Справа № 812/2452/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2452/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі судового засідання:
Опейкіній Є.А.,

за відсутністю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління"Луганське" про
стягнення податкового боргу з
авансового внеску з податку на
прибуток у розмірі 852 436,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Спеціалізована державна
податкова інспекція з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Шахтоуправління "Луганське" в якому
позивачем заявлено вимогу про
стягнення податкового боргу з
авансового внеску з податку на
прибуток у розмірі 852 436,00 грн. за лютий
2014 року. Вказаний борг виник внаслідок
несплати відповідачем узгодженого
податкового зобов'язання визначеного в
податковій декларації. З метою
стягнення суми податкового боргу
податковим органом були здійснені
відповідні заходи, а саме направлено
податкові вимоги, однак вони не
призвели до позитивного результату.

Представник позивача в судове
засідання не зявився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду заяву
відповідно до якої просив провести
розгляд справи за відсутності
представника податкового органу, на
задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду 22 квітня
2014 року відзив на адміністративний
позов в якому вказав, що позов визнає та
просить встановити порядок та спосіб
виконання постанови суду шляхом
розстрочення сплати податкового боргу
строком на 5 років починаючи з травня 2014
року шляхом сплати суми боргу
щомісячно з травня 2014 року по квітень
2016 року в сумі 1001,00грн., з травня 2016 року
по березень 2019 року в сумі 23011,00грн.,
останній платіж у квітні 2019 року в сумі
23027,00грн. Оскільки підприємство
перебуває у важкому фінансовому
становищі що обумовлено
незбалансованою ціновою політикою на
вугільну продукцію впродовж останніх
років, практична відсутність
бюджетного фінансування технічного
переобладнання підприємства. В зв'язку
з відсутністю власних коштів і повною
залежністю від надходження бюджетних
коштів та коштів від ДП «Вугілля
України» підприємство не має
можливості своєчасно та в повному
обсязі перераховувати кошти до
бюджету. На підставі програми розвитку
гірничих робіт у 2013-2014 роках по ВП
Шахтоуправління "Луганське" планується
здійснити видобуток вугілля 660 000 тонн,
товарної продукції на 224,6 млн. грн.,
одержати державну підтримку у сумі 323,1
млн. грн., що дозволить підприємству
сплачувати суми заборгованості до
бюджету щомісячно, не порушуючи
строків.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків; застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України; звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 57.1 статті
57 Податкового кодексу України платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Державне підприємство
«Луганськвугілля» як платник податків
знаходиться на обліку у
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 30 січня 2013 року №8/28-212.
(а.с.9)

Відповідно до вимог пункту 133.1 статті 133
Податкового кодексу України Державне
підприємство «Луганськвугілля» є
платником податку на прибуток
підприємства.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54,
пункту 57.1 статті 57, пунктів 152.1 і 152.9
статті 152 та пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України ДП
«Луганськвугілля» подало до СДПІ по
роботі з ВПП у м. Луганську податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік від 08.02.2013, в якій
визначило на підставі загальної суми
нарахованого до сплати податку на
прибуток за звітний (податковий) рік у
розмірі 10229232,00 грн. розмір авансового
внеску (1/12 нарахованої до сплати
загальної суми податку на прибуток за
звітний (податковий) рік), що підлягає
сплаті, в сумі 852436,00 грн. щомісяця у
березні-грудні 2013 року та січні-лютому
2014 року (а.с.23);

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57,
пунктів 152.1 і 152.9 статті 152, пункту 203.2
статті 203 Податкового кодексу України
відповідачем у визначені строки,
самостійно суму податкового
зобов'язання зі сплати авансових
внесків з податку на прибуток
підприємства що визначено у податковій
декларації не сплачено, внаслідок чого
за платником податків утворився
податковий борг за лютий 2014 року з
авансових внесків з податку на
прибуток підприємства в сумі 852436,00грн.
Що підтверджується актом звірення
розрахунків платника з бюджетом за
період з 01.01.2014 до 21.03.2014 № 39-11 від 21.03.2014,
довідкою розрахунків з бюджетом станом
на 21.03.2014 року (а.с.24,25).

Відповідно до п. п. 6.2.1. п. 6.2 статті 6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» № 2181 (норми якого були чинними
до 01.01.2011) у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до наведеної норми
податковим органом було вручено
відповідачу перша податкова вимога
№1/16 від 30.07.2003 та друга податкова
вимога №2/22 від 05.09.2003, які отримані
посадовими особами підприємства 31.07.2003
та 06.09.2003 відповідно (а.с.20,21).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги та
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Оскільки перша податкова вимога №1/16
від 30.07.2003 та друга податкова вимога
№2/22 від 05.09.2003 є чинними (доказів про
скасування або відкликання податкових
вимог суду не надано), суд прийшов до
висновку, що органом доходів і зборів
при зверненні до адміністративного
суду з поданням про стягнення коштів за
податковим боргом з рахунків у банках
дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України.

Внаслідок того, що підприємством
відповідача станом на дату розгляду
справи у добровільному порядку
податковий борг зі сплати авансових
внесків з податку на прибуток за лютий
2014 року в сумі 852436,00грн не сплачено,
наявність податкового боргу
підтверджена матеріалами справи, позов
визнано відповідачем, від так позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, визнається судом
обґрунтованим, доведеним і таким, що
підлягають задоволенню.

Частинами 1, 2 ст.136 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Щодо клопотання відповідача про
встановлення способу та порядку
виконання постанови, суд вважає за
необхідне зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, у
разі необхідності спосіб, строки та
порядок виконання можуть бути
визначені у судовому рішенні.

При вирішенні даного клопотання суд
вважає за необхідне вказати, що
заявником зазначено економічне
обґрунтування, яке свідчить про
можливість погашення зазначеного
боргу шляхом сплати заборгованості
частинами до його погашення. В заяві
від 22.04.2014 позивач також просить суд
надати розстрочення сплати суми боргу
відповідачу.

Враховуючи те, що підприємство на даний
час знаходиться у важкому фінансовому
становищі, позивач не заперечував
проти розстрочення виплати
заборгованості, про що надав письмову
заяву, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення клопотання
відповідача про встановлення способу
та порядку виконання судового рішення.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
Шахтоуправління "Луганське" про
стягнення коштів з рахунків у банках в
рахунок сплати податкового боргу з
авансового внеску з податку на
прибуток у розмірі 852 436,00 грн.
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути кошти з розрахункових
рахунків у банках, що обслуговують
Державне підприємство
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
Шахтоуправління "Луганське" (юридична
адреса: 91022 м. Луганськ, вул. Лермонтова,
1-в, ідентифікаційний код 32473323) в
рахунок погашення податкового боргу з
авансового внеску з податку на
прибуток у розмірі 852 436,00 грн. (вісімсот
п'ятдесят дві тисячі чотириста
тридцять шість гривень 00 копійок),
перерахувавши на р/р 9002, відкритий
в ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013,
одержувач УДКСУ у м. Луганську, код
платежу 11023100, і.к. 37991503.

Встановити спосіб виконання рішення
шляхом сплати державним підприємством
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
Шахтоуправління "Луганське" на користь
Державного бюджету України
податкового боргу з авансового внеску
з податку на прибуток у розмірі 852 436,00
грн. (вісімсот п'ятдесят дві тисячі
чотириста тридцять шість гривень 00
копійок) впродовж 60 місяців, починаючи
з травня 2014 року шляхом сплати суми
боргу частками щомісячно з травня 2014
року по квітень 2016 року в сумі 1001,00грн.
(одна тисяча одна гривня 00коп.), з травня
2016 року по березень 2019 року в сумі
23011,00грн. (двадцять три тисячі
одинадцять гривень 00коп.), останній
платіж у квітні 2019 року в сумі 23027,00грн.
(двадцять три тисячі двадцять сім
гривень 00 коп.)

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 23 квітня 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда