Справа № 2а-7070/10/1470
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року
м. Київ К/800/36177/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Моторного
О.А. - головуючого,

Вербицької
О.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08.11.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012

у справі № 2-а-7070/10/1470

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби

про визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08.11.2010, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2012, адміністративний позов
задоволено: визнано незаконними та
скасовано рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
від 27.02.2010 № та № .

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач просить залишити скаргу без
задоволення, оскаржувані судові
рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем перевірки
щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
господарської одиниці "ІНФОРМАЦІЯ_1",
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить суб'єкту підприємницької
діяльності фізичній особі ОСОБА_4,
складено акт перевірки №
0622/14/00/23/НОМЕР_3 від 16.09.2010 в якому
зафіксовано порушення п. 1, п. 2 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та ст. 3 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

На підставі зазначеного акта
перевірки, відповідачем прийняті
рішення від 27.09.2010: №, яким на
підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», до
позивача застосовані штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 919,40 грн.
за здійснення торгівельної діяльності
без наявності торгівельного патенту та
№ №, яким на підставі п.1 ст.17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», до позивача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у загальному розмірі 32 125,00 грн.
за непроведення через РРО
розрахункових операцій.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
задоволення позовних вимог, враховуючи
наступне.

Матеріали справи свідчать, що основною
підставою для застосування до позивача
штрафних санкції є встановлення, на
думку податкового органу, факту
здійснення позивачем продажу
паливно-мастильних матеріалів, які є
підакцизним товаром, внаслідок чого
позивач зобов'язаний придбати торговий
патент та проводити розрахункові
операції через РРО.

Відповідно до пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою від продажу
нею товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичної особи, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням цього пункту.

Пунктом 6 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що суб'єкт
малого підприємництва, який сплачує
єдиний податок, не є платником плати за
патенти згідно із Законом України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

Згідно із п. 6 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (послуг) суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється відповідно до
законодавства з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (у тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), якщо такі
суб'єкти не здійснюють продаж
підакцизних товарів.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджено матеріалами
справи, фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 24.12.2009.

У відповідності із пунктом 4
розділу ІІ Прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та деяких законодавчих актів
України» від 25.03.2005 № 2505-IV, з 01.07.2005 Указ
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» застосовується з
рахуванням таких особливостей:
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва не поширюється,
зокрема, на суб'єктів підприємницької
діяльності, які є виробниками
підакцизних товарів, здійснюють
господарську діяльність, пов'язану з
експортом, імпортом та оптовим
продажем підакцизних товарів, оптовим
та роздрібним продажем підакцизних
паливно-мастильних матеріалів.

Оскільки, як встановлено судами, масла
моторні, перелічені у сертифікатах
відповідності, що були долучені до акта
перевірки і продаж яких здійснювався
позивачем, відповідно до Закону
України «Про ставки акцизного збору і
ввізного мита на деякі товари
(продукцію)» (зі змінами та
доповненнями), не належать до
підакцизних паливно-мастильних
матеріалів, вірними є висновки судів
про відсутність у податкового органу
підстав для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень від
27.02.2010 № та № 000111235.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів не
встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби -
відхилити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08.11.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) О.В. Вербицька
(підпис) В.В. Кошіль