Справа № 826/2859/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2014 року 10:00 № 826/2859/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до1. Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві 2. Головного управління юстиції
у м. Києвіпровизнання протиправним та
скасування рішення №7466763 від 31.10.2013
року, зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві (далі також - відповідач 1,
реєстраційна служба), в якому позивач, з
урахуванням поданих 07.04.2014 року
уточнень просив: (1) визнати
протиправним та скасувати рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №7466763 від 31.10.2013 року; (2)
зобов'язати провести державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_1
на гараж АДРЕСА_1; (3) зобов'язати видати
ОСОБА_1 свідоцтво про право власності
на гараж АДРЕСА_1 та витяг про державну
реєстрацію права власності.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 06.03.2014 року відкрито
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи.
Під час розгляду справи 08.04.2014 року в
судовому засіданні судом було залучено
до справи в якості співвідповідача
Головне управління юстиції у м. Києві
(далі також - відповідач 2).
В судове засідання 08.03.2014 року прибули
представники позивача та відповідача 2.
З урахуванням вимог ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні суд
продовжив розглядати справу в
письмовому провадженні.
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим,
що реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві
протиправно зупинено розгляд заяви про
реєстрацію права власності на гараж, а
в подальшому і відмовлено в державній
реєстрації, оскільки позивач надав всі
необхідні документи, передбачені
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".
Відповідач 1 проти позову заперечує з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Відповідач 1 вважає
обґрунтованим оскаржуване рішення,
оскільки рішення про зупинення
обумовлене розбіжністю між особою,
зазначеною замовником будівництва в
Акті про прийняття в експлуатацію
закінченої будівництвом об'єкта та
особою, яка виступає "Організацією" в
інвестиційному договорі.
Відповідач 2 заперечував проти позову з
підстав, зазначених відповідачем 1.
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що позивачем - ОСОБА_1
14.06.2013 року подано до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві документи для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, а саме: на гараж
До заяви позивачем було також подано
копії наступних документів:
інвестиційного договору №Ш-п/22 від
19.11.2003 року; акту приймання-передачі
місця паркування від 16.03.2007 року; витягу
зі списку інвесторів №12/06-01 від 12.06.2013
року; договору оренди земельної
ділянки від 15.07.2003 року; акту прийняття
в експлуатацію №089 від 30.03.2005 року;
розпорядження Шевченківської районної
держадміністрації №1361 від 21.07.2005 року;
довідки ТОВ «Будсервіс-центр» про
відсутність заборгованості по оплаті
за користування парко-місцем АДРЕСА_1
та квитанції про сплату.
Рішенням №3783542 від 09.07.2013 року про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
державним реєстратором вирішено
зупинити розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, у
зв'язку з не поданням усіх необхідних
документів, та запропоновано надати:
договір про спільну діяльність між
Комунальним підприємством з питань
будівництва житлових будинків
"Житлоінвестбуд-УКБ" та Закритим
акціонерним товариством Торговий дім
"Інтерсервіс".

Позивачем затребувані документи не
були надані відповідачу 1, у зв'язку з
чим останній 31.10.2013 року виніс рішення
№7466763 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор: 1) встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Частиною 1-2, 4 Статті 15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Статтею 22 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлено, що у
разі якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Крім того, відповідно до п. 12-13 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№703 від 22.06.2011 року (станом на момент
розгляду справи втратив чинність, але
був чинним під час винесення
оскаржуваного рішення) під час
розгляду заяви про державну реєстрацію
і документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 1)
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках); 2) повноважень заявника; 3)
відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах; 4) наявності
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до закону; 5)
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

У разі подання не в повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію, яке містить рекомендації
щодо усунення обставин, що були
підставою для його прийняття.

Як вбачається з пунктів 25-26 вказаного
вище Порядку, у разі проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
заінтересованою особою є власник
(власники), інший правонабувач
(правонабувачі), сторона (сторони)
правочину, відповідно до якого виникло
право власності та інше речове право.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: 1) укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат; 2)
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 3) свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 4) свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Обставини справи свідчать, що
відповідачем 1 прийнято рішення про
зупинення розгляду заяви позивача
внаслідок наявних розбіжностей у
поданих документах, зокрема: особою,
зазначеною замовником будівництва в
Акті про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
Комунальне підприємство з питань
будівництва житлових будинків
«Житлоінвестбуд-УКБ», а особою, яка
виступає «Організацією» в
Інвестиційному договорі №Шп/22,
укладеним з позивачем, є Закрите
акціонерне товариство Торговий дім
«Інтерсервіс».

Вказані обставини також
підтверджуються матеріалами справи,
зокрема, копією акту про приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, зареєстрованого Управлінням
Держархбудконтролю м. Києва за №089 від
30.03.2005 року, та копією Інвестиційного
договору №Ш-п/22 від 19.11.2003 року,
укладеного між позивачем та ЗАТ
"Торговий дім "Інтерсервіс".

У той же час, позивачем не було
оскаржено вищевказане рішення №3783542
від 09.07.2013 року про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, за результатами
невиконання якого позивачу відмовлено
в проведенні державної реєстрації
права власності. На даний момент
вказане рішення є чинним і не виконано
позивачем.

З огляду на наведені розбіжності,
враховуючи чинність рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав, зважаючи також на те,
що під час судового розгляду справи
позивачем не надано доказів щодо
усунення виявлених державним
реєстратором розбіжностей, суд
приходить до висновку, що державним
реєстратором відповідно до закону було
винесене рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №7466763 від 31.10.2013 року.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111 112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві та
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №7466763 від 31.10.2013 року та
зобов'язання вчинити дії - відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна