Справа № К/9991/69918/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/69918/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Ситникова О.Ф.,

секретар судового засідання
Пилипчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом прокурора Старобешівського
району Донецької області в інтересах
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Старобешівському районі
Донецької області про перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Старобешівського районного
суду Донецької області від 14 липня 2011
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21 вересня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2011 року прокурор
Старобешівського району Донецької
області в інтересах ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що прокураторою Старобешівського
району Донецької області за заявою
ОСОБА_1 проведено перевірку додержання
вимог Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Перевіркою встановлено,
що ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області та отримує державну пенсію для
інвалідів ІІІ групи, призначену згідно
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на підставі постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 1 серпня 2007
року. Згідно довідки до акту огляду
МСЕК серії 10 ААА № 159757 від 2
листопада 2010 року ОСОБА_1 встановлено
інвалідність ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Відповідач
відмовив в перерахунку пенсії позивача
як інваліда ІІ групи. Припис
прокуратури про усунення порушень
вимог Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідач залишив без
задоволення, посилаючись на постанови
Кабінету Міністрів України «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» від 28 травня 2008
року №530 та «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян» від
16 липня 2008 року № 654.

Просив з урахуванням уточнення
позовних вимог визнати неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України в Старобешівському районі
Донецької області щодо відмови ОСОБА_1
у перерахунку пенсії за інвалідністю
ІІ групи відповідно до статті 50,
частини четвертої статті 54 Закону
Украйні «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити ОСОБА_1 пенсію за
інвалідністю ІІ групи відповідно до
статті 50, частини четвертої статті 54
Закону Украйні «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі державної пенсії
8 прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність, додаткової
пенсії у розмірі 75 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постановою Старобешівського районного
суду Донецької області від 14 липня 2011
року позов прокурора Старобешівського
району Донецької області в інтересах
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії за інвалідністю ІІ
групи. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 пенсію за інвалідністю ІІ групи
з 2 листопада 2010 року по 19 червня 2011
року в розмірі 8 прожиткових мінімумів
для осіб, які втратили працездатність,
та додаткової пенсії у розмірі 20 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично здійснених виплат. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 вересня
2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1
було задоволено. Постанову
Старобешівського районного суду
Донецької області від 14 липня 2011 року
змінено. В абзаці третьому
резолютивної частини постанови
словосполучення «додаткової пенсії у
розмірі 20%» замінено словосполученням
«додаткової пенсії у розмірі 75%». В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить змінити
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як установлено судами попередніх
інстанцій позивач ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1.
Згідно довідки до акту огляду МСЕК
серії 10 ААА № 159757 від 2 листопада 2010
року ОСОБА_1 встановлено інвалідність
ІІ групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
№ 796-XII (в редакції, що діяла до 1 січня
2008 року), якою визначено підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1, та у
зв'язку з утратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Проте підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI
частини третю та четверту статті 54
Закону № 796-ХІІ викладено в новій
редакції, відповідно до змісту яких у
всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, зокрема,
по II групі інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, зокрема, по IІ групі
інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, зокрема,
по II групі інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
№ 107-VI статтю 50 Закону № 796-ХІІ
викладено в новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам II групи - у розмірі 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI
визнані неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за
віком, який відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
тобто законами України про Державний
бюджет на відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки, а не розміри твердих
сум, що установлені постановами
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок державного
бюджету» від 3 січня 2002 року
№ 1 (з урахуванням змін, внесених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 13 липня
2004 року № 894) та «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Пунктом 7 частини першої Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI
(набрав чинності 19 червня 2011 року)
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема, статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року № 3491-VI 6
липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, пунктами 1 та 3
якої визначено інші розміри основної
та додаткової пенсії пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року №4282-УІ
встановлено, що у 2012 році норми і
положення статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
2012 рік.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Таким чином, з 23 липня 2011 року чинним
законодавством встановлено інші, ніж
передбачені статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розміри державної та додаткової пенсій
інвалідам, щодо яких встановлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою,
а тому з 23 липня 2011 року позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Станом на дату ухвалення судового
рішення судом апеляційної інстанції
зазначені зміни були внесені, проте
апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції, не виправив допущену
судом першої інстанції помилку щодо
визначення кінцевої дати перерахунку
пенсії ОСОБА_1

Крім цього, суд першої інстанції,
визначаючи початкову дату перерахунку
пенсії, не звернув уваги, що у довідці
до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 159757
від 2 листопада 2010 року
ОСОБА_1 було встановлено інвалідність
ІІ групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, з 1 листопада 2010 року (а.с.5
зворотній бік).

Апеляційний суд зазначеної помилки
також не виправив.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 225 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

При зміні судового рішення суду першої
інстанції за приписами пункту 4 частини
першої статті 223 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167 ч.2, 210, 220, 221,
223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в
и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 вересня
2011 року скасувати.

Постанову Старобешівського районного
суду Донецької області від 14 липня
2011 року змінити.

Абзац третій резолютивної частини
постанови викласти в такій редакції:
«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Старобешівському
районі Донецької області провести з 1
листопада 2010 року по 22 липня 2011 року
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсій за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначеної ОСОБА_1
відповідно до вимог статті 50 та частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до положень
частини першої статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законами України про
Державний бюджет України на відповідні
роки, з урахуванням виплачених сум».

Доповнити резолютивну частину
постанови абзацом четвертим такого
змісту: «В задоволенні
решти позовних вимог прокурора
Старобешівського району Донецької
області в інтересах ОСОБА_1 відмовити».

Абзац четвертий резолютивної частини
постанови вважати абзацем п'ятим.

В решті постанову Старобешівського
районного суду Донецької області від 14
липня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Ситников О.Ф.