Справа № 820/3105/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 р.Справа № 820/3105/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді
Старостіна
В.В.

суддів:
Ральченка
І.М.

Катунова
В.В.

за участю:

секретаря судового засідання

Шалаєвої І.Т.

представника позивача
Єрьоміної
О.Ю.

представника відповідача
Бондар
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р.
по справі № 820/3105/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветеринарна
торгівельна мережа"

до Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування наказу та визнання дій
неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветеринарна
торгівельна мережа" (далі - позивач),
звернулося до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (далі - відповідач), в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просило суд:

- скасувати наказ ДПІ у Київському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області від 04.02.2014 року № 164
"Про проведення документальної
позапланової перевірки ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" ();

- визнати неправомірними дії ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області щодо
проведення позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Ветеринарна торгівельна
мережа" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків і зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за листопад 2013 року, за
результатами якої складено акт про
встановлені порушення від 14.02.2014 року №
332/22.3/37656746;

- визнати протиправними дії ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області щодо
зміни детальної інформації по платнику
податку на додану вартість ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" () в аналітичній системі
перегляду результатів співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Міндоходів і зборів, а саме:
зменшення до нуля задекларованих ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" за
період з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року
податкових зобов'язань та податкового
кредиту по взаємовідносинах з ТОВ
"Ветсинтез";

- зобов'язати ДПІ у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області відновити детальну інформацію
по платнику податку на додану вартість
ТОВ Ветеринарна торговельна мережа"
() в аналітичній системі
перегляду результатів співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Міндоходів і зборів, а саме
відновити податковий кредит та
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість за період з 01.11.2013 року
по 30.11.2013 року по взаємовідносинах з ТОВ
"Ветсинтез".

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у відповідача не було
підстав передбачених п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України для
проведення спірної перевірки, а у
спірному наказі про призначення
перевірки я якості підстави для її
проведення зазначено лише п. 79.2 ст. 79
Податкового кодексу України, який
регламентує особливості проведення
документальної невиїзної перевірки,
але не містить підстав для проведення
подібних перевірок.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ветеринарна торгівельна мережа" до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування наказу та
визнання дій неправомірними
задоволено в повному обсязі.

Скасовано наказ ДПІ у Київському
районі м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області від 04.02.2014 року № 164
"Про проведення документальної
позапланової перевірки ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" ()".

Визнано неправомірними дії ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області щодо
проведення позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Ветеринарна торгівельна
мережа" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків і зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за листопад 2013 року, за
результатами якої складено акт про
встановлені порушення від 14.02.2014 року №
332/22.3/37656746.

Визнано протиправними дії ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області щодо
зміни детальної інформації по платнику
податку на додану вартість ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" () в аналітичній системі
перегляду результатів співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Міндоходів і зборів, а саме:
зменшення до нуля задекларованих ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" за
період з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року
податкових зобов'язань та податкового
кредиту по взаємовідносинах з ТОВ
"Ветсинтез".

Зобов'язано ДПІ у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області відновити детальну інформацію
по платнику податку на додану вартість
ТОВ Ветеринарна торговельна мережа"
() в аналітичній системі
перегляду результатів співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Міндоходів і зборів, а саме
відновити податковий кредит та
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість за період з 01.11.2013 року
по 30.11.2013 року по взаємовідносинах з ТОВ
"Ветсинтез".

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в якому посилаючись
на законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, просить суд
апеляційної інстанції залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції без
змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів на підставі наказу було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "Ветеринарна
торгівельна мережа" з питань
підтвердження господарських відносин
з контрагентами їх реальності та
повноти відображення в обліку за
листопад 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 14.02.2014 року № 332/22.3/37656746 Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Ветеринарна торгівельна
мережа" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків і зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за листопад 2013 року.

Висновками зазначеного акту перевірки
встановлено порушення: ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа" за
період з 01.11.2013 року по 31.11.2013 року
здійснювало діяльність на формування
податкової вигоди третім особам шляхом
надання їм можливості
необґрунтованого формування
податкового кредиту та валових витрат
по операціях з ним в порушення положень
Цивільного кодексу України,
Податкового кодексу України, а саме: не
встановлено реальності вчинених
правочинів у перевіряємому періоді з
огляду на відсутність їх економічного
змісту з обставин. Викладених в акті
перевірки, що зумовлює безпідставність
формування показників податкової
звітності в частині визначення об'єкту
оподаткування; пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, ст.185,
ст. 187 Податкового кодексу України
підприємством неправомірно сформовані
податкові зобов'язання по
взаємовідносинам з ТОВ "Ветсинтез" на
суму 6 497 250,00 грн.; пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14. п.198.1.
п.198.3. п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України підприємством неправомірно
сформований податковий кредит на суму
121 261.00 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до пп.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Згідно з пп.75.1.2. п.75.1. ст.75 Податкового
кодексу України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Згідно вимог п.79.1 ст.79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Положеннями пункту 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
передбачено, що Документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу виключно на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Відповідно до пп.78.1.1. п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що однією з основних гарантій прав
платників податків при здійсненні
заходів податкового контролю є
законодавче встановлення вичерпного
переліку підстав проведення
документальних позапланових
перевірок.

Обов'язковими умовами здійснення
невиїзної позапланової перевірки
платника податків є: 1) наявність
обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 Податкового кодексу
України; 2) надіслання платнику
податків рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце . проведення такої
перевірки; 3) наявність на момент
перевірки у податкового органу
звітних, первинних, інших документів та
інформації.

Правовідносини, щодо отримання
органами державної податкової служби
інформації від платників податків,
унормовані, зокрема, ст.42 та ст.73
Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.73.3 ст.73
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження (абз.1 п.п.73.3); такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту
(абз.2 п.73.3).

Згідно положень абзацу 3 п.73.3 статті 73
Податкового кодексу України, письмовий
запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: 1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу; 3) виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків; 4) щодо платника податків
подано скаргу про ненадання таким
платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; 5) у разі проведення
зустрічної звірки.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі (абз.4 п.73.3);
Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит (абз.5 п.73.3).

Отже, колегія суддів зазначає, що запит
податкового органу в обов'язковому
порядку повинен містити викладення
визначених Податковим кодексом
України підстав отримання інформації,
зокрема, зазначення фактів порушення
платником податків законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказ від 04.02.2014 року №164 про проведення
перевірки містить посилання на
загальні законодавчі норми, а саме п.79.2
ст.79 ПК, які надають право податковим
органам на перевірку платника податку,
наявність інших обставин для
проведення документальної перевірки,
визначених ст. 78 Податкового кодексу
України, зі змісту наказу не
вбачається.

Крім того судом першої інстанції
встановлено та підтверджено у суді
апеляційної інстанції, що запитів про
надання інформації відповідачем на
адресу позивача направлено не було.

З акту перевірки, наказу на її
проведення не вбачається які саме
виявлено факти, що свідчать про
порушення ТОВ "Ветеринарна торгівельна
мережа" податкового законодавства та
не зазначено джерела отримання цієї
інформації. Формулювання якої
використовуються в акті перевірки
свідчать про відсутність будь-якої
інформації, що свідчить про порушення
податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
рішення про проведення перевірки у
формі наказу від 04.02.2014 року №164
прийнято ДПІ у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області за відсутності передбачених
законом підстав для проведення
перевірки, передбачених положеннями
ст.78 Податкового кодексу України.

Щодо висновків відповідача, викладених
в акті 14.02.2014 року №332/22.3/37656746, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Податкова декларація, згідно приписів
п. 46.1 ст. 46 ПК України - це документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

У відповідності до п. 179.5 ст. 179 ПК
України податкова декларація
заповнюється платником податку
самостійно або іншою особою,
нотаріально уповноваженою платником
податку здійснювати таке заповнення, у
порядку, передбаченому главою
передбаченому2 розділу II цього Кодексу.

Внесення змін до податкової звітності,
за замістом ст. 50 ПК України, вчинюється
шляхом подання уточнюючих розрахунків
платником податків.

Згідно вимог пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

З аналізу зазначених норм, колегія
суддів зазначає що за результатами
перевірки, у випадку встановлення
порушення платником податків
податкового законодавства, податковий
орган зобов'язаний прийняти податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення)- про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності (пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПКПК
України).

Як висновок, за змістом вищезазначених
норм платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, а у випадку заниження або
завищення ним суми податкових
зобов'язань, обов'язок визначати
податкове зобов'язання платника
податків або повідомляти про
необхідність внесення відповідних
змін до податкової звітності покладено
на податковий орган шляхом прийняття
податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, що
податкові повідомлення-рішення за
результатами перевірки позивача не
виносилися, натомість відповідачем
було здійснено коригування в
інформаційній системі "Податковий
блок" щодо податкового кредиту та
податковим зобов'язання з податку на
додану вартість за відсутності
визначених Податковим кодексом
України підстав для внесення таких
змін.

Отже, колегія суддів доходить висновку,
що така інформація підлягає
відновленню.

У відповідності до пункту 71.1 статті 71
Податкового кодексу України
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності державної податкової
служби - комплекс заходів із збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
органами державної податкової служби
покладених на них функцій та завдань.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74
Податкового кодексу України податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
органів державної податкової служби
або безпосередньо посадовими
(службовими) особами органів державної
податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику.

Згідно пункту 74.2 статті 74 Податкового
кодексу України зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Наказом ДПС України від 24.12.2012 № 1197 з
01.01.2013 в органах ДПС усіх рівнів введено
в експлуатацію систему "Податковий
блок", в якій впроваджено чотири
підсистеми-сегменти операційної
діяльності органів податкової служби: -
реєстрація платників податків; -
обробка податкової звітності та
платежів; - облік платежів; - податковий
аудит
(http://minrd.gov.ua/modernizatsiya-dps-ukraini/povidomlenia_/2013-rik-/
88461.html).

Між тим, колегія суддів вважає, що
самостійна зміна відповідачем
задекларованих показників у
автоматизованій систему "Податковий
блок" порушує його права та законні
інтереси, оскільки декларуючи
податкові зобов'язання та податковий
кредит, платник податків має право, щоб
задекларовані ним показники
відповідали показникам, відображеним в
електронній базі податкової звітності.

Крім того, колегія суддів вважає, що
невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, задекларованих позивачем
у деклараціях з ПДВ, показникам,
відображеним в електронній базі може
мати негативні наслідки як для самого
платника податків, так і для його
контрагентів.

Тобто, до електронної бази податкової
звітності органу доходів і зборів
посадовими особами податкового органу
вносяться задекларовані показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань конкретного платника
податків.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що показники системи
"Податковий блок" формуються на
підставі даних, задекларованих
платниками податків у податкових
декларацій з ПДВ, та повинні їм
відповідати.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що акт документальної
позапланової перевірки не може бути
самостійною підставою для коригування
в електронній базі податкової
звітності задекларованих платником
податків показників.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем не доведено
правомірність наказу від 04.02.2014 року №
164 "Про проведення документальної
позапланової перевірки ТОВ
"Ветеринарна торгівельна мережа".

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків, щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014р. по
справі № 820/3105/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М.
Катунов В.В. Повний текст ухвали
виготовлений 22.04.2014 р.