Справа № 814/545/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/545/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Вербицької Н.В. та Градовського
Ю.М.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника позивача -
Турбал Світлани Петрівни та
представника відповідача - Лушникова
Василя Петровича,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року по справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області до
Миколаївської обласної психіатричної
лікарні №2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Миколаївському районі
Миколаївської області (далі УПФУ)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Миколаївської обласної
психіатричної лікарні №2 (далі Лікарня)
про стягнення боргу по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 103464,43
грн..

В обґрунтування позовних вимог
пенсійним органом зазначалось, що
згідно норм чинного законодавства,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до п."б"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а тому невідшкодування
підприємством зазначених витрат є
протиправним, а суми нараховані
відповідачем підлягають стягненню на
рахунки УПФУ.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ
подало апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
УПФУ було направлено відповідачу
розрахунки про фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених відповідно до ч.2
прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій
призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за жовтень-грудень 2012
року на загальну суму 103464,43 грн..

Оскільки на час звернення до суду
вказані суми, на думку пенсійного
органу, сплачені не були УПФУ
звернулось з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач надміру сплатив позивачу
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за попередні
періоди в сумі 128277,52 грн., які останній
(УПФУ) не мав права отримувати, оскільки
незаконно призначив та виплатив ці
пенсії внаслідок подання працівниками
Лікарні виправлених трудових книжок та
недостовірних відомостей, зазначених в
уточнюючих довідках, а сума переплати
має бути повернена відповідачу або
зарахована в рахунок майбутніх
платежів. Таким чином, судом зазначено,
що оскільки УПФУ не мав права
отримувати відшкодування витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за попередні періоди в сумі 128277,52 грн.,
то позивач повинен був зарахувати
наведені неправомірно отримані кошти в
рахунок заборгованості відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за жовтень-грудень 2012
року.

Разом з тим, відповідно до ст.81 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Частиною ч.2 ст.101 наведеного Закону
встановлено, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Статтею 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено утримання
зайво виплачених сум пенсій у зв'язку
із зловживаннями пенсіонера або
наданням страховиком недостовірних
даних шляхом добровільного повернення
пенсіонером цих сум або шляхом
стягнення на підставі рішень
територіальних органів ПФ або в
судовому порядку.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
виникнення права на стягнення
переплачених пенсійних виплат (в тому
числі в даному випадку виникнення у
Лікарні права вимагати повернення
переплати відшкодування витрат на
доставку та виплату пенсій шляхом
зарахування такої переплати у рахунок
майбутніх платежів) безпосередньо
пов'язано з визначенням осіб, з вини
яких така переплата сталася.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції фактично самостійно не
досліджував обставини призначення
пенсій працівникам Лікарні, пославшись
в обґрунтування свого рішення лише на
рішення Миколаївського окружного
адміністративного суду, якими
встановлено безпідставність витрат
бюджетних коштів на виплату незаконних
пенсій, та на акт КРУ від 20 березня 2008
року з аналогічними висновками.

Разом з тим, вказані рішення суду та акт
КРУ не містять в собі відомостей щодо
визначення осіб, неправомірні дії яких
(як то видання Лікарнею безпідставних
відповідних довідок та інших
документів для призначення пенсій,
подання пенсіонерами неправдивих чи
підроблених відомостей, порушення УПФ
порядку призначення пенсій та інше)
привели до призначення незаконних
пенсій та відповідно до переплати
коштів.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає безпідставними
та передчасними висновки суду першої
інстанції щодо наявності у Лікарні
права на повернення переплачених по
незаконним пенсіям коштів, в тому числі
шляхом зарахування цієї переплати у
рахунок майбутніх платежів по
відшкодуванню витрат на доставку та
виплату пенсій інших пенсіонерів, у
зв'язку з чим і рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову УПФ про стягнення з Лікарні
поточної заборгованості саме з підстав
наявності у останнього права на
зарахування переплати у рахунок
поточних платежів не може вважатися
обґрунтованим та законним.

В той же час, в ході апеляційного
провадження в судовому засіданні
представником позивача подано заяву
про відмову від адміністративного
позову та закриття провадження в
адміністративній справі у зв'язку з
самостійною сплатою Лікарнею
заборгованості за жовтень-грудень 2012
року, що підтверджується відповідними
платіжними дорученнями (т.1 а.с.38-42).

Згідно з п.2 ч.1 ст.157 КАС України суд
закриває провадження у справі якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом.

Відповідно до ст.194 КАС України позивач
може відмовитись від
адміністративного позову, а сторони
можуть примиритися у будь-який час до
закінчення апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами ч.1 ст.203 КАС України,
постанова суду першої інстанції
скасовується, а провадження у справі
закривається з підстав встановлених
ст.157 КАС України.

Враховуючи, що суд першої інстанції при
розгляді справи по суті допустив
порушення норм права, а дії позивача
стосовно відмови від
адміністративного позову не
суперечать закону та не порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
колегія суддів вважає за можливе
прийняти відмову УПФУ від
адміністративного позову, що є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та закриття
провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 157, 203, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі
№814/545/13-а за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області до Миколаївської обласної
психіатричної лікарні №2 про стягнення
заборгованості - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський Н.В. Вербицька