Справа № 2а-2457/10/2470
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 р.
Справа № 9104/33267/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Родничок - Транс» на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2010
року у справі №2а - 2457/10/2470 за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Родничок - Транс» до
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Чернівецькій області про
визнання неправомірною та скасування
постанови, -

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Родничок -
Транс» звернулося до Чернівецькеого
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті і просило визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача №2317 від 21 січня 2010 року про
застосування фінансових санкцій в сумі
1 700 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідачем 11 грудня 2009 року
проводилася рейдова перевірка
дотримання вимог нормативно - правових
актів, стандартів та норм при
перевезенні вантажів, за наслідками
якої складено акт про порушення
позивачем вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт» і на підставі
висновків перевірки постановою від 21
січня 2010 року до позивача застосовано
фінансову санкцію у розмірі 1700 гривень.
Вважає постанову неправомірною,
оскільки будь - яких належних
документів у вигляді товарно -
транспортної накладної, подорожнього
листа вантажного автомобіля тощо, які б
документально підтверджували
порушення саме позивачем приписів п. 22.5
Правил дорожнього руху України,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня
2001 року щодо вагових обмежень, як при
складанні вищевказаного акту рейдової
перевірки, так і при винесенні
відповідачем оспорюваної постанови не
було. Крім цього, 11 грудня 2009 року
перевезення вантажу здійснювалося
іншим господарюючим суб'єктом -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Родничок». Тобто,
позивачем не послуг з перевезення
вантажів автомобілем марки «Мерседес -
Бенц» 1838 державний номерний знак 01518 МС
не надавалися, а тому оскаржуваною
постановою до нього застосовані
фінансові санкції за правопорушення,
які він не вчиняв.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2010
року в задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Родничок - Транс» до Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Чернівецькій області про
визнання неправомірною та скасування
постанови відмовлено.

Позивач не погодився із таким судовим
рішенням суду першої інстанції і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на
необґрунтованість та незаконність
постанови, а також на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити повністю.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги
обґрунтовує посиланням на ті
обставини, що суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку, що
право користування транспортним
засобом на умовах оренди може бути
підтверджене тільки тимчасовим
реєстраційним талоном із зазначенням
строку такого користування. Також, суд
першої інстанції зазначив, що фактично
позивач здійснював вантажне
перевезення з перевищенням вагових
обмежень без наявності відповідного
дозволу. Проте, 11 грудня 2009 року під час
проведення рейдової перевірки
посадовим особам відповідача були
представлені документи, які свідчать,
що особою, яка здійснювала перевезення
орендованим у позивача автомобілем, є
ТзОВ «Родничок» і водій автомобіля
перебуває у трудових правовідносинах
саме з цим підприємством. При цьому
правові наслідки відсутності
тимчасового реєстраційного талона у
орендаря рухомого майна на надають
орендодавцю статусу автомобільного
перевізника. Так як позивач у даному
випадку не був автомобільним
перевізником, він не може нести
передбачену ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
відповідальність у вигляді
застосування фінансової санкції за
надання послуг з перевезення вантажів
без оформлення документів, визначених
ст. 48 Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(позивач) та відповідач в судове
засідання представників не направили,
хоча сторони належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання у справі.

Також, від вказаних осіб відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України справу розглянуто
в письмовому провадженні на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно матеріалів справи на момент
проведення перевірки та зважування
транспортного засобу Мерседес Бенц - 1838
державний номерний знак 01518 МС його
вага з вантажем становила 46 тонн, при
допустимій 38 тонн. Таким чином, за
висновком суду першої інстанції,
позивач здійснюючи перевезення
вантажу з перевищенням вагових
обмежень без наявності дозволу або
внесення плати за проїзд великовагових
транспортних засобів, порушив вимоги
ст. 48 Закону України «Про автомобільний
транспорт», а тому відповідач
правомірно застосував фінансову
санкцію. Також, як зазначає суд першої
інстанції, право користування
транспортним засобом, на умовах оренди,
може бути підтверджено тільки
тимчасовим реєстраційним талоном
виданим підрозділом
Державтоінспекції, із зазначенням
строку такого користування. За
відсутності такого документу,
користувач не вправі керувати
транспортним засобом. На підставі
листа б/н від 08 рудня 2009 року ТзОВ
«Родничок» не міг здійснювати вантажні
перевезення без отримання тимчасового
реєстраційного талону. Доказів
оформлення тимчасового реєстраційного
талону на право користування
транспортним засобом Мерседес Бенц - 1838
державний номерний знак 01518 МС ТзОВ
«Родничок» не надано. Тому, судом
першої інстанції не враховано
заповнення ТзОВ «Родничок»
транспортної документації, зокрема
подорожнього листа вантажного
автомобіля від 11 грудня 2009 року №281251.

Судовим розглядом не встановлено
порушення відповідачем критеріїв,
визначених ст. 2 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
при винесенні оскаржуваної постанови,
а тому вказане рішення не підлягає
скасуванню. За висновком суду першої
інстанції в судовому засіданні
відповідачем надано достатньо
аргументів та доводів, які свідчать, що
оскаржувана постанова прийнята
(винесена) на підставі, в межах
повноважень органу державного
контролю та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи 11
грудня 2009 року транспортним засобом
марки Мерседес Бенц - 1838 державний
номерний знак 01518 МС, який належить
позивачу, здійснювалось вантажне
перевезення 20 тонн цементу Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Родничок», що підтверджується
накладною №037399/ком від 11 грудня 2009
року.

У відповідності до Графіку проведення
перевірок перевізників, які
використовують автомобілі для
перевезення великогабаритних та
великовагових вантажів по
Чернівецькій області за №41/2 - 9 - 795п,
затвердженого у листопаді 2009 року та
завдання на перевірку за № 000445 від 09
грудня 2009 року посадовими особами
територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Чернівецькій області 11
грудня 2009 року проведено рейдову
перевірку. При перевірці транспортного
засобу Мерседес Бенц - 1838 державний
номерний знак 01518 МС, який належить
позивачу, виявлено порушення ст. 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт», суть якого полягала у
здійсненні вантажного перевезення з
перевищенням обмежень ваги вантажу без
оформленого дозволу, який дає право на
рух автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами. Факт порушення зазначено у
складеному 11 грудня 2009 року акті за №
002401.

Та обставина, що вищевказаним
автомобілем здійснювалося перевезення
вантажу, зафіксована у подорожньому
листі вантажного автомобіля №281251 від
11 грудня 2009 року, у якому в графі
«Особливі відмітки» міститься запис
про проведення цього ж дня о 12 годині 20
хвилин зважування, а також
результатами зважування, що містяться
в матеріалах справи. Тобто, при
допустимій вазі 38 тонн, вага автомобіля
з вантажем складала 46 тонн.

На підставі висновків постановою
заступника начальника територіального
управління Головавтотрансінспекції в
Чернівецькій області від 21 січня 2010
року №2317 до позивача застосовано
фінансову санкцію у розмірі 1 700
гривень за порушення ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
автомобільний транспорт» цим законом
врегульовані правовідносини між
автомобільними перевізниками,
замовниками транспортних послуг,
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування, пасажирами,
власниками транспортних засобів, а
також їх відносини з юридичними та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності, які
забезпечують діяльність
автомобільного транспорту та безпеку
перевезень.

Згідно ст. 48 цього ж Закону у разі
перевезення вантажів з перевищенням
габаритних або вагових обмежень, які
здійснюються на договірних умовах чи
для власних потреб, обов'язковим
документом є дозвіл, який дає право на
рух автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами.

Крім цього, відповідно до ст. 16 Закону
України «Про дорожній рух» водій
зобов'язаний: мати при собі та на вимогу
працівників міліції передавати для
перевірки посвідчення, реєстраційні та
інші документи, що підтверджують право
на керування транспортним засобом, а
також дорожні (маршрутні) листи і
документи на вантаж, що перевозиться
(крім власників транспортних засобів,
які використовують їх в індивідуальних
некомерційних цілях), а у випадках,
передбачених законодавством,
страховий поліс (сертифікат) про
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та ліцензійну
картку на автомобільний транспортний
засіб у разі надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів;
виконувати розпорядження працівників
міліції, що даються в межах їх
компетенції, передбаченої чинним
законодавством, Правилами дорожнього
руху та іншими нормативними актами.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №1306 від 10
жовтня 2001 року передбачено, що водій
механічного транспортного засобу
повинен мати при собі: посвідчення на
право керування транспортним засобом
відповідної категорії і талон, що
додається до посвідчення;
реєстраційний документ на
транспортний засіб, а у разі
відсутності в транспортному засобі
його власника, крім того, - свідоцтво
про право спільної власності на цей
транспортний засіб або реєстраційний
чи інший засвідчений в установленому
порядку документ, що підтверджує право
керування, користування чи
розпорядження таким транспортним
засобом;

Також, згідно п. 3 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18 січня
2001 року №30, транспортний засіб чи
автопоїзд з вантажем або без вантажу
вважається великоваговим, якщо
максимальна маса або осьова маса
перевищує хоча б один з параметрів,
зазначених у пункті 22.5 Правил
дорожнього руху, відповідно до якого,
за спеціальними правилами
здійснюються перевезення небезпечних
вантажів і незнешкодженої тари з - під
них, рух транспортних засобів та їх
составів у разі, коли хоч один з їх
габаритів перевищує за шириною 2,65
метра, за висотою від поверхні дороги - 4
метри (для контейнеровозів на
встановлених маршрутах - 4,35 метра), за
довжиною - 22 метра (для маршрутних
транспортних засобів - 25 метрів),
фактична маса понад 38 тонн,
навантаження на одиночну вісь - 10 тонн,
здвоєні осі - 16 тонн, строєні - 22 тонни
(на встановлених Мінтрансом і
Державтоінспекцією маршрутах - 40 тонн,
для контейнеровозів на встановлених
маршрутах - 44 тонни, навантаження на
одиночну вісь - 11 тонн, здвоєні осі - 18
тонн, строєні - 24 тонни) або якщо вантаж
виступає за задній габарит
транспортного засобу більш як на 2
метри.

Рух великовагових та великогабаритних
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами відповідно до п. 4 Правил
здійснюється на підставі виданого
перевізникові Державтоінспекцією за
наявності погодження з дорожніми,
комунальними, залізничними та іншими
підприємствами і організаціями
дозволу, в якому визначаються умови і
режим проїзду зазначених транспортних
засобів, або документа про внесення
плати за проїзд великовагових
транспортних засобів.

Тобто, здійснюючи вантажне перевезення
позивач за умови, що була в подальшому
встановлена в результаті зважування,
тобто за наявності перевищенням
вагових обмежень мав право на
здійснення такого перевезення
виключно при наявності дозволу або
внесення плати за проїзд великовагових
транспортних засобів.

Згідно ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону передбачено застосування
санкцій у вигляді штрафу у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08 листопада 2006
року №1567 встановлено, що державний
контроль за дотриманням
автомобільними перевізниками
законодавства про автомобільний
транспорт здійснюється посадовими
особами органу державного контролю
шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок.

Згідно п. 27 Порядку, за наявності
підстав керівник органу державного
контролю або його заступник виносить
постанову про застосування фінансових
санкцій.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до висновку, що перевезення
вантажу фактично здійснював позивач
без відповідного дозволу з
перевищенням вагових обмежень, а не
ТзОВ «Родничок», тому фінансову
санкцію до позивача застосовано
відповідачем правомірно.

Враховуючи встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення позивачем на
підтвердження цих обставини, виходячи
з положень вищезазначених нормативно -
правових актів, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
відповідачем фінансову санкцію
застосовано законно і обґрунтовано, за
наявності передбачених законом
підстав та у відповідності до
визначено компетенції. Тобто, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про
відповідність оспорюваного рішення
критеріям, визначеним ст. 2 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
і, відповідно, про відсутність підстав
для його скасування.

При цьому в ході судового розгляду
доведено факт порушення позивачем
вимог ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» у зв'язку з
відсутністю при перевезенні вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень, які здійснюються на
договірних умовах чи для власних
потреб, обов'язкового документу -
дозволу, виданого уповноваженим
органом і який дає право на рух
автомобільними дорогами України

Також, колегія суддів апеляційного
суду вважає правильними посилання суду
першої інстанції в оскаржуваному
судовому рішення на п. 16 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 07 вересня 1998 року, який
передбачає видачу документа, що
посвідчує право тимчасового
користування і розпорядження
транспортним засобом. Обгрунтованим є
і висновок суду першої інстанції щодо
можливості використання транспортного
засобу на умовах найму (оренди)
транспортного засобу згідно
укладеного в письмовій формі договору
укладається у письмовій формі.

Тобто, колегія суддів апеляційного
суду приходить до висновку, що право
користування транспортним засобом, на
умовах оренди, може бути підтверджено
тільки тимчасовим реєстраційним
талоном виданим підрозділом
Державтоінспекції, із зазначенням
строку такого користування.

З огляду на зазначені мотиви доводи
апеляційної скарги щодо укладення
договору найму (оренди) транспортного
засобу Мерседес Бенц - 1838 внаслідок
обміну листами та відповідно щодо
правомірності здійснення ТзОВ
«Родничок» перевезення вантажів не
враховуються судом апеляційної
інстанції у своїх висновках, а тому і
складення подорожнього листа
вантажного автомобіля ТзОВ «Родничок»
не підтверджує здійснення саме цим
підприємством в розумінні Закону
України «Про автомобільний транспорт»
автомобільного перевезення
вищевказаним автомобілем .

Таким чином фактичним перевізником у
даному випадку є позивач, який
здійснював перевезення вантажу з
перевищенням вагових обмежень без
відповідного дозволу, що підтверджує
правомірність застосування фінансової
санкції до позивача.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про невідповідність висновків суду
першої інстанції фактичним обставинам
справи, а також про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 197, 198, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Родничок - Транс»
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2010
року у справі №2а - 2457/10/2470 за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Родничок - Транс» до
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Чернівецькій області про
визнання неправомірною та скасування
постанови - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський