Справа № 817/416/14
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/416/14

08 квітня 2014 року 10год. 15хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дудар О.М., за участю секретаря судового
засідання Сисун Н.В., сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Фаліковська
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Костопільської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними та
скасування вимоги і рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - ФОП ОСОБА_3) звернувся з
адміністративним позовом до
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Костопільська ОДПІ) про
визнання протиправною вимоги від 31.01.2014
№Ф-21У про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
35718,04грн.

До початку розгляду справи по суті
позивачем подано заяву про збільшення
позовних вимог, що є по суті заявою про
змін предмета позову, яка прийнята
судом. Згідно із зазначеною заявою ФОП
ОСОБА_3 додатково просив суд визнати
протиправним та скасувати рішення
Костопільської ОДПІ від 18.02.2014 №88 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в розмірі
17859,02грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки акта перевірки, на підставі
якого прийнято оспорювані вимогу та
рішення, суперечать фактичним
обставинам та нормам чинного
законодавства України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю та суду пояснив, що
відповідачем проведено позапланову
виїзну перевірку позивача, за
наслідками якої складено акт, у якому
зафіксовано, зокрема, порушення ФОП
ОСОБА_3 вимог Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а саме: не
утримано із заробітної плати найманих
працівників та не перераховано до
бюджету єдиний соціальний внесок в
сумі 35718,04грн. У зв'язку з цим
відповідачем сформовано оспорювань
вимогу про сплату недоїмки та прийнято
рішення про застосування штрафних
санкцій. Вказав, що висновки акта
перевірки є безпідставними, а
оспорювані вимога та рішення -
неправомірними, оскільки
Костопільською ОДПІ не надано жодних
доказів заниження ФОП ОСОБА_3 сум
заробітної плати власних працівників,
на яку нараховуються єдиний соціальний
внесок, на 88410,98грн. Вказав, що зазначені
в акті перевірки графіки роботи
торгових точок, показники денних
Z-звітів та Х-звітів не містять
інформацію щодо предмета доказування
(суми нарахованої та виплаченої
заробітної плати працівникам).
Зазначені в акті перевірки обставини є
лише суб'єктивними припущеннями
перевіряючих. Поряд з цим, визнав факт
роботи в магазині позивача найманої
особи ОСОБА_4 без належного оформлення
трудових відносин. Просив позовні
вимоги задовольнити.

Відповідачем позов не визнано з
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

У судовому засіданні представник
відповідача надала пояснення, тотожні
письмовим запереченням, а, зокрема,
вказала, що під час проведення
перевірки ФОП ОСОБА_3 податковим
органом виявлено порушення позивачем
встановленого порядку нарахування,
утримання та сплати до бюджету єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а саме: занижено
суму заробітної плати , на яку
нараховується єдиний внесок, на
88410,98грн. Вказане порушення виникло у
зв'язку з тим, що позивачем, всупереч
вимогам законодавства про працю,
заробітна власним працівникам
виплачувалася не пропорційно
відпрацьованому часу з врахуванням
погодинної мінімальної заробітної
плати, а в значно меншому розмірі.
Вказані обставини були встановлені
шляхом дослідження під час перевірки
графіків роботи торгових точок,
магазинів "ІНФОРМАЦІЯ_1" та
"ІНФОРМАЦІЯ_2", показників Z-звітів та
Х-звітів реєстраторів розрахункових
операцій, табелів обліку робочого часу,
відомостей з нарахування та виплати
заробітної плати. Під час проведення
перевірки було також виявлено не
оформлену належним чином найману особу
ОСОБА_4 Внаслідок вказаного порушення
ФОП ОСОБА_3 не утримано та не
перераховано до бюджету єдиний
соціальний внесок у сумі 35718,04грн. Отже,
оспорювані вимога та рішення є
правомірними. Просила у задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов належить задовольнити частково з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Костопільською районною
державною адміністрацією 15.08.2003, номер
запису про включення відомостей про
фізичну особу-підприємця до ЄДР -
0000269. Перебуває на обліку у
податковому органі як платник податків
з 21.08.2003 за №304, основний вид діяльності
за КВЕД-2010: 47.11 - роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами.

Костопільською ОДПІ з 17.01.2014 по 25.01.2014
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ОСОБА_3 (податковий
номер НОМЕР_1) щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.012011 по 31.12.2013, за наслідками
якої складено акт від 31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1.

У вказаному акті перевірки зафіксовано
наступні порушення:

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті
14, підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162,
підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163,
підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164,
пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1
пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.1.2
пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2 статті
171, абз.«а» пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI із змінами і доповненнями, а саме:
неутримання та неперерахування до
бюджету податок на доходи фізичних
осіб у сумі 14827,42грн. (в т.ч.: 2011 рік -
2786,34грн., 2012 рік - 6165,74грн., 2013 рік -
58975,34грн.) у випадку не нарахування
заробітної плати працівникам
пропорційно відпрацьованому часу з
врахуванням погодинної мінімальної
заробітної плати;

- розділу ІІІ Порядку заповнення
та подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку в редакції, затвердженій
наказом ДПА України від 24.12.2010 №1020,
зареєстровано в міністерстві юстиції
України 13.01.2011 за №46/18784, статті 51 глави
2, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176
розділу ІV Податкового кодексу України
від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і
доповненнями, а саме: подання
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, і сум утриманого з
них податку за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2011
року, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2012 року,
за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013 року, з
недостовірними відомостями: не
відображено виплачення доходів
самозайнятій особі ОСОБА_5 (ознака
доходу 157) за період ІІ, ІІІ, ІV квартали
2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2013
року, та гр.ОСОБА_6 за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2011 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2012 року, за І, ІІ, ІІІ, ІV
квартали 2013 року;

- абзацу 3 пункту 1. Абзацу 1 пункту 2
частини першої статті 4, абзацу 1 пункту
1 частини першої статті 7, абзацу 5,
абзацу 1 частини 7 статті 8, частини 8
статті 9 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 08.07.2010 №2464- VI
(із змінами і доповненнями), а саме: не
нараховано та не утримано із сум
заробітної плати єдиний соціальний
внесок в сумі 35718,04грн.;

- підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті
129 Податкового кодексу України від
02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями -
документальною перевіркою нараховано
пеню в сумі 1738,61грн. на суму
неутриманого і неперерахованого
податку на доходи фізичних осіб,
визначеного контролюючим органом,
14827,42грн., в т.ч.: 2011 рік - 2786,34грн., 2012 рік -
6165,74грн., 2013 рік - 5875,34грн.

На підставі вказаного акта перевірки
Костопільською ОДПІ сформовано,
зокрема, вимогу від 31.01.2014 №Ф-21У про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 35718,04грн.
та прийнято рішення від 18.02.2014 №88 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в розмірі
17859,02грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 N2464-VI
(далі - Закон N2464-VI), платниками єдиного
внеску є, зокрема, роботодавці - фізичні
особи - підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

Згідно з ч.2 ст.6 Закону N2464-VI, платник
єдиного внеску зобов'язаний: 1)
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; 2) вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.7 Закону N2464-VI,
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

В силу вимог ч.ч.2, 3 ст.9 Закону N2464-VI,
обчислення єдиного внеску
здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок.

Обчислення єдиного внеску органами
доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів
, бухгалтерських та інших документів,
що підтверджують суми виплат (доходу),
на суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону N2464-VI, орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з п.3 ч.11 ст.25 Закону N2464-VI, орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції: за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Як встановлено судом, фізичні особи
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у перевіреному
періоді перебували у трудових
відносинах з ФОП ОСОБА_3 та працювали у
належних йому торгових точках -
магазинах "ІНФОРМАЦІЯ_1" (адреса:
АДРЕСА_1) та "ІНФОРМАЦІЯ_2" (АДРЕСА_2).

Вказані обставини щодо ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 підтверджуються долученими до
матеріалів справи та дослідженими в
судовому засіданні трудовими
договорами між працівником і фізичною
особою від 07.11.2009 та від 03.04.2013, табелями
обліку робочого часу.

Вказані обставини щодо ОСОБА_4
підтверджуються актом перевірки від
31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1, поясненнями ОСОБА_4
від 21.01.2014 та були визнані
представником позивача у судовому
засіданні.

Отже, позивач в силу вимог Закону N2464-VI,
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок на суму
нарахованої заробітної плати
обумовленим працівникам.

З долучених до матеріалів справи
табелів обліку робочого часу
вбачається, що працівники ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 у перевіреному періоді
відпрацювали відповідно 5496год. та
1507год.

Зазначеним працівникам відповідно до
відпрацьованих годин у перевіреному
періоді позивачем було нараховано
заробітну плату в загальній сумі
149685,54грн. та утримано з неї і
перераховано до бюджету єдиний
соціальний внесок в сумі 19609,53грн.

Вказані обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
податковими розрахунками сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку форми №1ДФ, відомостями на
виплату грошей, відомостями
нарахування заробітної плати,
квитанціями щодо єдиного внеску.

