Справа № 872/3912/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/14990/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Підприємства
«Дніпропетровський регіональний центр
з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2013 року у справі № 2а/0470/14990/12 за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська до
Підприємства «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві» про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська
звернулось до суду з адміністративним
позовом про стягнення з Підприємства
«Дніпропетровський регіональний центр
з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві»
заборгованості за листопад 2012 року в
сумі 527 грн. 31 коп..

В обґрунтування позову зазначено,
що відповідачем допущено
заборгованість по відшкодуванню
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
його наукові працівники, що і стало
підставою для звернення позивача із
позовом.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
підприємство «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві» подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року та прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що суд першої
інстанції не врахував, що відповідач
відповідно Положення, щодо його
створення, ніколи не відносився до
наукової організації (установи, вищого
навчального закладу ІІІ-ІV рівня
акредитації тощо) і не виконував
роботи, пов'язані з дослідженням і
розробками у галузі технічних наук.
Відповідно до цього жодного разу не
звітував про виконання
науково-технічних робіт за формою №
1-наука, встановленою обласним
управлінням статистики, та не
перераховував передбачені у разі
здійснення наукової діяльності
платежі.

В судове засідання апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином, а
тому, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
Підприємства «Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві» не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Підприємство "Дніпропетровський
регіональний центр з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві" є платником страхових
внесків і зареєстроване в Управлінні
Пенсійного фонду України Кіровському
районі м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 24 Закону України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність", різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом.

З матеріалів справи вбачається,
що у відповідача працював ОСОБА_1, якому
призначено пенсію відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність".

Згідно ст. 4 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
суб'єктами наукової і
науково-технічної діяльності є: вчені,
наукові працівники,
науково-педагогічні працівники, а
також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади
III-IV рівнів акредитації, громадські
організації у науковій та
науково-технічній діяльності.

Згідно зі ст. 22-3 Закону України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", до стажу наукової роботи
зараховується, зокрема: час роботи
осіб, які мають науковий ступінь, за
спеціальністю відповідно до групи
спеціальностей галузі науки, з якої
присуджено науковий ступінь, з дня
зайняття посади за цією спеціальністю;
час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі
чи докторантурі за денною (очною)
формою навчання випускникам
аспірантури, ад'юнктури, докторантури.

У відповідності до ст. 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченому абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", після досягнення
чоловіками віку 62 роки за наявності
стажу наукової роботи не менш як 20
років, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
стажу наукової роботи не менш як 15
років.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 працював з 01.09.1993 року по
30.11.1998 року, з 09.04.1999 року по 26.10.2006 року
на посаді керівника
Дніпропетровського регіонального
центру з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві, а з 27.03.2008
року по 29.08.2008 року на посаді заступника
керівника Дніпропетровського
регіонального центру з ліцензування,
атестації та сертифікації у
будівництві.

Відповідно до ст. 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність", перелік посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до цієї статті,
затверджується Кабінетом Міністрів
України з урахуванням положень статей
22-1, 22-2 цього Закону.

До переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ організацій ,
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2004 року
№ 257, віднесено пунктом 4, крім інших,
керівника (завідуючого начальника) та
заступника керівника (завідуючого
начальника) підприємства, установи,
організації.

Судом першої інстанції
встановлено всі необхідні факти щодо
призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно
до Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Відповідач зобов'язаний вносити
до Управління Пенсійного фонду України
в Кіровському районі м.
Дніпропетровська різницю між сумою
пенсії, призначеної за Законом України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
його наукові працівники.

Станом на час розгляду справи у
відповідача наявна заборгованість
перед позивачем за листопад 2012 року у
сумі 527 грн. 31 коп., з огляду на що, суд
першої інстанції прийняв законне
рішення про задоволення позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну Підприємства
«Дніпропетровський регіональний центр
з ліцензування, атестації та
сертифікації у будівництві»- залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2013 року у справі № 2а/0470/14990/12 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак