Справа № 2а-2536/12/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 березня 2012 року 14:06 №
2а-2536/12/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів: Аблова .В.,
Федорчука А.Б. при секретарі
Грабовському В.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
«Росток - СПАРКС»ЛТД»до треті
особиДержавної виконавчої служби
України Державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України Боднар В.М., Публічне
акціонерне товариство «Компанія
Росток», Публічне акціонерне
товариство «Український інноваційний
банк»провизнання незаконною та
скасування постанови від 21.12.2010р.,за
участю:

позивача -Загреба Н.В.

відповідача - Рублевська Н.П.

третьої особи 2 -Тиха О.В.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 26 березня 2012 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
«Росток - СПАРКС»ЛТД»(далі по тексту -
позивач) звернулось з позовом до
Державної виконавчої служби України
(далі по тексту -відповідач), треті
особи - Державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України Боднар В.М., Публічне
акціонерне товариство «Компанія
Росток»та Публічне акціонерне
товариство «Український інноваційний
банк»з урахуванням уточнених позовних
вимог про визнання незаконною та
скасування постанови про арешт майна
боржника та заборону на його
відчуження від 21.12.2010р. в частині
накладення арешту на все майно, що
належить ЗАТ «Компанія Росток».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем з порушенням
норм чинного законодавства винесено
постанову про арешт майна боржника та
заборону на його відчуження.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на те, що при винесенні
оскаржуваної постанови діяв
відповідного до норм чинного
законодавства.

Третя особа -2 -підтримала позов.

Треті особи 1, 3 відзив на позов суду не
надали.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач з 29 грудня 2001 року
перебуває в орендних відносинах з ПАТ
«Компанія Росток».

Відповідно до Договору оренди
приміщення від 17.10.2011р. №197 укладеного
між позивачем (Орендар) та ПАТ
«Компанія Росток»(Орендодавець),
Орендодавець зобов'язується передати,
а Орендар прийняти в строкове платне
користування нежитлові приміщення,
загальною площею 42 (сорок два) метра
квадратних, які розташовані на другому
поверсі корпусу №2 за адресою: м. Київ,
бульвар Івана Лепсе, 4.

1 грудня 2008 року між ТОВ
«Підприємство «Росток -СПАРКС»ЛТД»та
ЗАТ «Компанія Росток»укладений
Попередній Договір №15/1, відповідно до
якого сторони домовились у майбутньому
укласти договір купівлі -продажу
нерухомого майна, а саме: нежитлові
приміщення загальною площею 42 (сорок
два) метра квадратних, які розташовані
на другому поверсі корпусу №2 за
адресою: м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 4.
Вказаний договір купівлі -продажу
приміщення повинен був бути укладений
не пізніше 15.02.2012р.

Так, на підтвердження наміру щодо
укладення з ПАТ «Компанія
Росток»договору купівлі -продажу,
позивач листом від 02.02.2011р. звернувся до
ПАТ «Компанія Росток».

У відповідь на вказаний лист, ПАТ
«Компанія Росток»повідомило про
настання форс -мажорних обставин,
передбачених п. 7.2 Попереднього
Договору №15/1, у зв'язку з яким
укладення договору купівлі -продажу
приміщення є неможливим, оскільки під
час підготовки необхідних документів
для здійснення відповідного правочину
було виявлено, що відділом примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби на
виконання постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, АА №871375 від 21.12.2010р.
накладено арешт на все нерухоме майно
ПАТ «Компанія Росток»в межах суми
боргу 17 691473,94грн., не зважаючи на те, що
сума заборгованості є значно меншою в
порівнянні із загальною балансовою
вартістю майна, власником якого є ПАТ
«Компанія Росток», що становить 857 938
631,88грн., що значно перевищує
заборгованість перед ПАТ «Український
інноваційний банк». У зв'язку з
викладеним, ПАТ «Компанія Росток»не
має можливості укласти з позивачем
основний договір купівлі -продажу
нерухомого майна, загальною площею 42
(сорок два) метра квадратних.

Так, судом встановлено, що на
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 26.07.2010р. №30/362 про
стягнення з ЗАТ «Компанія Росток»на
користь АТ «Український інноваційний
банк»суми за кредитною угодою №20094 від
22.11.2006р. в розмірі 1 096 782,00 доларів США
-заборгованість за кредитом, 713 218,00
доларів США -простроченої
заборгованості за кредитом, 294 686,63
доларів США -простроченої
заборгованості за процентами, 87 235,54
доларів США -пені за порушення графіку
зменшення Ліміту кредитної лінії, 32 874,44
доларів США -пені за порушення строку
сплати процентів, 3 319 доларів США
-державного мита та 236,00грн. витрат на
інформаційно -технічне забезпечення
судового процесу, постановою Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 21.12.2010р. АА №871375
накладено арешт на все майно ЗАТ
«Компанія Росток», в межах суми боргу 17
691 473,94грн. та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить ЗАТ «Компанія Росток»в межах
зазначеної суми боргу.