Розмір утриманого із нарахованої
заробітної плати найманих працівників
єдиного внеску, а також розмір
нарахованої заробітної плати
відповідно до кількості зазначених у
табелях обліку робочого часу годин
податковим органом не заперечується.
Єдиною підставою, що вказує, на думку
відповідача, на заниження єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є висновки про
те, що позивачем у табелях обліку
робочого часу не відображено фактично
відпрацьовані години, не виплачена
заробітна плата відповідно до фактично
відпрацьованих годин, а саме вказаним
працівникам не доплачено за період
2011-2013 роки 80040,98грн. та не утримано з неї
й не перераховано до бюджету єдиний
соціальний внесок в сумі в сумі
32336,56грн.

Із наведених вище норм Закону N2464-VI
вбачається, що єдиною підставою для
утримання та перерахування до бюджету
роботодавцем єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є нарахування та
виплата ним платникам податку
заробітної палати (доходу).

При цьому, обчислення єдиного внеску
проводиться лише на підставі
бухгалтерських та інших документів,
які підтверджують виплату доходу
(заробітної плати) працівнику.

Всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України
жодних доказів того, що обумовлені
працівники в охопленому перевіркою
періоді отримали заробітну плату в
розмірі, більшому, ніж відображено у
бухгалтерському обліку позивача, на
загальну 80040,98грн., Костопільською ОДПІ
суду не надано.

Посилання відповідача, як на докази
порушення позивачем податкового
законодавства, на графіки роботи
торгових точок, показники денних
Z-звітів та Х-звітів реєстраторів
розрахункових операцій суд не бере до
уваги, оскільки вони не містять
інформацію щодо предмета доказування
(суми нарахованого та виплаченого
доходу (заробітної плати) працівникам),
а в силу вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР - лише
інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій. Також
непереконливими є посилання
податкового органу на ці ж докази як на
підтвердження наявності різниці між
фактично відпрацьованими годинами
працівниками позивача та
відображеними годинами в табелях
обліку робочого часу. Жодними іншими
доказами (поясненнями власне
працівників, документами щодо
притягнення посадових осіб позивача до
кримінальної чи адміністративної
відповідальності за порушення
трудового законодавства тощо) факт
приховування ФОП ОСОБА_3 фактично
відпрацьованих працівниками ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 годин не доведено.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Правила фіксування встановлених
перевіркою порушень передбачені п.п.5.2
п.5 розд.ІІ Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011р.
за №34/18772 (далі - Порядок №984).

Зокрема, згідно з вимогами вказаного
підпункту Порядку №984, перевіряючі
повинні зазначити первинні документи,
на підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення.

Всупереч вказаним вимогам,
відповідачем у акті перевірки від
31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1 зміст порушень
викладено не чітко, не вказані первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку та які
підтверджують наявність порушень.

Таким чином, висновки про неутримання
та неперерахування до бюджету ФОП
ОСОБА_3 єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 32336,56грн.
зроблені податковим органом в
односторонньому порядку, без
достатньої доказової бази, що
суперечить чинному законодавству.
Відтак оспорювані вимога про сплату
недоїмки в частині 32336,56грн. та рішення
про застосування штрафних санкцій в
сумі 16168,28грн. є протиправними та
підлягають до скасування.

Що ж стосується висновків про
заниження ФОП ОСОБА_3 єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3381,48грн.,
суд вважає їх обґрунтованими та
правомірними, враховуючи таке.

З акта перевірки від 31.01.2014 №1/17/НОМЕР_1
вбачається, що під час проведення
перевірки податковим органом у
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" виявлено
найману особу ОСОБА_4, яка працювала без
укладення у встановленому порядку
трудового договору.

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 від 21.01.2014,
вона працює у даному магазині з липня
2013 року за графіком: два дні робочих -
два вихідних. Заробітна плата
становить 90,00грн. за один
відпрацьований день.

Графік роботи торгового закладу
"ІНФОРМАЦІЯ_1": з 8.00год. до 21.00год.

Тобто, з 01.07.2013 по 31.12.2013 ОСОБА_4
відпрацьовано всього 93 години, їй
виплачено заробітну плату в сумі
8370,00грн. Єдиний соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування із заробітної
плати ОСОБА_4 позивачем як роботодавцем
утримано не було, відповідно
перерахування єдиного внеску у
вказаній сумі до бюджету ним не
здійснювалося.

Вказані обставини визнані
представником позивача у судовому
засіданні.

З урахуванням наведених вище норм
Закону N2464-VI, оспорювані вимога про
сплату недоїмки з єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3381,48грн.
та рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 1690,74грн. є
законними та скасуванню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов
до висновку про часткове задоволення
позову.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
вимогу Костопільської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 31.01.2014 №Ф-21У в
частині сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску в сумі 32336,56грн. та
рішення Костопільської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 18.02.2014 №88 в
частині застосування штрафних санкцій
за донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в сумі
16168,28грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 із Державного
бюджету України судовий збір у сумі
1654,04грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят
чотири гривні чотири копійки).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дудар О.М.