Справа № 802/790/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/790/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

секретаря судового засідання:
Крисько Ілони Володимирівни,

представника позивача:
Титули О.І.,

відповідача:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Хмільницького міськрайонного
центру зайнятості - робочого органу
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття до
ОСОБА_2 про стягнення суми
матеріального забезпечення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
Хмільницький міськрайонний центр
зайнятості - робочий орган Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (далі - Хмільницький
МРЦЗ, позивач) з адміністративним
позовом до ОСОБА_2 ( далі - відповідач )
про стягнення суми матеріального
забезпечення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
громадянка ОСОБА_2, перебуваючи на
обліку в Хмільницькому міськрайонному
центрі зайнятості, отримала допомогу
по безробіттю в загальній сумі 5594,32 грн.
В подальшому, при проведенні перевірки,
були виявлені відомості щодо
реєстрації ОСОБА_2 з 12.05.2000 року як
фізичної особи-підприємця, що свідчить
про віднесення ОСОБА_2 до зайнятого
населення і є перешкодою у набутті
статусу безробітної та отриманні
допомоги по безробіттю. В своїй заяві
від 22.10.2012 року про надання статусу
безробітної ОСОБА_2 зазначену
обставину приховала. Безпідставно
отримані кошти відповідач у
добровільному порядку не повертає, що
стало підставою для звернення до суду з
даним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, та просила
адміністративний позов задовольнити.

Відповідач заперечувала щодо позову,
зазначивши, що вона правомірно
отримувала допомогу по безробіттю,
оскільки на час звернення до центру
зайнятості з заявою про надання
статусу безробітного вже тривалий час
фактично не займалась підприємницькою
діяльністю та, відповідно, не
отримувала ніякого доходу, а відтак
підстав для стягнення сум виплаченої
допомоги немає. Додатково пояснила, що
не знала, що за вказаних обставин їй
необхідно було припинити
підприємницьку діяльність в
передбачений законодавством порядок.
Разом з тим зазначила, що з 12.05.2000 року
була зареєстрована як фізична особа -
підприємець, а заяву про припинення
підприємницької діяльності подала
лише 03.12.2013 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у їх сукупності, суд
встановив наступне.

ОСОБА_2 перебувала на обліку в
Хмільницькому міськрайонному центрі
зайнятості як безробітна у період з
22.10.2012 року по 03.05.2013 року.

При зверненні до центру зайнятості
ОСОБА_2 власноруч заповнила та
підписала заяву від 22.10.2012 року про
надання їй статусу безробітної з
виплатою допомоги по безробіттю, в якій
не вказала про те, що з 12.05.2000 року вона
зареєстрована як фізична особа -
підприємець.

В період з 22.10.2012 по 03.05.2013 року ОСОБА_2
виплачено допомогу по безробіттю в
загальній сумі 5594,32 грн., що
підтверджується довідкою №02-18/14 від
21.01.2014 року (а.с. 7).

На підставі інформації, що 03.12.2013 року
надійшла до позивача з Державного
реєстру загальнообов"язкового
державного соціального страхування, та
розпорядження директора Хмільницького
міськрайонного центру зайнятості від
09.01.2014 року службовими особами
Хмільницького міськрайонного центру
зайнятості 24.01.2014 року проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" щодо ОСОБА_2,
результати якого оформлено актом №6
(а.с. 8).

В ході проведеного розслідування
встановлено, що ОСОБА_2 під час надання
її статусу безробітної надала
недостовірні дані стосовно реєстрації
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, в
той час як, під час перебування на
обліку в Хмільницькому міськрайонному
центрі зайнятості як безробітної,
відносилась до категорії зайнятого
населення, оскільки являється фізичною
особою - підприємцем, що
підтверджується довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а відтак,
безпідставно отримувала допомогу по
безробіттю протягом періоду
перебування на обліку ( 22.10.2012 - 03.05.2013 ) в
загальній сумі 5594,32 грн.

З урахуванням висновків, зроблених у
акті розслідування №6 від 24.01.2013 року,
директором Хмільницького
міськрайонного центру зайнятості
24.01.2013 року видано наказ №6 про
розслідування страхових випадків
(а.с.9), яким ОСОБА_2 запропоновано
повернути незаконно отримані нею кошти
- допомогу по безробіттю в загальній
сумі 5594,32 грн.

Наказ, акт перевірки та повідомлення
про відшкодування коштів ( а.с. 10 )
відповідач отримала 31.01.2014 року, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 11).

При цьому суд враховує те, що наказ про
розслідування страхових випадків та
повернення коштів відповідачем не
оскаржено.

Проаналізувавши нормативно-правові
акти, що регулюють спірні
правовідносини, суд зважає на таке.

Згідно статті 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 № 803-XII
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

В Україні до зайнятого населення,
відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону
України "Про зайнятість населення" від
01.03.1991 № 803-XII (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах, зокрема, громадяни,
які самостійно забезпечують себе
роботою, включаючи підприємців, осіб,
зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Аналогічні правові норми закріплені і
в статтях 1, 4 Закону України " Про
зайнятість населення " № 5067-VI від 05.07.2012
року, який набув чинності з 01.01.2013 року.

Проте, обов'язковою умовою для
встановлення відносин, пов'язаних з
провадженням підприємницької
діяльності, є державна реєстрація
особи як підприємця.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", державна
реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців це
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення
інших реєстраційних дій, які
передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців", датою
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця є дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців", державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
проводиться у разі, в тому числі,
прийняття фізичною особою -
підприємцем рішення про припинення
підприємницької діяльності.

Частина 3 статті 46 вищевказаного Закону
передбачає, що фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців",
для внесення до Єдиного державного
реєстру запису про рішення фізичної
особи - підприємця щодо припинення нею
підприємницької діяльності така
фізична особа - підприємець або
уповноважена нею особа має подати
державному реєстратору заяву про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем із
зазначенням відомостей про порядок та
строк заявлення кредиторами своїх
вимог.

Згідно п.2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов"язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Разом з тим, відповідальність особи за
порушення вимог законодавства з питань
соціального забезпечення на випадок
безробіття передбачена п. 3 статті 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", відповідно до якого, сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктами 6, 7 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
р. N 60/62, постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 р. N 7-1, визначено, що у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Рішення про повернення коштів
особою чи роботодавцем оформлюється
наказом. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення центр
зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

Суд встановив, що відповідач, будучи
зареєстрованою як фізична
особа-підприємець з 12.05.2000 року
одночасно в період з 22.10.2012 по 03.05.2013
року отримувала допомогу по безробіттю
( а.с. 12-13, 6, 7 ).

З витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вбачається, що
рішення фізичної особи-підприємця про
припинення підприємницької діяльності
було прийнято ОСОБА_2 лише 03.12.2013 року,
про що до ЄДР внесено відповідний запис
(а.с. 12-13).

Таким чином, на час розгляду даної
справи в суді відповідач перебуває в
стані припинення підприємницької
діяльності з 03.12.2013 року.

Разом з тим, з 12.05.2000 року, на час
звернення до центру зайнятості та
отримання допомоги по безробіттю (
22.10.2012 - 03.05.2013 ) відповідач відносилась
до категорії зайнятого населення, при
цьому не повідомивши таких обставин
центру зайнятості.

Відтак, відповідачем безпідставно
отримано матеріальне забезпечення на
випадок безробіття в період
перебування на обліку в Хмільницькому
міськрайонному центрі зайнятості.

На підставі викладеного, враховуючи те,
що позов підтверджений належними
доказами, а фактичні обставини,
наведені у ньому, визнаються
відповідачем, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору, а в матеріалах справи
відсутні докази понесення ним інших
судових витрат, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для такої
компенсації відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний
код НОМЕР_1, АДРЕСА_1 ) на користь
Хмільницького міськрайонного центру
зайнятості ( розрахунковий рахунок
0010 відкритий в ГУ ДКСУ у
Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015,
, одержувач Держбюджет м.
Хмільник, 50040400 ) кошти в сумі 5594,32 коп. (
п"ять тисяч п"ятсот дев"яносто чотири
гривні 32 коп. ).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна