Справа № 2а-182/11
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/62090/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Піщанської
сільської ради Новомосковського
району Дніпропетровської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Відділ Держкомзему у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області про
скасування рішення за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2010 року позивачка звернулася в
суд із позовом до ОСОБА_3, Піщанської
сільської ради Новомосковського
району Дніпропетровської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Відділ Держкомзему у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області про
скасування рішення.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 лютого 2011 року відмовлено
в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13 вересня 2012 року апеляційну скаргу
позивачки задоволено, постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, третя особа
звернулася із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом належить земельна ділянка
площею 0.19 га, що розташована в АДРЕСА_1,
яка належала її чоловіку ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю Серія ДП
№005214 виданого 15.09.1997 року Піщанською
сільською радою. (а.с. 8, 12)

Позивачка, 12 листопада 2011 року
звернулася до БТІ «Інвентаризатор» з
замовленням на виготовлення технічної
документації на земельну ділянку по
АДРЕСА_1. 23.11.2009 року за № 128 позивачка
отримала лист БТІ «Інвентаризатор» про
неможливість виконання замовлення у
зв'язку з тим, що більша частина
земельної ділянки по АДРЕСА_1 була
приватизована ОСОБА_3 на підставі
рішення № 2 сьомої сесії 24 скликання
Піщанської сільської ради від 06 травня
2003 року (а.с. 32)

Суд апеляційної інстанції, у своєму
рішенні, вірно зазначив про те, що
відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції посилався на лист
виконкому Піщанської сільської ради
від 29 лютого 2008 року, яким було надано
відповідь адвокату ОСОБА_5 на запит про
надання інформації щодо земельних
ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1
(а.с. 54). Проте, вважає, що дана обставина
не підтверджує той факт що позивач саме
з цього листа дізналась про порушення
своїх прав в січні 2008 року, оскільки з
даного листа не вбачається, що
оскаржуваним рішенням частина
земельної ділянки позивача була
передана у власність ОСОБА_3

Таким чином, апеляційний суд прийшов до
висновку, що про порушення своїх прав
позивач дізналась після отримання
листа БТІ «Інвентаризатор» від 23.11.2009
року. Адміністративний позов надійшов
до суду першої інстанції 27.04.2010 року,
тобто в межах строку звернення до суду
встановленого ст.. 99 КАС України (в
редакції що діяла на момент звернення).

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ДП
№098954, який зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за іі Х130,
за ОСОБА_3 встановлено право власності
на земельну ділянку розміром 0,2144 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що межі земельної
ділянки ОСОБА_3 находять на межі
земельної ділянки позивача, що
підтверджується збірним кадастровим
планом наданими БТІ «Інвентаризатор ».

Відповідно до ст.. 41 Конституції
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно ст.. 140 Земельного кодексу
України, підставами припинення права
власності на ділянку є: - добровільна
відмова власника від права на земельну
ділянку; - смерть власника земельної
ділянки за відсутності спадкоємця; -
відчуження земельної ділянки за
рішенням власника; - звернення
стягнення на земельну ділянку на
вимогу кредитора; відчуження земельної
ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб;
- конфіскація за рішенням суду; - не
відчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Інструкцією про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на Право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
Наказом Держкомзему №43 від 04.05.1999р.
встановлені роботи зі складання
державного акту на право власності на
земельну ділянку, зокрема: - підготовчі
роботи; - встановлення (відновлення) в
натурі (на місцевості) меж земельної
ділянки та меж обмежень на
використання земельної ділянки;
складання кадастрового плану
земельної ділянки; - заповнення бланка
державного акта.

В свою чергу підготовчі роботи
включать: - підготовку виписки з
рішення відповідної ради або державної
адміністрації про передачу у власність
або надання у постійне користування
земельної ділянки; - аналіз договору
купівлі-продажу земельної ділянки або
іншого правовстановлюючого документа,
що посвідчує перехід права власності
на землю; аналіз матеріалів проекту
відведення земельної ділянки.

Проте, відповідачем не було надано
доказів, що встановлення (відновлення)
в натурі (на місцевості) меж земельної
ділянки та меж обмежень на
використання земельної ділянки. Аналіз
правовстановлюючого документу, яке
посвідчує перехід права власності на
землю та аналіз матеріалів проекту
відведення земельної ділянки були
здійснені, у зв'язку з чим не було
виявлено, що відповідно до рішення № 2
сьомої сесії 24 скликання Піщанської
сільської ради від 06 травня 2003 року,
котрим передана у приватну власність
ОСОБА_3 земельна ділянка, яка частково
належить ОСОБА_4

Відповідно до ст.. 152 Земельного кодексу
України, власник земельної ділянки або
землекористувач має право вимагати
усунення порушень свого права на землю.

Згідно ст. 155 Земельного кодексу
України, у разі видачі органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
рішення 7 сесії 24 скликання Піщанської
сільської ради «Про передачу земельних
ділянок у приватну власність і
користування» №2 від 06.05.2003 року та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ДП №098954
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №30 були
видані незаконно та підлягають
скасуванню.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді