Справа № 2а-866/11/0539
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/1829/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Чалого С.Я.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
постанову Першотравневого районного
суду Донецької області від 15 вересня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Мелекінської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання протиправним та скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Мелекінської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання протиправним та скасування
рішення від 26.03.2009 №5/24-1484 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
передачу ділянки у власність гр.
ОСОБА_4.".

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваного рішення
як такого, що прийнято із порушеннями
земельного законодавства, у тому числі
положень статті 83 Земельного кодексу
України, згідно з якою не можуть
передаватися у приватну власність
землі загального користування
населених пунктів, у тому числі вулиці,
проїзди, шляхи.

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області від 15 вересня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 із посиланням на порушення
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просили скасувати оскаржувані
рішення судів попередніх інстанцій та
постановити нове, про задоволення
позову.

Справу розглянуто у порядку,
передбаченому статтею 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, без повідомлення осіб, які
беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з недоведеності з боку
позивача наявності факту порушення її
прав та законних інтересів з боку
відповідача у зв'язку із прийняттям
оскаржуваного рішення.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Меленкінської
сільської ради Першотравневого району
від 26.3.2009 №5/24-1484 затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передано у власність ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,1730 га у
АДРЕСА_1 під будівництво та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд.

Відповідно до акту встановлення та
узгодження меж земельної ділянки в
натурі від 07.05.2008 ОСОБА_4 встановлені в
натурі межі земельної ділянки.

Актом землевпорядної комісії
встановлено, що між земельними
ділянками АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та
земельною ділянкою АДРЕСА_4 (земельна
ділянка позивача), проїзду не існує.
Так, вказано, що проїзд до
ділянкиАДРЕСА_4 між приватизованою
ділянкою АДРЕСА_1, який межує з ділянкою
АДРЕСА_5, неможливий, оскільки ділянка
АДРЕСА_1 по відношенню до ділянки
АДРЕСА_5 знаходиться по рівню вище і для
укріплення землі для запобігання
зсувного процесу по ширині усіх
ділянок висаджені чагарники.

Судами попередніх інстанцій із
посиланням на докази, досліджені під
час судового розгляду справи, також
встановлено, що проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки та
передачу її у власність ОСОБА_4
погоджено з усіма передбаченими
законом органами.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Зважаючи на обставини, встановлені
судами попередніх інстанцій, у тому
числі щодо відсутності проїзду на
земельній ділянці, переданій у
власність третій особі, колегія суддів
погоджується з позицією судів щодо
відсутності факту порушення прав та
інтересів позивача з боку відповідача
у зв'язку з прийняттям оскаржуваного
рішення, у зв'язку з чим, з огляду на
відсутність об'єкту судового захисту,
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити, а постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від 15
вересня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: