Справа № 2а-319/12/0170/25
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/31781/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим на ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.02.2012 року по
справі № 2а-319/12/0170/25 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримський
кастодіальний центр» до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кримський
кастодіальний центр» звернулось до
суду з позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 19.12.2011 року №
.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.02.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією в м. Сімферополі здійснена
камеральна перевірка податкової
звітності ТОВ «Кримський
кастодіальний центр» з податку на
прибуток, а саме: уточнюючої декларації
з податку на прибуток № 185203 від 07.10.2011
року за 2 квартал 2011 року.

За результатами перевірки встановлено
завищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
93729,00 гривень у зв'язку порушенням вимог
пункту 150.1 статті 150, пункту 3 підрозділу
4 розділу XX Податковою кодексу України.

19.12.2011 року на підставі висновків
перевірки відповідачем прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 93729,00 грн. за ІІ квартал 2011 року

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Судами встановлено, що спірне
податкове повідомлення-рішення було
прийнято на підставі підпункту 54.3 ст. 54
та пп. 58.1 ст. 58 Податкового Кодексу
України.

Відповідно до зазначеної норми закону,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Як вбачається з матеріалів справ,
відповідач дійшов висновку, що у
зв'язку із набранням чинності розділом
ІІІ Податкового Кодексу України 01.04.2011
року та відсутності у ньому посилань на
облік у другому кварталі 2011 року
від'ємного значення об'єкту
оподаткування окрім того, що виник за
наслідками діяльності у першому
кварталі 2011 року, від'ємне значення
об'єкту оподаткування 2010 року, що
увійшло до першого кварталу 2011 року у
відповідності до пункту 22.4. статті 22
закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР), до
складу від'ємного значення другого
кварталу 2011 року не включається.

Проте, з такими висновками відповідача
судова колегія погодитись не може,
виходячи з наступного.

До 01.04.2011 року зазначені правовідносини
регулювались Законом №334/94-ВР,
відповідно до статті 3 якого, об'єкт
оподаткування визначений як прибуток,
який визначається шляхом зменшення
суми скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Відповідно до пункту 5.1. статті 5 Закону
№334/94-ВР валові витрати виробництва та
обігу - сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

У пункті 22.4. Прикінцевих положень
зазначеного Закону передбачалось, що у
2011 році сума від'ємного значення, яка
відповідно до абзацу першого цього
пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.

У статті 6 Закону №334/94-ВР встановлено,
якщо об'єкт оподаткування платника
податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.

З 01.04.2011 року Порядок урахування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування в результатах наступних
податкових періодах регулюється
відповідно до статті 150 Податкового
Кодексу України.

Згідно приписів зазначеної норми, якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Разом з тим, пунктом 3 підрозділу 4
«Особливості справляння податку на
прибуток підприємств у 2011 році»
Розділу XX «Перехідні положення»
Податкового Кодексу України
встановлено, що при застосуванні
приписів пункту 150.1 статті 150
Податкового Кодексу у 2011 році слід
враховувати, що якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
значення від'ємного значення підлягає
включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

У цьому випадку, розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками другого,
другого і третього кварталів, другого -
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

Аналіз наведених норм та обставин
дозволяє дійти висновку, що у разі
наявності від'ємного значення об'єкта
оподаткування у 1 кварталі 2011 року, сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу витрат 2 кварталу
2011 року.

Обмеження витрат, що мають бути
враховані у складі валових витрат 2
кварталу 2011 року, зазначена
законодавча норма не містить.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим відхилити.

Ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26.03.2012 року та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.02.2012 року по
справі № 2а-319/12/0170/25 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписКостенко М.І.