Справа № 801/1311/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/52030/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Держземагентства у м. Ялті Автономної
Республіки Крим на ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 липня 2013 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Держземагенства у м. Ялті
Автономної Республіки Крим,
Реєстраційної служби Ялтинського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим про
спонукання до виконання певних дій, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 05
березня 2013 року залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 травня 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Зобов'язано
Управління Держземагентства у м. Ялта
Автономної Республіки Крим вчинити дії
щодо скасування (анулювання) записів
про державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку площею
0,0769 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
що становить 78/100 часток земельної
ділянки 0,0983 га за ОСОБА_5 у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 46
(державний акт серії ЯЕ № 806736 кад. №
:01:002:0263) та за № 00136
(державний акт серії ЯЛ № 457262 кад. №
:01:002:0263); в задоволенні іншої
частини позову - відмовлено.

ОСОБА_4 звернувся до суду першої
інстанції із заявою про роз'яснення
постанови Окружного адміністративного
суду АР Крим від 05 березня 2013 року та
встановлення судового контролю за
виконанням судового рішення з
посиланням на ст.ст. 170, 267 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 30
липня 2013 року залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року вказану заяву
позивача задоволено частково.
Роз'яснено п. 2 резолютивної частини
постанови Окружного адміністративного
суду АР Крим від 05 березня 2013 року у
справі № 801/1311/13-а, якою зобов'язано
Управління Держземагентства у м. Ялта
Автономної Республіки Крим вчинити дії
щодо скасування (анулювання) записів
про державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку площею
0,0769 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
що становить 78/100 часток земельної
ділянки 0,0983 га за ОСОБА_5 у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 46
(державний акт серії ЯЕ № 806736 кад. №
:01:002:0263) та за № 00136
(державний акт серії ЯЛ № 457262 кад. №
:01:002:0263). Вказано, що пункт 2
резолютивної частини постанови
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 05 березня 2013 року підлягає
виконанню шляхом вчинення Державним
кадастровим реєстратором, який входить
до складу Управління Держземагентства
у м. Ялта Автономної Республіки Крим,
відповідно до Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1051 від 17.10.2012р., дій
щодо внесення в Поземельну книгу
відомостей про скасування (анулювання)
записів в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та право постійного користування
землею, договорів оренди землі за №
46 про реєстрацію державного акту
серії ЯЕ № 806736 (кад. № :01:002:0263) та
за № 00136 про реєстрацію
державного акту серії ЯЛ № 457262 (кад.
№:01:002:0263) на ім'я ОСОБА_5 В
задоволенні заяви позивача у
встановленні судового контролю за
виконанням постанови Окружного
адміністративного суду АР Крим від 05
березня 2013 року - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними ухвалами
у справі, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, за наслідками розгляду
звернення позивача щодо виконання
судових рішень у справі, а саме:
постанови Окружного адміністративного
суду АР Крим від 05 березня 2013 року та
ухвали Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2013
року стосовно внесення в Поземельну
книгу відомостей щодо скасування
(анулювання) записів про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку площею 0,0769 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, що становить 78/100
часток земельної ділянки 0,0983 га за
ОСОБА_5 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 46 (державний акт серії
ЯЕ № 806736 кад. №:01:002:0263) та за №
00136 (державний акт серії ЯЛ № 457262
кад. № :01:002:0263) позивачу було
вказано, що у зв'язку з набранням
чинності нової редакції Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» з 01.01.2013 р. відсутній
конкретний порядок вчинення дій щодо
скасування державної реєстрації
права власності на земельну ділянку.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до
суду із заявою про роз'яснення судового
рішення у справі.

Згідно з частиною 1 ст. 170 КАС України
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Тобто, суд може роз'яснити своє рішення
у разі, і, якщо без такого роз'яснення її
тяжко виконати, оскільки високою є
ймовірність неправильного виконання
внаслідок неясності резолютивної
частини рішення.

Роз'яснюючи судове рішення, суд не
вносить змін до його тексту, він може
лише більш повно і ясно роз'яснити його
суть, метою чого є краще розуміння
рішення особами, які беруть участь у
справі або державним виконавцем.

Згідно з ч. 4 ст. 8 КАС України
забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини, та відповідно до ч. 1, 2 ст. 8
КАС України при вирішенні справи має
застосовуватись принцип верховенства
права, відповідно до якого, зокрема,
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави, суд вважає, що правовідносини,
що виникають в процесі реалізації
права на отримання підвищення пенсії
основані на принципі юридичної
визначеності.

Зазначений принцип не дозволяє державі
посилатися на відсутність певного
нормативного акту або порядку, який
визначає механізм реалізації прав та
свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах.

Так, Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», який регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, в редакції, яка діє з 01.01.2013
року, встановлені підстави та орган, що
вчиняє дії з реєстрації речових прав.

Згідно ст. 2 цього Закону державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих
прав;нерухоме майно - земельні ділянки,
а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» систему
органів державної реєстрації прав
становлять Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав).

Згідно з ст. 6, п. 5 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
органами державної реєстрації прав,
який проводить державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, у тому числі на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили, є органи державної
реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку.

Статтею 26 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 703 від 22.06.2011р.
затверджений Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно
та їх обтяжень (далі Порядок №703), який
визначає процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

У п. 2 Порядку №703 зазначено, що державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав) проводять орган державної
реєстрації прав та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

У Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, які розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду або їх окремі
частини, квартиру, житлове та нежитлове
приміщення. Державна реєстрація
речових прав на земельні ділянки
проводиться після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі (п.4
Порядку № 703).

Правові, економічні та організаційні
основи діяльності у сфері Державного
земельного кадастру встановлені в
Законі України «Про Державний
земельний кадастр», у розділі ІІ якого
визначені органи ведення Державного
земельного кадастру.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
до повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
належать, зокрема, ведення
поземельних книг та надання витягів із
Державного земельного кадастру про
земельні ділянки.

Статтею 26 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
передбачено, що при відкритті
Поземельної книги відомості до неї
вносяться на підставі документації,
яка подана для державної реєстрації
земельної ділянки (крім відомостей про
власників та користувачів земельної
ділянки). Зміни до відомостей про
земельну ділянку (крім випадків,
визначених у частині другій цієї
статті) вносяться до Поземельної книги
за заявою власника або користувача
земельної ділянки державної чи
комунальної власності на підставі
документації, передбаченої цим
Законом. Державний кадастровий
реєстратор, який здійснює ведення
Поземельної книги, протягом
чотирнадцяти робочих днів з дати
реєстрації заяви вносить до
Поземельної книги, зокрема, інформацію
про зміну відомостей про земельну
ділянку.

Порядок ведення Державного земельного
кадастру, який визначає процедуру та
вимоги щодо ведення Державного
земельного кадастру затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1051 від 17.10.2012 р. (далі Порядок № 1051).

У п. 4 Порядку № 1051 вказано, що ведення
Державного земельного кадастру
здійснює Держземагентство та його
територіальні органи.

До складу Держземагентства та його
територіальних органів входять
державні кадастрові реєстратори, які
здійснюють внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей в межах
повноважень, визначених Законом
України «Про Державний земельний
кадастр» та цим Порядком (п. 5 Порядку
№1051).

Відповідно до п. 9 Порядку №1051 до
повноважень Державного кадастрового
реєстратора територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належать, зокрема, здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
скасування такої реєстрації;
формування поземельних книг на
земельні ділянки, внесення записів до
них, забезпечення зберігання
поземельних книг.

Судами вірно враховано, що після
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» органом
державної реєстрації прав, який
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, у тому числі на підставі
рішень судів, що набрали законної сили,
є органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку, до яких також
відноситься Держземагентство (його
територіальні органи).

Поряд з цим, доводи касаційної скарги
мотивовані тим, що спірні ухвали у
справі про роз'яснення судового
рішення зобов'язують до виконання дій,
що не входять до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері земельних відносин.
При цьому, постанова Окружного
адміністративного суду АР Крим від 05
березня 2013 року та ухвала
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2013
року, якими частково задоволені
позовні вимоги ОСОБА_4 оскаржені в
касаційному порядку не були.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Держземагентства у м. Ялті Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 липня 2013 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: