Справа № 308/20243/13-а
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

Головуючої - судді Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області, Управління
Служби безпеки України в Закарпатській
області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області та Управління
Служби безпеки України в Закарпатській
області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем у період з 26.07.1996 року по
01.01.2006 року було протиправно проведено
перерахунок пенсії, внаслідок чого
зменшено надбавку за особливий
характер служби до 50% та виключено 40%
надбавку за службу в Службі безпеки
України. Крім того, позивач вважає, що
під час призначення та виплати пенсії
позивачу не було враховано, що позивач
на момент звільнення з військової
служби здійснював
оперативно-розшукову діяльність, що є
підставою для перерахунку розміру
виплачуваної пенсії з урахуванням
відповідної надбавки. Однак, як
стверджує позивач, з 22.03.2005 року було
протиправно скасовано 20% надбавки за
відсутності для цього підстав.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги та
просив суд зобов'язати Головне
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області провести ОСОБА_2
нарахування пенсії з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою, яке він отримував перед
звільненням з військової служби,
враховуючи оклад за посадою,
військовим званням, процентну надбавку
за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення та премії
в розмірах, установлених
законодавством, включивши до
розрахунку 100% надбавки за особливий
характер служби та 40% надбавки за
службу в Службі безпеки України за
період з 01.12.1996 року по 01.01.2005 року, а
також 20% надбавки за
оперативно-розшукову діяльність за
період з 26.07.1996 року по 01.01.2005 року,
провести відповідний перерахунок за
минулий період та виплатити
недоплачену суму пенсії та зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області
виплатити ОСОБА_2 різницю між фактично
отриманою та належною до сплати сумами
пенсії за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006
року та компенсацію втрати частини
доходів за цей період.

Представник Головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області в судове
засідання не з'явився, однак надав свої
письмові заперечення, в яких просив в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Представник Управління Служби безпеки
України в Закарпатській області в
судове засідання не з'явився, хоча про
час місце та дату розгляду справи були
повідомлений належним чином та
своєчасно.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов слід задовольнити
з наступних підстав.

Судом встановлено та як вбачається з
довідки Управління Служби безпеки
України № Ф-8 від 14.10.2008 року позивач
ОСОБА_2 в період з 14.10.1974 року по 25.07.1996
року проходив військову службу в
органах Служби безпеки України.

Наказом Голови Служби безпеки України
№ 398-ос від 11.07.1996 року та наказом
начальника Управління Служби безпеки
України по Закарпатській області №
40-ос від 23.07.1996 року позивач був
звільнений з органів Служби безпеки
України у запас Служби Безпеки України
(за віком). На час звільнення позивач
мав календарну вислугу років 23 роки 10
місяців 09 днів та пільгову 00 років 10
місяців 09 днів.

З 26.07.1996 року позивач перебував на
пенсійному обліку в Управлінні Служби
Безпеки України в Закарпатській
області, а з 01.01.2007 року (дати передачі
функцій з призначення та виплати
пенсій органам Пенсійного фонду
України) постановлений на облік в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Закарпатській області.

Згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» позивачу
була призначена пенсія у розмірі 62% від
грошового забезпечення, що включає в
себе: посадовий оклад, оклад за
військовим званням, процентна надбавка
за вислугу років 35%, надбавка за ОУС 100%,
надбавка за вислугу більше 20 років 25%,
надбавка за секретність 15%, надбавка за
наказом 0154 (відділ «К») 50%, надбавка за
службу в СБУ 40%, що стверджується
протоколом № 1524 про призначення
/поновлення/ пенсії за вислугу років, а
також грошовим атестатом № 002305, який
міститься в матеріалах справи.

На день звільнення зі служби грошове
забезпечення для обчислення пенсії
позивача визначалось згідно норм
Постанови Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей», постанови
Кабінету Міністрів України від 21 січня
1993 р. № 37 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців та умови оплати
праці працівників Служби безпеки
України», а також Указу Президента
України № 615/95 «Про надбавки до
грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил
України» і однією із його складових
була щомісячна надбавка у розмірі 40
відсотків від окладів грошового
утримання та 100 відсоткова надбавка за
особливі умови служби.

З наявного у матеріалах справи
розрахунку по пенсійній справі
позивача №1524 вбачається, що при
наступному перерахуванні пенсії
позивача відповідно до Указу
Президента України № 926 від 4 жовтня 1996
року «Про умови грошового забезпечення
осіб рядового і начальницького складу
та оплати праці працівників органів
внутрішніх справ» позивачу з 01.12.1996
року була зменшена до 50% надбавка за
особливі умови служби, а 40% надбавка за
службу в Службі безпеки України до суми
грошового забезпечення, з якого
обрахована пенсія, не увійшла.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» та Постанови Кабінету
Міністрів України 17.07.1992, № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»
передбачено, що пенсія
військовослужбовцям обчислюється з
грошового забезпечення, яке він
отримував перед звільненням.

Згідно з пунктом 7 постанови КМУ від
17.07.1992 року №393 пенсії обчислюються з
таких видів грошового забезпечення:
відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням (для
осіб рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

З матеріалів справи вбачається, що 100%
надбавку за особливі умови служби, а
так сам 40% надбавку за службу в Службі
безпеки України позивач отримував під
час проходження служби до виходу на
пенсію, спірні надбавки включені в
розмірі 100% і 40% відповідно в розрахунок
пенсії, що призначена йому за перший
місяць. Відтак суд констатує, що
правових підстав для скасування
надбавок 40% та 100% з 01.12.1996 року у
відповідача не було, оскільки
підвищення окладу для
військовослужбовців відповідно до
Указу Президента України № 926 від 04.10.1996
року автоматично не скасовувало
виплату особам, звільненим з
військової служби, надбавки, які вони
отримували під час проходження
військової служби.

Відповідно до статті 22 Конституції
України при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод громадянина.

Отже, суд вважає доведеним право
позивача на перерахунок та збільшення
розміру пенсії на суму недоплачених
йому 100% надбавки за особливі умови
служби та 40% надбавки за службу в Службі
безпеки України за період з 01.12.1996 року
по 01.01.2005 року.

01.01.2005 року позивачу було проведено
перерахунок призначеної пенсії
відповідно до частини 2 розділу ІІ
«Прикінцевих положень «Закону України
«Про внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», якою встановлено, що особи,
яким раніше призначено пенсії
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», мають право на перерахунок
пенсій з урахуванням положень цього
Закону та виплату 50 відсотків
перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року,
а з 1 січня 2006 року - 100 відсотків
перерахованої пенсії.

Після проведеного перерахунку з 01.01.2005
року позивачу призначена пенсія у
розмірі 62% від грошового забезпечення,
що включає в себе: посадовий оклад, у
розмірі 250 грн., оклад за званням 130 грн.,
відсоток за вислугу років 35% у розмірі
133 грн., надбавка СБУ 100%, надбавка за ОУС
50%, таємність 15% у розмірі 37,50 грн.,
надбавка за оперативно-розшукову
діяльність 20% у розмірі 50 грн., пенсійна
вислуга років 50% у розмірі 190 грн.,
надбавка «К» 50% у розмірі 190 грн.,
безперервна вислуга років 70% у розмірі
571,7 грн., премія 734,34 грн.

Таким чином, з 01.01.2005 року при
обчисленні пенсії позивача
відповідачем були враховані спірні
надбавки, а загальна сума нарахованої
пенсії склала 939,16 грн. з 01.01.2005 року, 1182,65
грн. з 22.03.2005 року та 1538,28 грн. з 01.05.2005
року.

Проте всупереч проведеному розрахунку,
згідно наявної у матеріалах довідки
Управління Служби безпеки України в
Закарпатській області № 290 від 12.12.2005
року розмір пенсії, що була виплачена
позивачу за останні 6 місяців 2005 року,
становить 1147,52 грн., а не як нараховано
позивачу у цей період - 1538,28 грн., а отже
матеріалами справи підтверджено факт,
що позивачу було недоплачено суми
нарахованої пенсії з усіма надбавками
та щомісячними додатковими видами
грошового забезпечення за період з
01.07.2005 року по 01.01.2006 року. Оскільки
пенсія позивачу за цей період була
нарахована, але не виплачена, суд
вважає в цій частині обґрунтованими є
посилання позивача на ч.2 ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р.
№2262-ХII, згідно якої нараховані суми
пенсії, не отримані пенсіонером з вини
органу Пенсійного фонду України,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Суд також зазначає, що лише з 01 січня 2008
року згідно з Указом Президента
України від 18 грудня 2007 року № 1234/2007
«Про внесення змін до Указу Президента
України від 14 квітня 1999 року № 379 та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких Указів Президента України»
втратили чинність Укази Президента
України від 23 лютого 2002 року № 173/2002
«Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового
та начальницького складу органів
внутрішніх справ», від 05 травня 2003 року
№ 389/2003 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та
Управління державної хорони України за
безперервну службу», Указ Президента
України від 04 жовтня 1996 року № 926/96 «Про
умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та
оплати праці працівників органів
внутрішніх справ», якими позивачу були
встановлені спірні надбавки під час
перерахування пенсії з 01.12.1996 року по
01.01.2006 року.

Враховуючи наведене, а також те, що
Враховуючи наведене, а також те, що
відповідач Управління Служби безпеки
України також не надав пояснень та
доказів наявності підстав для
скасування чи зменшення спірних
надбавок у грудні 1996 року (зокрема,
наказів про їх скасування), суд
погоджується з доводами позивача щодо
неправомірності дій відповідача по
зменшенню надбавки за особливі умови
служби до 50% та скасування 40% надбавки
за службу в Службі безпеки України та
наявність підстав для перерахунку та
виплати недоплачених сум пенсій
позивачу з урахуванням всіх надбавок з
01.12.1996 року по 01.01.2006 року.

Що стосується правомірності
визначення розміру надбавки за
оперативно-розшукову діяльність при
нарахуванні пенсії позивача за
вислугою років, суд зазначає наступне.

Згідно ст.63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» перерахунок раніше призначених
пенсій військовослужбовцям, особам,
які мають право на пенсію за цим
Законом та членам їх сімей у зв'язку із
введенням в дію цього Закону
провадиться за документами, що є у
пенсійній справі, а також додатковими
документами, поданими пенсіонерами на
час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у строки,
встановлені частиною другою статті 51
цього Закону.

Так, згідно розрахунку пенсії за
вислугу років по пенсійній справі
позивача, пенсія позивача була
призначена (обчислена) з 01.01.2005 року
виходячи із сум грошового забезпечення
з урахуванням надбавки за
оперативно-розшукову діяльність в
розмірі 20 відсотків. Однак вказана
надбавка не є додатковим видом
грошового забезпечення у розумінні
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», оскільки не була введена після
виходу позивача на пенсію, а була
передбачена та включена до сум
грошового забезпечення позивача на
підставі п.8.5. наказу Голови Служби
безпеки України від 22 серпня 1994 року №
0170 «Про затвердження Інструкції про
порядок призначення і виплати пенсій
та допомоги військовослужбовцям СБУ і
членам їх сімей». Тому відповідачем
вказана надбавка помилково не була
врахована під час призначення пенсії
позивачу, який мав право на її
отримання під час проходження
військової служби відповідно до вимог
вказаної Інструкції.

Зазначене підтверджується наявною у
матеріалах справи довідкою Управління
Служби безпеки України від 14.03.2007 року,
відповідно до якої позивач ОСОБА_2 на
момент звільнення з військової служби
здійснював оперативно-розшукову
діяльність. Крім того, суд зважає на
відсутність у справі відповідного
наказу керівника (начальника) Служби
безпеки України у Закарпатській
області про скасування надбавки
позивачу за оперативно-розшукову
діяльність із зазначенням обставин, що
стали підставою для прийняття такого
рішення.

Тому, беручи до уваги те, що позивач
безпосередньо займався
оперативно-розшуковою діяльністю, що
підтверджується матеріалами даної
справи та наявними в ній доказами, суд
приходить до висновку про наявність
правових підстав для перерахунку
пенсії позивача з урахуванням надбавки
за оперативно-розшукову діяльність в
розмірі 20 відсотків посадового окладу
за період з дня звільнення з військової
служби і до моменту її врахування у
складі грошового забезпечення
позивача 01.01.2005 року.

Стосовно суб'єкта перерахунку і
виплати позивачу пенсії із врахуванням
спірної доплати, то суд враховує те, що
виходячи із системного аналізу чинного
законодавства про пенсійне
забезпечення слідує, що з 01.01.2007р.
згідно ст.99 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» на
органи пенсійного фонду покладено
повноваження по перерахунку та виплаті
військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, які
мають право на пенсійне забезпечення
на умовах Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», пенсій, в тому числі призначених
до введення в дію цього Закону. В цьому
аспекті органам пенсійного фонду
державою з 01.01.2007р. делеговані
вищевказані функції, через що органи
СБУ та інших силових відомств не можна
вважати боржниками в частині
проведення перерахунку і виплати
недонарахованої пенсії
військовослужбовцям та іншим
категоріям громадян.

Суд звертає увагу на те, що в ч.3 ст.105 КАС
України наведено вимоги, які може
містити адміністративний позов, а в ч.2
ст. 162 КАС України передбачено
повноваження суду при вирішенні справи
по суті. Так у разі визнання судом дій
чи бездіяльності відповідача - суб'єкта
владних повноважень протиправною, що
має місце і в досліджуваних
правовідносинах, суд може зобов'язати
такого відповідача вчинити певні дії,
які той зобов'язаний виконати, зокрема
провести перерахунок пенсії.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та наведені норми чинного
законодавства, суд приходить до
висновку про задоволення позову в
повному обсязі.

Щодо заявленого клопотання
відповідачем Головним управлінням
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області, у якому просить
відмовити в поновленні процесуальних
строків для звернення позивача до суду
за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 99 КАС України,
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд, оцінивши наявні у справі докази,
вважає, що є підстави зробити висновок
про поважність причин пропуску строку
на звернення до адміністративного
суду, оскільки до ознайомлення з
пенсійною справою представника
позивача, отримання розрахункових
документів по нарахуванню пенсії, а так
само картки особового рахунку про його
грошове забезпечення позивач
об'єктивно не міг знати про умови та
підстави здійснення перерахунку
пенсії позивача за період до 01.01.2006 року
та з яких видів грошового забезпечення
виходив відповідач, здійснюючи такий
перерахунок, а також про наявність
нарахованої, але не виплаченої йому
пенсії за шість місяців 2005 року. При
цьому порушення, на яке вказує позивач,
триває і по сьогоднішній день, що
порушує право позивача на мирне
володіння своїм майном відповідно до
статті 1 Першого протоколу до Конвенції
«Про захист прав людини та
основоположних свобод», а відтак суд
вважає, що позивач має право на судовий
захист своїх прав.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 8 ч.2, 10, 11, 86, 71, 105 ч.3, 159, 162, 163 КАС
України, Законом України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Уточнений адміністративний позов
задовольнити повністю.

Поновити пропущений строк звернення
до суду.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області провести ОСОБА_2
нарахування пенсії з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою, яке він отримував перед
звільненням з військової служби,
враховуючи оклад за посадою,
військовим званням, процентну надбавку
за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення та премії
в розмірах, установлених
законодавством, включивши до
розрахунку 100% надбавки за особливий
характер служби та 40% надбавки за
службу в Службі безпеки України за
період з 01.12.1996 року по 01.01.2005 року, а
також 20% надбавки за
оперативно-розшукову діяльність за
період з 26.07.1996 року по 01.01.2005 року та
провести відповідний перерахунок за
минулий період.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області виплатити
ОСОБА_2 різницю між фактично отриманою
та належною до сплати сумами пенсії за
період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року та
компенсацію втрати частини доходів за
цей період.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лемак О.В.