Відповідний запис про арешт
нерухомого майна міститься у Витязі з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, який наявний
в матеріалах даної справи.

Крім того, АТ «Український
інноваційний банк»подано до
Департаменту держаної виконавчої
служи заяву від 01.12.2010р. №2853/0/2-10 про
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржнику -
ЗАТ «Компанія Росток».

В судовому засіданні сторони надали
пояснення, що під заставою у банку,
відповідно до Іпотечного договору від
22.11.2006р. посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6
реєстровий №6021 в забезпечення вимог,
що випливають з кредитної угоди №20094
від 22.11.2011р. та іпотечного договору від
28.07.2004р. посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6
реєстровий №3110 в забезпечення вимог,
що випливають з кредитної угоди №20072
від 28.07.2004р., перебувають лише 2 корпуси,
що належать ПАТ «Компанія Росток»на
праві власності, а саме: №46 та №1, що
знаходяться за адресою: бульвар І.
Лепсе, 4, які являються частиною
цілісного майнового комплексу ПАТ
«Компанія Росток».

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною шостою статті 52 Закону
України «Про виконавче
провадження»передбачено, що стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Відповідно до частини третьої статті 57
Закону України «Про виконавче
провадження»постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до п.5.7.1 п. 5.7
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затверджена наказом Міністерства
юстиції України 15 грудня 1999 р. № 74/5,
зареєстрована в Мін'юсті України 15
грудня 1999 р. за № 865/4158 державний
виконавець проводить оцінку майна
боржника, якщо вартість майна не
перевищує сто неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, за
ринковими цінами, які діють на день
проведення оцінки, крім випадків, коли
оцінка провадиться за врегульованими
цінами, а також у разі оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден.

Якщо оцінити окремі предмети складно
або якщо боржник чи стягувач заперечує
проти передачі арештованого майна
боржника на реалізацію за оцінкою,
проведеною державним виконавцем,
останній запрошує експерта
(спеціаліста) для визначення вартості
майна. Витрати на призначення експерта
несе сторона, яка оспорює оцінку майна,
проведену державним виконавцем.

Для проведення оцінки нерухомого
майна, транспортних засобів,
повітряних, морських, річкових суден та
майна, вартість якого перевищує сто
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, державний виконавець залучає
оцінювача, який здійснює свою
діяльність відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні".

Як вбачається з матеріалів
справи, незалежним експертом Манжос
О.А., відповідно до Сертифіката №9959/10
суб'єкта оціночної діяльності від
14.09.2010р. на замовлення ТОВ
«Підприємство «Росток
-СПАРКС»ЛТД»проведено оцінку майна ПАТ
«Компанія Росток»корпусу №46 за
адресою: м. Київ, бул. Лепсе, 4, якою
встановлено, що ринкова вартість
будівлі корпусу №46 (літ. «Є»згідно
технічного паспорту БТІ), загальною
площею 11881,80кв.м., станом на 31.01.2012р.
округлюючи до цілих, складає: 142 804
027,00грн., в тому числі ПДВ або 119 003
356,00грн. без ПДВ.; оцінка майна
адміністративного корпусу (літ.
«А»згідно технічного паспорту БТІ),
загальною площею 12016,90кв.м., який
знаходиться за адресою: м. Київ, бул.
Лепсе, 4 за ринковою вартістю складає 209
092 858,00грн., в тому числі ПДВ або 174 244
049,00грн. без ПДВ.

Таким чином, загальна вартість
оціненого вищевказаного майна
становить 351 896 885,00грн., в тому числі ПДВ
або 293 247 405,00грн., сума боргу ПАТ
«Компанія Росток»перед ПАТ
«Український інноваційний
банк»становить 17 691 473,94грн.

У зв'язку з вищевикладеним,
відповідачем при винесені постанови
про арешт майна боржника та заборону на
його відчуження від 21.12.2010р.
перевищенні повноваження в частині
накладення арешту на все майно, що
належить ЗАТ «Компанія Росток».

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
«Росток -СПАРКС»ЛТД»задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України про арешт майна
боржника та заборону на його
відчуження від 21.12.2010р. в частині
накладення арешту на все майно, що
належить Публічному акціонерному
товариству «Компанія Росток».

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
29.03.2012р.

Головуючий суддя
В.В. Амельохін

Судді:
А.Б. Федорчук

Є.В. Аблов