Справа № 822/1021/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1021/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В. за
участі:представника позивача: Конусь
О.М., представника відповідача:
Ковальчук П.П.розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Дочірнє підприємство
"Старокостянтинівський молочний завод"
до Житомирська митниця Міндоходів
про визнання протиправними,
скасування рішень та карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
"Старокостянтинівський молочний завод"
звернулося до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Житомирськоїї митниці
Міндоходів про визнання протиправними,
скасування рішеннь та карток відмови.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що Житомирською митницею
Міндоходів при митному оформленні
партії товару ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
безпідставно визначено митну вартість
за резервним методом її визначення та
видано картки відмови в митному
оформленні. Стверджує, що відповідачу
надавалися усі необхідні документи для
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, а тому твердження
відповідача з приводу недостатності та
неналежності таких документів є
необґрунтованими та просить суд:

- Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 05.12.2013 №
101060000/2013/300819/2, 101060000/2013/300820/2,
101060000/2013/300821/2, 101060000/2013/300822/2, від 06.12.2013
№101060000/2013/300823/2, від 09.12.2013
№101060000/2013/300831/2, 101060000/2013/300832/2, від 11.12.2013
№101060000/2013/300836/2, 101060000/2013/300837/2,
101060000/2013/300838/2, 101060000/2013/300839/2,
101060000/2013/300840/2.

- Визнати протиправними та скасувати
картки відмови в митному оформленні
від 05.12.2013 № 101060000/2013/00970, 101060000/2013/00967,
101060000/2013/00968, 101060000/2013/00969, від 06.12.2013
№101060000/2013/00971, від 09.12.2013 №101060000/2013/00978,
101060000/2013/00980, від 11.12.2013 №101060000/2013/00987,
101060000/2013/00986, 101060000/2013/00988, 101060000/2013/00984,
101060000/2013/00985.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
обґрунтувавши свою позицію таким
чином, як викладено у позові та
долучених до матеріалів справи
пояснення, просив суд задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував та
зазначив, що рішення про коригування
вартості товару та картки відмови в
митному оформлені прийняті правомірно,
згідно із діючим законодавством, є
цілком обґрунтованими та доведеними.
Детально позицію відповідача
викладено у письмових запереченнях на
позов, які долучені до матеріалів
справи. У задоволенні позовних вимог
просять відмовити у повному обсязі,
виходячи із підстав, викладених у
письмових запереченнях.

Заслухавши доводи представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані докази у їх єдності, взаємному
зв'язку та сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги слід задовольнити,
враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 11.09.2013 між ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
(покупець) та компанією Ronald A. Chisholm Limited
(продавець) укладено контракт №11/09 за
яким продавець зобов'язується продати,
а покупець купити на умовах правил
тлумачення торгових термінів
Інкотермс - 2010 молочні продукти.

В період з 05.12.2013 по 11.12.2013 ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
подані вантажно-митні декларації на
митне оформлення партії товару, а саме:
жир молочний зневоднений.

Житомирською митницею Міндоходів
прийняті рішення про коригування
митної вартості товарів від 05.12.2013 №
101060000/2013/300819/2, 101060000/2013/300820/2,
101060000/2013/300821/2, 101060000/2013/300822/2, від 06.12.2013
№101060000/2013/300823/2, від 09.12.2013
№101060000/2013/300831/2, 101060000/2013/300832/2, від 11.12.2013
№101060000/2013/300836/2, 101060000/2013/300837/2,
101060000/2013/300838/2, 101060000/2013/300839/2,
101060000/2013/300840/2, в яких митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення та виставлено картку
відмови в митному оформленні від 05.12.2013
№ 101060000/2013/00970, 101060000/2013/00967, 101060000/2013/00968,
101060000/2013/00969, від 06.12.2013 №101060000/2013/00971, від
09.12.2013 №101060000/2013/00978, 101060000/2013/00980, від
11.12.2013 №101060000/2013/00987, 101060000/2013/00986,
101060000/2013/00988, 101060000/2013/00984, 101060000/2013/00985.

Однак суд не погоджується із
прийнятими рішеннями митного органу,
виходячи з наступного.

Суд встановив, що підставою прийняття
оскаржуваних рішень слугував висновок
митного органу про недостатність
поданих позивачем документів для
підтвердження митної вартості товару.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України - надалі МК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до картки відмови в митному
оформленні від 05.12.2013 № 101060000/2013/00970,
101060000/2013/00967, 101060000/2013/00968, 101060000/2013/00969, від
06.12.2013 №101060000/2013/00971, від 09.12.2013
№101060000/2013/00978, 101060000/2013/00980, від 11.12.2013
№101060000/2013/00987, 101060000/2013/00986, 101060000/2013/00988,
101060000/2013/00984, 101060000/2013/00985 позивач
одночасно з митними деклараціями подав
до митного оформлення наступні
документи:

- міжнародні автомобільні накладні (CMR)
№5019/1, №5017/1, №5022/1, №5018/1, від 25.11.2013; А
№244058, А№244058 від 26.11.2013; №5021 від 01.12.2013; А
№243695, №5055/1, №5054/1, №5057/1, 5056/1 від 05.12.2013

- коносаменти (Bill of Lading) RAC320356, RAC320354,
RAC320358, RAC320357 від 23.10.2013 року; RAC317622 від
19.11.2013; RAC320355 від 17.10.2013; RAC320353 від 14.10.2013;
RAC320359, RAC320360 від 31.10.2013; RAC320362, RAC320363, RAC320361
від 06.11.2013.

- рахунки-фактури (інвойси) №90076432,
№90076429, №90076413 від 22.10.2013; №90076226, №90076229
від 18.10.2013; №90076368 від 21.10.2013; №90076579,
№90076589 від 24.10.2013; №90077636, №90077634, №90077642
від 11.11.2013.

- пакувальні листи б/н від 10.10.2013, від
11.10.2013, від 18.10.2013, від 24.10.2013, від 30.10.2013,
від 11.11.2013;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу товарів №11/09
від 11.09.2013;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) дод.№1 від 11.09.2013;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) дод.уг.№1 від
11.09.2013;

- договір про надання послуг митного
брокера №92 від 01.04.2013;

- ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2
(ввезення товарів) Щ-30 №210323, №210324, №210322
від 05.12.2013; Щ-30 №210325 від 06.12.2013; Щ-30 №210330,
№210331 від 09.12.2013; Щ-30 №210335, №210336, №210333,
№210337, №210334 від 11.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2730 від 25.11.2013, від 26.11.2013, від
01.12.2013, від 05.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару №2730 від 25.11.2013, від 26.11.2013, від
01.12.2013, від 05.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару №2761 від 17.10.2013, від 19.11.2013, від
23.10.2013, від 14.10.2013; від 31.10.2013, від 06.11.2013;

- резервну позицію №915 від 26.07.2011;

- сертифікати про походження товару
загальної форми №211 від 10.10.2013;
№214 від 18.10.2013; №209 від
04.10.2013; №213 від 18.10.2013; №217
від 29.10.2013; №220 від 04.11.2013;
№221 від 04.11.2013; №218 від
29.10.2013; №219 від 04.11.2013;

- декларацію про походження товару
90076432, 90076429, 90076413 від 22.10.2013; 90076226, 90076229,
90076233 від 18.10.2013; 90076368 від 21.10.2013; 90076579,
90076589 від 24.10.2013; 90077636, 90077634, 90077642 від
11.11.2013;

- лист б/н від 27.11.2013, від 28.11.2013;

- сертифікати якості від 29.09.2013; від
11.10.2013, від 12.10.2013, від 28.10.2013;

- митні декларації за якими відмовлено
у випуску товарів №101060000.2013.020786,
№101060000.2013.020726, №101060000.2013.020783,
№101060000.2013.020735 від 05.12.2013, №101060000.2013.020831
від 06.12.2013, №101060000.2013.020938, №101060000.2013.020966
від 09.12.2013, №101060000.2013.021106, №101060000.2013.021080,
№101060000.2013.021076, №101060000.2013.021073,
№101060000.2013.021078 від 11.12.2013,

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Необхідно звернути увагу, що висновок
митного органу щодо наявності даних
обставин повинен бути обґрунтованими
та підтверджений відповідними
доказами. Так, встановивши відсутність
достатніх відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено перелік складових
митної вартості. Але зазначено, що ці
складові (додаткові витрати) повинні
додаватись до ціни товару для
визначення митної вартості лише в тому
випадку, коли вони не були включені до
ціни товару.

Однак, митним органом не було вказано,
які саме складові митної вартості є не
підтвердженими та які саме документи
необхідно подати для підтвердження
конкретної складової.

Виходячи із змісту ст. 58 МК України та з
урахуванням вищевказаного визначення
митної вартості, основним методом
визначення митної вартості товару є
метод її визначення за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

В силу п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Оскільки подані позивачем документи
для митного оформлення товару дають
змогу встановити митну вартість
товару, а митним органом не надано
належного обґрунтування причин їх
неврахування для встановлення митної
вартості товару та необхідності
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, суд вважає безпідставною
відмову у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю та коригування митним органом
митної вартості товару із
застосуванням резервного методу
визначення такої вартості.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача щодо підписання інвойсів
різними особами, враховуючи наступне.

Перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів, визначений
частиною другою статті 53 Кодексу, серед
яких рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу).

Комерційні документи - документи, які
дають вартісну, якісну та кількісну
характеристику товару. Ці документи
оформляє на своєму бланку продавець, а
покупець на підставі їх здійснює
оплату. Вартісна характеристика товару
надається в рахунку-фактурі та у
рахунку-проформі.

Рахунок-фактура - вид комерційного
рахунка, в якому зазначено суму, що
повинна бути сплачена за товар. Окрім
свого основного призначення як
документа, в якому зазначено суму
належного за товар платежу,
рахунок-фактура може бути використаний
як супровідний документ.

Затвердженої форми рахунку-фактури чи
рахунку-проформи та вимог щодо їх
заповнення законодавством України не
передбачено.

Згідно загальносвітової практики,
рахунок-фактура має містити дату
складання, найменування та реквізити
продавця і покупця, найменування
товарів, їх ціну, загальну вартість
рахунку, валюту, ставки та розмір
податку. Також, в рахунку - фактурі
можуть зазначатись реквізити
зовнішньоекономічної угоди,
відповідно до якого здійснюється
поставка, реквізити
відвантажувального документа,
платіжні реквізити та інші відомості, у
разі якщо їх наявність в
рахунку-фактурі передбачена умовами
договору, такі як умови поставки, умови
оплати, місце завантаження, розмір та
підстави надання знижок.

Відповідно до Рекомендації
Європейської економічної комісії ООН
№ 6 1983 року «Формуляр - зразок
уніфікованого рахунку для міжнародної
торгівлі» рахунок має місце для
підписів та інших видів підтвердження
автентичності, коли вони необхідні.

Міжнародною практикою допускається
використання рахунків-фактури без
підпису особи, що його склала. Разом з
тим, якщо положеннями
зовнішньоекономічної угоди
передбачено, що рахунок-фактура, є
невід'ємною частиною угоди,
рахунок-фактура повинен бути
затверджений згідно з вимогами, які
передбачені до затвердження такої
угоди.

В даному випадку додаткові угоди є
невід'ємними складовими
зовнішньоекономічного договору, а
інвойс ні. А тому твердження митного
органу у зазначених розбіжностях є
неправомірним.

Щодо умов поставок суд зазначає, що
додатково до поданих декларацій,
позивачем було надано офіційний лист
продавця від 28.11.2013, який зазначив про
помилковість визначення умов поставок
у інвойсах відповідно до номерів, тобто
умови поставки CIF, як і передбачено
додатковими угодами до ЗЕД.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А суд, згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм
законодавства та враховуючи
встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що
представниками відповідача
правомірність дій не доведена, а тому
позовні вимоги Дочірнього
підприємства "Старокостянтинівський
молочний завод" підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Разом з тим згідно з ч.3 ст.4 Закону
України "Про судовий збір" під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 05.12.2013 №
101060000/2013/300819/2, 101060000/2013/300820/2,
101060000/2013/300821/2, 101060000/2013/300822/2, від 06.12.2013
№101060000/2013/300823/2, від 09.12.2013
№101060000/2013/300831/2, 101060000/2013/300832/2, від 11.12.2013
№101060000/2013/300836/2, 101060000/2013/300837/2,
101060000/2013/300838/2, 101060000/2013/300839/2,
101060000/2013/300840/2.

Визнати протиправними та скасувати
картки відмови в митному оформленні
від 05.12.2013 № 101060000/2013/00970, 101060000/2013/00967,
101060000/2013/00968, 101060000/2013/00969, від 06.12.2013
№101060000/2013/00971, від 09.12.2013 №101060000/2013/00978,
101060000/2013/00980, від 11.12.2013 №101060000/2013/00987,
101060000/2013/00986, 101060000/2013/00988, 101060000/2013/00984,
101060000/2013/00985.

Присудити на користь Дочірнього
підприємства "Старокостянтинівський
молочний завод", ()
судові витрати в розмірі 1900 (одна
тисяча дев'ятсот) грн. 08 коп., які
підлягають обов'язковому стягненню
органами Державної казначейської
служби із Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків суб'єкта владних повноважень
відповідача.

Стягнути судовий збір у сумі 2971 (дві
тисячі дев'ятсот сімдесят одна) грн. 92
коп. шляхом їх безспірного списання із
рахунку Житомирської митниці
Міндоходів в Державний бюджет України
(рахунок отримувача 4002, отримувач:
УДКСУ у м. Хмельницькому, , банк отримувача: ГУДКСУ у
Хмельницькій області, код банку (МФО)
815013, призначення платежу: судовий збір
за позовом ___________(ПІП чи назва установи
(організації) позивача), Хмельницький
окружний адміністративний суд; ; пункт, за яким сплачується
судовий збір).

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18
квітня 2014 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак