатковуються під час їх нарахування
(виплати, надання), доходів, які
оподатковуються у складі загального
річного оподатковуваного доходу, та
доходів, які оподатковуються за іншими
правилами, визначеними згідно з ПК
України.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний
дохід дорівнює сумі загальних місячних
оподатковуваних доходів, іноземних
доходів, отриманих протягом такого
звітного податкового року, доходів,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності, та доходів,
отриманих фізичною особою, яка
провадить незалежну професійну
діяльність.

Згідно пп. 83.1.1, пп. 83.1.2, пп. 83.1.6 п. 83.1
статті 83 ПК України - матеріалами, які є
підставами для висновків під час
проведення перевірок є документи,
визначені Податковим кодексом України,
податкова інформація та інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені Податковим
кодексом України або іншими законами,
контроль за дотриманням яких
покладений на органи державної
податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що 23
серпня 2012 року між позивачем
(Продавець) та громадянкою Республіки
Азербайджан ОСОБА_6 (Покупець) укладено
договір купівлі-продажу частки в
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю «з
іноземними інвестиціями «К.А.С. ЛТД»,
згідно умов якого Продавець передав у
власність Покупцю, а Покупець сплатив
обумовлену грошову суму та прийняв у
власність від Продавця частку у
статутному капіталі ТОВ «з іноземними
інвестиціями «К.А.С. ЛТД» в розмірі 90%
статутного капіталу Товариства, що
складає 485 406 грн.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК
України - витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 170.2 статті 170 ПК
України - інвестиційний прибуток
розраховується як позитивна різниця
між доходом, отриманим платником
податку від продажу окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що визначається із суми
витрат на придбання такого активу з
урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6
цього пункту (крім операцій з
деривативами).

Підпунктом 170.2.6 п. 170.2 статті 170 ПК
України - до складу загального річного
оподатковуваного доходу платника
податку включається позитивне
значення загального фінансового
результату операцій з інвестиційними
активами за наслідками такого звітного
(податкового) року.

Загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного (податкового) року,
зменшена на суму інвестиційних
збитків, понесених платником податку
протягом такого року.

За таких обставин колегія суддів
приходить до переконання, що договір
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі товариства, не є документом,
який підтверджує витрати позивача на
придбання цієї частки та відповідно
понесення інвестиційних збитків,
пов'язаних з придбанням інвестиційного
активу. Крім цього, в самому договорі не
зазначено, що до підписання договору
покупець передав кошти за придбану
частку в статутному капіталі.

Колегія суддів також не приймає до
уваги посилання представника позивача
на долучений лист, в суді апеляційної
інстанції, згідно з яким громадянин
ОСОБА_5, що був представником продавця,
повідомляє про здійснені розрахунки
між сторонами до підписання договору
23.09.2010, оскільки підпис у вказаному
листі не посвідчено в нотаріальному
порядку. Інших доказів, на
підтвердження інвестиційних збитків,
позивачем не надано.

Більше того, позивачем в податковій
декларації про майновий стан за 2012рік
та в розрахунку податкових зобов'язань
з податку на доходи фізичних осіб
отриманих від операцій з
інвестиційними активами в графі сума
інвестиційних прибутків та
інвестиційних збитків,в порушення
вимог п.п.170.2.2.п.170.2.ст.170 ПКУкраїни.
відсутні дані про понесення ним
інвестиційних збитків (а.с.13-16).

За правилами частини першої ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу громадянина
Республіки Азербайджан ОСОБА_3 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 листопада 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.