Справа № 2а-8783/12/2670
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року 10:20
№ 2а-8783/12/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Донця В.А., за
участю секретаря судового засідання
Суховій О.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомОСОБА_1 доДержавної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, Головного
управління Міндоходів у місті
Києвіпровизнання протиправними дій,
поновлення на роботі
ОСОБА_1, 22.06.2012, звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом про: визнання протиправними
дій Державної податкової служби у
місті Києві щодо видання наказу від
11.08.2010 №389-о "Про звільнення ОСОБА_1";
визнання протиправними дій Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва Державної
податкової служби щодо видання наказу
від 21.08.2010 №255-о "Про звільнення ОСОБА_1";
зобов'язання Державної податкової
служби у місті Києві скасувати наказ
від 11.08.2010 №389-о "Про звільнення ОСОБА_1";
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва Державної податкової
служби скасувати наказ від 21.08.2010 №255-о
"Про звільнення ОСОБА_1"; поновлення
ОСОБА_1 на посаді заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
Державної податкової служби.
Ухвалою суду від 19.03.2014 відповідача -
Державну податкову інспекцію у
Святошинському районі міста Києва
Державної податкової служби замінено
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві,
відповідача - Державну податкову
службу у місті Києві правонаступником -
Головним управлінням Міндоходів у
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05.02.2014 скасовано постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києві від 27.06.2013 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду міста Києва від
21.08.2013, справу направлено на новий
розгляд. Скасовуючи рішення судів
попередніх інстанцій касаційний суд
зазначив, що позивачем не обґрунтовано
та документально не підтверджено
причини проміжку часу тривалості між
ознайомленням 26.03.2012 з оскаржуваними
наказами та зверненням до суду 27.06.2012,
що перевищує місячний строк звернення
до суду. Судами першої та апеляційної
інстанції не вирішувалось питання щодо
постановлення ухвали про поновлення
пропущеного строку звернення до суду
або відмову в поновленні такого строку
з викладенням мотивів такого рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що відповідачем було
порушено вимоги статті 40 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП
України), оскільки її було звільнено
під час тимчасової непрацездатності.
На думку позивача, відповідачем не
дотримано вимог статей 147-150 КЗпП
України щодо накладення на неї
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення. Крім того, позивач вказала,
що свої обов'язки виконувала
Під час нового судового розгляду
позивач повідомила, що стан її здоров'я,
нещастя, які спіткали її сім'ю, не
дозволили їй в місячний термін після
ознайомлення в березні 2012 року з
оскаржуваними наказами звернутись до
суду.
Представник Головного управління
Міндоходів у місті Києві проти
задоволення позовних вимог заперечила,
зазначивши, що позивач була звільнена
правомірно, з дотриманням вимог пункту
3 статті 40 КЗпП України за неналежну
організацію роботи щодо оподаткування
доходів громадян та контролю за
повнотою нарахування і сплати податку
з доходів фізичних осіб, податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин та механізмів,
плати за землю фізичними особами, та з
урахуванням раніше накладеного на
позивача дисциплінарного стягнення.
Крім того, представник зазначила про
відсутність доказів на підтвердження
поважності причини пропущення
позивачем місячного строку звернення
до суду, що є підставою для залишення
адміністративного позову без розгляду.
Представник Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві підтримав повністю позицію
представника Головного управління
Міндоходів у місті Києві.
Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін, дослідивши
докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 01.08.2007
№465-о призначена на конкурсній основі
на посаду заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва.
На підставі наказу від 23.02.2010 №108
Державної податкової адміністрації у
місті Києві "Про проведення
комплексної перевірки роботи
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва"
проведено відповідну перевірку, за
результатами якої складено акт від
25.03.2010 №36/14-012/57 про результати
комплексної перевірки стану
організації роботи підрозділів
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва за
період з 01.11.2006 по 01.02.2010.
Наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 11.08.2010
№389-о "Про звільнення ОСОБА_1, позивача
звільнено з посади заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва у зв'язку з систематичним
невиконанням без поважних причин
обов'язків, відповідно до пункту 3
статті 40 КЗпП України.
Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 21.08.2010 №255-0 "Про
звільнення ОСОБА_1" позивача звільнено
з посади заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків відповідно до пункту
3 статті 40 Кодексу законів про працю
Вирішуючи спір, суд виходить з такого.
Відповідно до частини третьої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.
Частиною другою статті 47 КЗпП України
встановлено, що в разі звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу він
зобов'язаний також у день звільнення
видати йому копію наказу про
звільнення з роботи.
З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 направлявся лист Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва від 21.08.2010 №8201/Ш/04-062
з проханням прибути для ознайомлення з
наказом про звільнення та отримання
трудової книжки. Зазначений лист
повернувся не врученим у зв'язку із
закінченням терміну.
податкова інспекція у Святошинському
районі міста Києва повторно направила
ОСОБА_1 лист з проханням прибути для
ознайомлення з наказом про звільнення
та отримання трудової книжки, який
також повернувся з відміткою за
закінченням терміну.
Позивач пояснила, що про звільнення їй
стало відомо в березні 2012 року, тому з
урахуванням стану здоров'я вона до
відповідачів з позовом не зверталась.
Згідно з розпискою, з наказом Державної
податкової адміністрації у місті Києві
від 11.08.2010 №389-о "Про звільнення ОСОБА_1"
позивач ознайомилась 26.03.2012.
З матеріалів справи вбачається, що
позивач 02.06.2011 зверталась на особистому
прийомі з заявою (вх. № Ш/3551) до
посадових осіб Державної податкової
служби України з проханням розглянути
заяву останньої на предмет
відповідності діючому законодавству
прийнятих рішень посадовими особами
Державної податкової адміністрації у
місті Києві, що зазначені в пункті 5
наказу Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 05.03.10
№135 "Про підсумки роботи органів
державної податкової служби міста
Києва за 2009 рік і січень 2010 року;
стратегічні напрями діяльності у 2010
році та заходи, спрямовані на
забезпечення виконання органами
Державної податкової служби міста
Києва доведених завдань", пункту 3
наказу Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 07.04.2010
№213 "Про результати комплексної
перевірки Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва" та наказу Державної
податкової адміністрації у місті Києві
від 11.08.10 №389-о "Про звільнення ОСОБА_1".
Наведене дає підстави для висновку, що
позивач станом на 02.06.2011 знала про
порушення її прав, інтересів щодо її
звільнення наказом Державної
податкової адміністрації у місті Києві
від 11.08.2010 №389-о "Про звільнення ОСОБА_1"
з посади заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1
01.07.2011 першим заступником Голови
Комісії з проведення реорганізації
Державної податкової адміністрації
України, заступником Голови Державної
податкової служби України Клименком
О.В. було повідомлено, що звільнення
ОСОБА_1 здійснено на підставі наказу
Державної податкової адміністрації у
місті Києві від 11.08.2010 №389-о, розгляд
заяви по суті можливо виключно за умови
поновлення строків, передбачених
статтями 225, 233 КЗпП України.
Матеріали адміністративної справи
свідчать, що позивач 26.07.2011 зверталась
до в.о. Голови Державної податкової
служби України зі зверненням, у якому
просила переглянути результати
комплексної перевірки Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва, яка проведена
працівниками Державної податкової
адміністрації у місті Києві згідно з
наказом від 23.02.2010 №108 "Про проведення
комплексної перевірки організації
роботи Державної податкової інспекції
у Святошинському районі міста Києва" за
період з 01.11.2006 по 01.12.2010. Також, 22.02.2012
ОСОБА_1 зверталась до голови Державної
податкової служби у місті Києві
Носачової І.В. з проханням врахувати та
об'єктивно розглянути всі надані
раніше до матеріалів перевірки
Крім того, до матеріалів
адміністративної справи (т.1, а.с. 10)
долучено копію наказу Державної
податкової адміністрації України у
місті Києві від 11.08.2010 №389-о про
ознайомлення позивача з цим наказом
26.03.2012. Наведена обставина
представниками відповідачів не
Згідно з відміткою про прийняття
позовної заяви, позивач звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з даним адміністративним
позовом 27.06.2012, тобто з пропущенням
місячного строку звернення до суду.
Статтею 100 КАС України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (частина перша). Позовна заява
може бути залишена без розгляду як на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи (частина
друга).

В обґрунтування поважності причин
пропущення строку звернення до суду
позивачем додані: листок
непрацездатності АВК № 058068 з 09.07.2010 по
10.08.2010; листок непрацездатності АВК
№171271 з 20.08.2010 по 28.08.2010; листок
непрацездатності АВК №171302 з 30.08.2010 по
10.09.2010; листок непрацездатності АВК
№170747 з 13.09.2010 по 11.10.2010; листок
непрацездатності АВК №171566 з 12.10.2010 по
22.10.2010; листок непрацездатності АВК
№171612 з 25.10.2010 по 05.11.2010; листок
непрацездатності АВК №170974 з 08.11.2010 по
03.12.2010; листок непрацездатності АВК
№171830 з 06.12.2010 по 17.12.2010; листок
непрацездатності АВК №525692 з 20.12.2010 по
29.12.2010; листок непрацездатності АВК
№506576 з 04.01.2011 по 21.01.2011; листок
непрацездатності АВК №512370 з 24.01.2011 по
04.02.2011; листок непрацездатності АВК
№513829 з 07.02.2011 по 25.02.2011; листок
непрацездатності АВІ №553579 з 11.03.2011 по
18.03.2011. Також надано копії виписок із
медичної картки амбулаторного,
стаціонарного хворого, з якої
вбачається, що позивач перебувала на
лікуванні: з 20.03.2011 по 15.04.2011, з 18.05.2011 по
02.06.2011, з 07.08.2011 по 10.09.2011, 09.12.2011 по 30.12.2011,
з 07.02.2012 по 28.02.2012.

При цьому, позивач наголосила, що в
періоди з 16.04.2011 по 18.05.2011, з 03.06.2011 по
07.08.2011, з 11.09.2011 по 09.12.2011, з 31.12.2011 по 07.02.2012
та після знаходження на стаціонарному
лікуванні по 31.03.2012, не зважаючи на
відсутність листків непрацездатності
за ці періоди, вона продовжувала
лікування, стан її здоров'я був вкрай
незадовільний, про що свідчать
численні листки непрацездатності та
виписка з картки амбулаторного
хворого.

Також, позивач пояснила, що 24.04.2012 (тобто
в межах місячного строку після
ознайомлення з оскаржуваними наказами
26.03.2012) вона зверталась з аналогічним
позовом до Святошинського районного
суду міста Києва. Після отримання
ухвали Святошинського районного суду
міста Києва від 28.05.2012 про закриття
провадження в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
служби в місті Києві, Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва Державної
податкової служби про поновлення на
роботі, позивач одразу, 27.06.2012,
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
аналогічним позовом.

На виконання вимог ухвали Вищого
адміністративного суду України від
05.02.2014 позивач надала виписку з картки
амбулаторного хворого, видану 20.03.2014
лікарем Київського міського
пологового будинку №3. Зі змісту
виписки убачається, що ОСОБА_1
перебувала на амбулаторному лікуванні
з 01.03.2011 по липень 2012 року в зв'язку з
хворобою, яка була наслідком
нервово-психологічного
перенапруження. Представник позивача
зазначив, що такий стан був пов'язаний,
у тому числі із загибеллю чоловіка
ОСОБА_1 (свідоцтво про смерть від 05.01.2011
серія НОМЕР_1).

З огляду на викладені обставини щодо
проходження позивачем лікування
(амбулаторного, стаціонарного),
починаючи з липня 2010 року до часу
звернення до адміністративного суду з
даним позовом у червні 2012 року,
звернення з аналогічним позовом до
Святошинського районного суду міста
Києва в квітні 2012 року (в місячний строк
з дня ознайомлення 26.03.2012 з
оскаржуваним наказом від 11.08.2010 №389-о),
закриття провадження в цивільній
справі цим судом ухвалою від 28.05.2012,
беручи до уваги важкі обставини, які
склались у сім'ї позивача, а також
враховуючи висновок Вищого
адміністративного суду України,
викладений в ухвалі від 05.02.2014, якою
адміністративну справу направлено на
новий розгляд, щодо необхідності
підтвердження поважності причин
пропущення позивачем строку звернення
до суду з 26.03.2012, суд вважає
обґрунтованими доводи позивача про
поважність причин пропущення нею
строку звернення до адміністративного
суду з цим позовом. На підставі статті
100 КАС України суд дійшов висновку про
поважність причин пропущення ОСОБА_1
строку звернення до суду.

Щодо необхідності постановлення
ухвали про поновлення строку звернення
до суду чи про відмову в поновленні
такого строку, то слід зазначити, що
станом на час розгляду
адміністративної справи, вирішення
питання відповідно до статті 100 КАС
України про наявність підстав для
залишення адміністративного позову
без розгляду в зв'язку з пропущенням
позивачем строку звернення до
адміністративного суду чи визнання
поважними причин пропущення такого
строку, в адміністративного суду
відсутні повноваження поновлювати
строк звернення до адміністративного
суду. При цьому слід врахувати, що
частиною другою статті 5 КАС України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи. Водночас,
пунктом 9 частини першої статті 155 КАС
України передбачено постановлення
ухвали про залишення позовної заяви
без розгляду в разі подання заяви з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і якщо суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Судом встановлено, що на виконання
наказу Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 23.02.2010
№108 проведено комплексну перевірку
стану організації роботи ДПІ у
Святошинському районі м. Києва за
період з 01.11.2006 по 01.02.2010 (акт від 25.03.2010
№36/14-012/57).

Комплексною перевіркою встановлені
порушення, зокрема щодо оподаткування
фізичних осіб. Порушення та недоліки
стали можливими внаслідок відсутності
належного та дієвого контролю за
роботою з боку заступника начальника
Державної податкової інспекції
ОСОБА_1, яка здійснювала контроль за
роботою підрозділу оподаткування
фізичних осіб.

За результатами комплексної перевірки
Державною податковою інспекцією у
місті Києві прийнято наказ від 07.04.2010
№213, у пункті 3 якого зазначено: "на
підставі статей 147, 148, 149 КЗпП України,
статті 13 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" та
враховуючи не зняте дисциплінарне
стягнення, накладене наказом ДПА у м.
Києві від 05.03.2010 №135, звільнити
заступника начальника Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва ОСОБА_1 з займаної
посади за неналежну організацію роботи
щодо оподаткування доходів громадян та
контролю за повнотою нарахування і
сплати податку з доходів фізичних осіб,
податку з власників транспортних
засобів та інших машин і механізмів,
плати за землю фізичних осіб, що
призвело до суттєвих порушень та
недоліків, виявлених перевіркою.
Підстава: акт про результати
комплексної перевірки від 25.03.2010
№36/14-012/57, матеріали комплексної
перевірки, пояснення ОСОБА_1".

Листом від 09.08.2010 №8698/8/04-059 Державна
податкова інспекція у Святошинському
районі міста Києва повідомила Державну
податкові адміністрацію у місті Києві
про те, що "заступник начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
ОСОБА_1 відсутня на робочому місці з
07.04.2010. Зі слів ОСОБА_1 вона знаходиться
на лікарняному. Станом на 09.08.2010 листки
непрацездатності до відділу персоналу
не надавались. За місцем проживання
(АДРЕСА_1) ОСОБА_1 виїжджала комісія, яка
призначена для проведення службових
перевірок у випадках зловживань та
необґрунтованих тривалих лікарняних,
складено акт про її відсутність за
даною адресою".

У наказі Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 11.08.2010
№389-о "Про звільнення ОСОБА_1" зазначено,
що відповідно до наказу Державної
податкової адміністрації у місті Києві
від 07.04.2010 №213 "Про результати
комплексної перевірки Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва" на підставі статей
147, 148, 149 КЗпП України, статті 13 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні" та враховуючи не зняте
дисциплінарне стягнення, накладене
наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 05.03.10
№135, заслуговувала на звільнення з
займаної посади заступник начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
ОСОБА_1 за неналежну організацію роботи
щодо оподаткування доходів громадян та
контролю за повнотою нарахування і
сплати податку з доходів фізичних осіб,
податку з власників транспортних
засобів та інших машин і механізмів,
плати за землю фізичних осіб, що
призвело до суттєвих порушень та
недоліків, виявлених перевіркою.
Зазначене рішення не було реалізовано
в зв'язку з тим, що згідно з листом
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва від
09.08.2010 №8698/8/04-059 ОСОБА_1 була відсутня на
робочому місці з 07.04.2010. ОСОБА_1
особисто, 11.08.2010, надано листок
непрацездатності серії АВК №058068,
виданий Київською міською клінічною
лікарнею №1, в якому зазначено стати до
роботи 11.08.2010.

Згідно з цим наказом ОСОБА_1 звільнено з
посади заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва на
підставі статей 147, 148, 149 КЗпП України,
статті 13 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" з 21.08.2010 у
зв'язку з систематичним невиконанням
працівником без поважних причин
обов'язків, пункт 3 статті 40 КЗпП
України.

На підставі, в тому числі зазначеного
наказу, Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі
міста Києва прийнято наказ від 21.08.2010
№255-о, відповідно до якого ОСОБА_1
звільнено 21.08.2010 з посади заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків на підставі пункту 3 статті 40
Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

З наказу Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 05.03.2010
№135 "Про підсумки роботи органів
державної податкової служби міста
Києва за 2009 рік і січень 2010 року;
стратегічні напрями діяльності у 2010
році та заходи, спрямовані на
забезпечення виконання органами
Державної податкової служби міста
Києва доведених завдань" вбачаєть-ся,
що ОСОБА_1 за низький рівень
організації проведення документальних
перевірок суб'єктів
господарювання-юридичних та фізичних
осіб; низький показник донарахувань на
одне порушення при проведенні
перевірок суб'єктів господарської
діяльності - фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
у сфері оптової і роздрібної торгівлі
та орендують приміщення у великих
торгових центрах; відсутність
відповідної роботи з кадрами та
неналежний контроль за діями підлеглих
під час виконання службових обов'язків;
формальне виконання наданих ДПА у м.
Києві доручень в частині видачі
приватним підприємцям, які здійснюють
господарську діяльність з продажу
коштовної групи товарів, свідоцтв про
сплату єдиного податку на 2010 рік -
оголошено догану.

З акта про результати комплексної
перевірки стану організації роботи
підрозділів Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 25.03.2010 №36/14-012/57
вбачається, що зазначена перевірка
проводилась за період з 01.11.2006 по 01.02.2010.

Як зазначалось, позивач призначена на
посаду заступника начальника
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва з 01.08.2007.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва від 02.08.2007 №566 "Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів і заміщення
службових посад" за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням погашення прострочених
податкових зобов'язань та управління
оподаткування фізичних осіб.

Згідно з наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 20.11.2007 №776 "Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів і заміщення
службових посад" за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням аудиту юридичних осіб та
відділом контролю за фінансовими
установами та операціями у сфері ЗЕД.

Відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 12.05.2008 №286 "Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів і
заміщення службових посад" за
позивачем встановлено обов'язок з
керівництва управлінням оподаткування
фізичних осіб, управлінням реєстрації
та обліку платників податків,
управлінням інформатизації процесів
оподаткування.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва від 21.07.2008 №376 "Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів і заміщення
службових посад" за ОСОБА_1 встановлено
обов'язок з керівництва управлінням
реєстрації та обліку платників
податків.

Згідно з наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 15.08.2008 №419 "Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів і заміщення
службових посад" за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням інформатизації процесів
оподаткування, управлінням реєстрації
та обліку платників податків, відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян, відділом апеляцій.

Відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва від 08.12.2008 №700 "Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів і
заміщення службових посад" за
позивачем встановлено обов'язок з
керівництва управлінням
інформатизації процесів
оподаткування, управлінням реєстрації
та обліку платників податків, відділом
апеляцій.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 05.05.2009 №399 "Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів Державної
податкової у Святошинському районі
міста Києва" за ОСОБА_1 встановлено
обов'язок з керівництва управлінням
реєстрації та обліку платників
податків, відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян, відділом апеляцій.

Згідно з наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 28.05.2009 №478 "Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів Державної
податкової у Святошинському районі
міста Києва" за позивачем встановлено
обов'язок з керівництва відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян.

Відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 12.11.2009 №1039 "Про
розподіл обов'язків з керівництва
роботою структурних підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва" за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням оподаткування фізичних
осіб та відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян.

Слід звернути увагу, що акт про
результати комплексної перевірки
стану організації роботи підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва від 25.03.2010 №36/14-012/57
не містить врахування зазначених вище
наказів про розподіл обов'язків з
керівництва роботою структурних
підрозділів Державної податкової у
Святошинському районі міста Києва,
зокрема, щодо позивача. Натомість,
зазначений акт містить порівняння
показників роботи 2008 року порівняно з
2007 роком, 2009 року порівняно з 2008 роком
та відповідного періоду 2010 року.

Крім того, зазначений акт містить
інформацію як про недоліки у роботі
протягом 2006 року, тобто за період, у
якому позивач не працювала, а також про
допущені порушення ОСОБА_1, за які
позивача було притягнуто до
відповідальності у вигляді догани
наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 05.03.2010
№135.

Таким чином, обставини відображені в
акті не доводять порушення позивачем
своїх посадових обов'язків,
нормативно-правових актів, наслідком
чого були низька організація з
проведення документальних перевірок
суб'єктів господарювання-юридичних та
фізичних осіб, низький показник
донарахувань на одне порушення при
проведенні перевірок суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, які здійснюють підприємницьку
діяльність у сфері оптової і
роздрібної торгівлі та орендують
приміщення у великих торгових центрах,
відсутність відповідної роботи з
кадрами та неналежний контроль за
діями підлеглих під час виконання
службових обов'язків, формальне
виконання наданих Державною
податковою адміністрацією у місті
Києві доручень в частині видачі
приватним підприємцям, які здійснюють
господарську діяльність з продажу
коштовної групи товарів, свідоцтв про
сплату єдиного податку на 2010 рік

Відповідно до частини першої статті 147
КЗпП України за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана, звільнення.

Згідно з частиною першою статті 147-1
КЗпП України дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення (частина перша). За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення (частина
друга). При обранні виду
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника (частина третя). Стягнення
оголошується в наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку (частина четверта).

Відповідно до роз'яснень пункту 22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
трудових спорів" від 06.11.1992 №9 у справах
про поновлення на роботі осіб,
звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно виявилося порушення,
що стало приводом до звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пункту 1
статті 41 КЗпП України, чи додержані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені статтями 147-1, 148, 149
КЗпП України правила і порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
зокрема, чи не закінчився встановлений
для цього строк, чи застосовувалось вже
за цей проступок дисциплінарне
стягнення, чи враховувались при
звільненні ступінь тяжкості вчиненого
проступку і заподіяна ним шкода,
обставини, за яких вчинено проступок, і
попередня робота працівника.

Згідно роз'яснень пункту 23 зазначеної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України за передбаченими пунктом 3
частини першої статті 40 КЗпП України
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

На думку суду, жодних доказів вчинення
проступку після застосування до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани згідно наказу від 05.03.2010 №135,
відповідачі суду не надали, а
результати комплексної перевірки
стану організації роботи підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва, викладені у акті
від 25.03.2010 №36/14-012/57, які стали підставою
для звільнення, як зазначалось вище,
стосуються періоду з 01.11.2006 по 01.02.2010,
тобто до притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
наказом від 05.03.2010 №135.

Не надано відповідачами, серед іншого,
й доказів про врахування під час
застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення
позивача обставин, за яких вчинено
проступок, попередньої роботи ОСОБА_1,
яка згідно матеріалів справи
перебувала на службі у податкових
органах з 1990 року, її пояснень, зокрема,
у частині неможливості виконання на 50%
плану-графіку січня 2010 року з перевірок
фізичних осіб-підприємців у зв'язку з
тим, що до плану у січні 2010 року були
включені фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 та фізична особа-підприємець
ОСОБА_6, які мали взаємовідносини з ПП
"Аванта-М", у зв'язку з порушенням проти
посадових осіб цього підприємства
кримінальної справи за ознаками
злочину, передбаченого частиною першою
статті 358 Кримінального кодексу
України, об'єктивної неможливості
проведення перевірки цих осіб,
оскільки вони знаходились у розшуку.
Водночас, станом на 25.03.2010 перевірки
зазначених підприємців закінчені й за
їх результатами донараховано 24,5 млн.
грн.

Крім того, суд звертає увагу, що
одержавши лист Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва від 09.08.2010 №8698/8/04-059, у якому
йшлося про відсутність ОСОБА_1 на
роботі з 07.04.2010 та про повідомлення
останньою про її перебування на
лікарняному, Державною податковою
адміністрацією у м. Києві прийнято
наказ від 11.08.2010 №389-о про звільнення
позивача, що є порушенням частини
третьої статті 40 КЗпП України, за якою
не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації. Як
уже зазначалось, оскаржувані накази
видані під час тимчасової
непрацездатності позивача, що
підтверджується листком
непрацездатності серія АВК №171271,
виданого 20.08.2010 Київським міським
пологовим будинком №3.

Разом з тим, суд вважає
необґрунтованими доводи позивача про
її звільнення у вихідний день (субота) -
21.08.2010. Згідно з розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 26.11.2009 №
1412-р "Про перенесення робочих днів у 2010
році" у 2010 році перенесено робочий день
з понеділка 23 серпня - на суботу 21
серпня.

За таких обставин, суд погоджується з
доводами позивача про порушення
Державною податковою адміністрацією у
місті Києві зазначених вимог КЗпП
України під час звільнення працівника.

Згідно з частиною першою статті 235 КЗпП
України в разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

На виконання вимог Указу Президента
України від 09.12.2010 №1085/2010 "Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади" Державну
податкову інспекцію у Святошинському
районі міста Києва та Державну
податкову адміністрацію у місті Києві
реорганізовано у Державну податкову
інспекцію у Святошинському районі
міста Києва Державної податкової
служби та Державну податкову службу у
місті Києві, відповідно. В той же час, в
зв'язку з прийняттям Президентом
України указів від 24.12.2012 №726/2012 "Про
деякі заходи з оптимізації системи
центральних органів виконавчої влади"
та від 18.03.2013 №141/2013 "Про Міністерство
доходів і зборів України" утворено
Державну податкову інспекцію у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві та
Головне управління Міндоходів у місті
Києві, які є правонаступниками,
відповідно Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва Державної податкової
служби та Державної податкової служби
у місті Києві.

З огляду на викладене, підлягає
задоволенню позовна вимога про
зобов'язання Головного управління
Міндоходів у місті Києві скасувати
наказ від 11.08. 2010 №389-о "Про звільнення
ОСОБА_1" з 21.08.2010.

Оскільки суд дійшов висновку про
наявність підстав для скасування
наказу від 11.08.2010 №389-о "Про звільнення
ОСОБА_1", а також враховуючи, що наказ
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва від
21.08.2010 №255-о видано на підставі наказу
від 11.08.2010 №389-о, відповідно підлягає
задоволенню вимога про зобов'язання
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
скасувати наказ від 21.08.2010 №255-о щодо
звільнення позивача.

Отже, позивача слід поновити на посаді
заступника начальника Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, як
правонаступника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва, з дня наступного за днем
звільнення, тобто з 22.08.2010.

Частиною першою статті 256 КАС України
встановлено, що негайно виконуються
постанови суду про, зокрема, щодо
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби (пункт 3). Відтак,
постанова суду в частині поновлення
позивача на посаді заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві з 22.08.2010 підлягає негайному
виконанню.

Разом з тим, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог щодо
визнання протиправними дій
відповідачів під час звільнення
позивача. Судом не встановлено під час
судового розгляду справи вчинення
посадовими особами відповідачів
недобросовісних дій щодо працівника,
зокрема умисного неврахування листка
непрацездатності, зловживання
дискреційними повноваженнями,
вчинення дій поза межами компетенції.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
судом взято до уваги, що Вищий
адміністративний суд України,
скасовуючи ухвалою від 05.02.2014 рішення
судів попередніх інстанцій, якими
адміністративний позов також був
задоволений в зазначених частинах, не
вказав про помилковість висновків
судів першої та апеляційної інстанції,
порушення ними норм матеріального
права при здійсненні казуального
тлумачення положень КЗпП України, норм
процесуального права під час оцінки
письмових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 94
КАС України якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Матеріали судової справи свідчать про
сплату позивачем судового збору в
розмірі 32,82 грн. (квитанція від 27.06.2012
№N13DN42675). Однак, судом встановлено, що
позивач звільнений від сплати судового
збору на підставі пункту 1 статті 5
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011№3674-VI. Підстави повернення
помилково сплаченого судового збору
визначені в статті 7 цього Закону.

Оскільки сторонами не надано доказів,
понесеннями судових витрат, такі
витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Головне управління
Міндоходів у місті Києві скасувати
наказ Державної податкової служби у
місті Києві від 11 серпня 2010 року №389-о
"Про звільнення ОСОБА_1" у частині
звільнення ОСОБА_1 з 21 серпня 2010 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві скасувати наказ Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва Державної
податкової служби від 21 серпня 2010 року
№255-о "Про звільнення ОСОБА_1" у частині
звільнення ОСОБА_1 з 21 серпня 2010 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві з 22 серпня 2010 року.

Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві з 22
серпня 2010 року - виконати негайно.

У задоволенні решти адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складення постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.А. Донець