Справа № 826/19189/13-а
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2014 року 13 год. 15 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Південно-Схід-Ліфт
Лтд»до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходівпро скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 26 вересня 2013
року № 100250000/2013/600771/2, -В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Південно-Схід-Ліфт Лтд» (далі - ТОВ
«Південно-Схід-Ліфт Лтд», позивач) з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів (далі - відповідач)
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 26 вересня
2013 року № 100250000/2013/600771/2.

Позовні вимоги ТОВ «Південно-Схід-Ліфт
Лтд» мотивовані тим, що на думку
позивача, митному органу був наданий
весь пакет документів, необхідний для
визнання задекларованої митної
вартості, а відповідач безпідставно
збільшив розмір митної вартості
імпортованого позивачем товару.

У той же час митницею було
необґрунтовано відмовлено у
застосуванні методу визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), та прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів від 26.09.2013 року
№100250000/2013/600771/2 за резервним методом.

Відповідачем позовні вимоги
заперечуються, посилаючись на те, що
документи, на підставі яких позивач
здійснював розрахунок, не містили всіх
даних відповідно до обраного методу
визначення митної вартості, а також
містили розбіжності. Крім того,
задекларована митна вартість товарів
виявилась меншою від рівня митної
вартості товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

Представник позивача у призначених
судових засіданнях підтримав позовні
вимоги та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача у призначені
судові засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання.

Представник відповідача у призначених
судових засіданнях заперечував проти
задоволення позовних вимог та просив
відмовити в їх задоволенні.

На підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
03 лютого 2014 року судом було ухвалено
про перехід до розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини щодо
правомірності рішення відповідача
стосуються порядку визначення митної
вартості товарів під час їх ввезення на
митну територію України.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту - договору № 12/205 від 01.12.2012р.,
укладеного між Позивачем та «Marazzi Elevator's
Guide Rails (Suzhou) Co., Ltd» (Китай) до Київської
регіональної митниці декларантом
позивача подано митну декларацію
№100250000/2013/071224 від 20.09.2013р. та документи з
метою здійснення митного контролю та
митного оформлення товарів.

Митна вартість товарів була визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

Відповідно до графи 44 митної
декларації для підтвердження
заявлених відомостей було подано також
наступні документи: договір, інвойс,
платіжне доручення в іноземній валюті,
транспортну довідку, копію експортної
декларації та інші документи.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів
відповідач в декларації зазначив про
необхідність подання додаткових
документів, а саме: транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспортування не
включені у вартість товару, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування; за наявності
- інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

25.09.2013р. листом № 376 позивач надав
додаткові документи та відомості, які
підтверджують заявлену митну вартість
та обраний метод її визначення, а саме:
виписку з бухгалтерської документації
по кор. рахунку 3712 станом на 24.09.2013р.;
висновок експерта ТПП № Ц-624 від
24.09.2013р.; прайс-лист виробника товару
від 01.07.2013р. та каталог виробника; лист
від страхувальника ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН
ЛІНК» № 6390 від 23.09.2013р. з роз'ясненням по
страхових платежах; інвойс
№ 00 від 23.07.2013р.; заявка про
надання транспортно-експедиторських
послуг № 11/09 від 11.09.2013р.

Також у поданому листі № 376 від 25.09.2013р.
було зазначено, що у позивача відсутні
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних з
виконанням умов Договору, оскільки
Договором не передбачено наявності
третіх осіб у стосунках між
контрагентами.

За наслідками розгляду додатково
наданих документів Київською
регіональною митницею,
правонаступником якої Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів,
було прийнято рішення від 26.09.2013р.
№100250000/2013/600771/2 про коригування митної
вартості товарів за шостим (резервним)
методом.

Згідно з вказаним рішенням було
скориговано митну вартість у бік її
збільшення.

Позивач, вважаючи свої права
порушеними, звернувся до суду за
захистом.

Оцінюючи правовідносини, які є
предметом спору, суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 52 Митного кодексу
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Викладене свідчить про те, що право
митного органу на витребування від
декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, зокрема у разі
відсутності у документах всіх
відомостей, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
передбачені такі методи визначення
митної вартості товарів: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи та пояснення, оцінюючи
встановлені митним органом
розбіжності та неповноту даних, суд
дійшов наступних висновків.

Як свідчить графа 33 «Обставини
прийняття рішення та джерела, що
використовувались митним органом для
коригування митної вартості» виявлено
такі розбіжності:

- в довідці про транспортні витрати від
18.09.2013р. №6244 вказано, що страхування
вантажу не здійснювалося, однак в
рахунку на оплату від 17.09.2013р. №138478
містяться відомості щодо здійснення
платежів, пов'язаних з страхуванням;

- декларантом в якості виписки з
бухгалтерської документації наданий
документ, який містить виключно
перелік платіжних доручень, та, крім
того, містить дані щодо адреси
декларанта, які відрізняються від
даних адреси, що зазначені в
декларації.

В поданих митним органом запереченнях
останній зазначав про наступні
розбіжності та невідповідності:

- експертний висновок Київської ТПП від
24.09.2013р. № Ц-624 не може бути підґрунтям у
вирішенні питання визначення митної
вартості, оскільки у органу доходів і
зборів відсутня інформація щодо цін на
товари, вказаних у висновку
підприємств-експортерів, а відтак
вказана у експертному висновку
інформація не може бути перевірена;

- для проведення експертизи надавався
Контракт від 01.12.2012р. № 12/205 між ТОВ
«Південно-Схід-Ліфт» та Marazzi Elevator Guide Rails
(SUZHOU) Co, LTD (Китай), однак згідно з цим
контрактом, стороною в ньому є Marazzi
(Jiangsu) Elevator Guide Rails (SUZHOU) Co, LTD.

Обставини, зазначені в оскаржуваному
рішенні спростовуються наявними
матеріалами справи, зокрема, відносно
питання страхування позивач повідомив
відповідача листом ТОВ «Глобал Оушен
Лінк» № е590 від 23.09.2013 про те, що
страхування вантажу не відбувалось, а
витрати по страхуванню в рахунку №00138478
відноситься до страхування власне
контейнерного обладнання при
перевезенні по території України, а не
до страхування вантажу та надав
відповідний договір №09407/18/222 від
17.09.2013р.

Досліджена судом бухгалтерська
виписка №1 по взаєморозрахункам з
контрагентом станом на 24.09.2013р. не
містить жодних ознак, які б свідчили
про її невідповідність статті 53
Митного кодексу України.

Доводи митного органу про
невідповідність експертного висновку,
викладені в запереченнях суд оцінює
критично з огляду на те, що чинність та
юридичне значення експертного
висновку не перебуває у залежності від
наявності у митного органу інформації
щодо цін на товари, вказаних у висновку
підприємств-експортерів.

Посилання митного органу на
розбіжності у назві контрагентів як на
підставу збільшення митної вартості
імпортованих позивачем товарів суд
також оцінює критично з огляду на те, що
назва контрагенту позивача була
змінена, про що до преамбули
зовнішньоекономічного контракту були
внесені зміни згідно додатку №1 до
нього.

Крім того, відповідно до Експертного
висновку №Ц-27 від 24.01.2013р. Київської
торгово-промислової палати контрактна
вартість імпортованих позивачем
товарів не перевищує договірної
вартості, визначеної у договорі.

У зв'язку з цим, на думку суду,
скоригована митна вартість не може
бути визнана такою, що найбільшою мірою
ґрунтується на раніше визначених
(визнаних) митними органами митних
вартостях.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач
як суб'єкт владних повноважень під час
розгляду справи не довів, що документи,
надані позивачем на підтвердження
заявленої ціни товару є недостатніми
чи такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації.

Оскільки за результатами розгляду
справи судом не встановлено обставин,
які унеможливлюють визнання
задекларованої митної вартості
товарів за першим методом, це вказує на
протиправність прийняття відповідачем
рішення про коригування митної
вартості товарів від 26.09.2013р.
№100250000/2013/600771/2 та має наслідком його
скасування.

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необхідність на підставі ч. 2 ст. 11,
п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України визнання
протиправними та скасування спірного у
справі рішення про коригування митної
вартості товарів.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. 11, ст.ст. 69 - 71, ст.
94, ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Південно-Схід-Ліфт Лтд» задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 26 вересня 2013 року
№ 100250000/2013/600771/2 Київської регіональної
митниці, правонаступником якої є
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова