Справа № 814/3327/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3327/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Осіпова Ю.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Южноукраїнської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області
(правонаступника Южноукраїнської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби) на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Югпромбуд» до Южноукраїнської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2013 року Приватне підприємство
«Югпромбуд» (далі - ПП «Югпромбуд»)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Южноукраїнської ОДПІ у
Миколаївській області ДПС про визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 11.07.2013 року №
.

В обґрунтування позову зазначено, що
посадові особи ДПІ при проведенні
перевірки дійшли невірних висновків
щодо фіктивності та нікчемності угоди,
укладеної з контрагентом ТОВ
«Спецтрубомонтаж», та заниження
податку на додану вартість, а відтак
вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 11.07.2013 року №
винесене неправомірно, та
належить скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення рішення Южноукраїнської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби від 11.07.2013
року № .

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням відповідач
подав апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволенні позову підприємства
відмовити.

Справа розглянута апеляційним судом в
порядку письмового провадження в
зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ДПІ з 19.06.2013 року по 26.06.2013 року було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПП «Югпромбуд» з
питань дотримання законодавства при
правових відносинах із суб'єктом
господарської діяльності ТОВ
«Спецтрубомонтаж» за період з 01.10.2012
року по 30.11.2012 року.

Перевіркою встановлено завищення
податкового кредиту за рахунок ТОВ
«Спецтрубомонтаж» в податковій
декларації в розмірі 71666,00 грн., чим
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 34232,00 в тому числі у
жовтні 2012 року - 33333,00 грн., у листопаді
2012 року - 38333,00 грн.

На підставі акту перевірки було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 11.07.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 71666,00 грн., та
нараховані штрафні санкції на суму
35833,00 грн.

Перевіряючі прийшли до таких висновків
у зв'язку з тим, що при проведенні
документальної позапланової виїзної
перевірки контрагента позивача за
договором субпідряду на будівельні
роботи - ТОВ «Спецтрубомонтаж»
(підрядником) не надано первинних
документів, що підтверджують фінансову
господарську діяльність підприємства
у перевіряємому періоді (з 01.01.2011 року
по 31.12.2012 року), встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операцій з продажу цих товарів (послуг)
підприємствам-покупцям. Таким чином,
посадові особи ДПІ дійшли висновку про
відсутність у ТОВ «Спецтрубомонтаж»
адміністративно-господарські
можливості на виконання господарських
зобов'язань по укладеним угодам, а
також про відсутність фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих на
себе зобов'язань, що свідчить про
відсутність наміру створення правових
наслідків за укладеними угодами. А
відтак, договір субпідряду від 24.10.2013
року № 37/1, укладений між ПП «Югпромбуд»
та ТОВ «Спецтрубомонтаж» є нікчемним,
тобто таким, що не створює правових
наслідків, а укладений лише з метою
заниження об'єкту оподаткування,
несплати податків.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем не
доведено порушення позивачем норм
податкового законодавства під час
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачених у складі вартості товарів,
отриманих від ТОВ «Спецтрубомонтаж» в
період у жовтні 2012 року, з чим
погоджується апеляційний суд.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.10.2012 року між ПП «Югпромбуд»
(замновник) та ТОВ «Спецтрубомонтаж»
(підрядник) укладено договір підряду №
37 на виконання будівельних робіт з
реконструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного
кодексу України підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт.

На підтвердження виконання
будівельних робіт за договором
будівельного підряду з контрагентом
позивачем надано суду: договірні ціни
на будівництво «Реконструкція Квв-6кВ в
П/с 9-ТП-888», довідку про вартість
виконаних будівельних робіт, акти
приймання виконаних будівельних робіт,
податкові накладні, платіжні
доручення. Таким чином, позивачем
надано всі необхідні документи на
підтвердження реальності укладеного
правочину та виникнення у позивача
права віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту по першій події.

Відповідно до ст.198.1 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.4 ст.198.2 цього Кодексу, датою
виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Згідно ст.198.6 цього Кодексу не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Виходячи з зазначених норм податкового
законодавства суд першої інстанції
вірно виходив з того, що з моменту
отримання послуг, оплати коштів за них
та отримання ПП «Югпромбуд» податкових
накладних від ТОВ «Спецтрубомонтаж» у
позивача виникло право на віднесення
ПДВ по цим операціям до складу свого
податкового кредиту.

З акту перевірки вбачається, що його
висновки ґрунтуються на тому, що за
отриманою від ДПІ у Дзержинському
районі м. Харькова інформацією ТОВ
«Спецтрубомонтаж» не знаходиться за
місцем знаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
втробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, економічно необхідні
для здійснення господарських операцій
у зазначених обсягах, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.
Отже, приватним підприємством
«Югпромбуд» відображені в податковій
звітності правові взаємовідносини з
ТОВ «Спецтрубомонтаж» без мети
реального настання правових наслідків,
з метою заниження оподаткування,
несплати податків.

В ході розгляду справи відповідачем не
було надано суду жодного доказу на
підтвердження таких висновків та
існування вказаних обставин.

Крім цього, висновки ДПІ про
протиправне включення вказаного ПДВ до
складу податкового кредиту у
перевіряємому періоді ґрунтуються
також на тому, що укладена між
позивачем та ТОВ «Спецтрубомонтаж»
угода була вчинена без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цими правочинами, і
відповідно до ст.ст.215, ст.203 ЦК України
були визнані нікчемними.

Разом з тим, відповідно до ст.234 ЦК
України укладання угоди без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином, є
ознакою фіктивного правочину, який не є
нікчемним, а відповідно до цієї статті
такий правочин може бути визнаний
недійсним лише в судовому порядку, а
податкові органи такими
повноваженнями діючим законодавством
не наділені.

Суд першої інстанції обґрунтовано
врахував, що в матеріалах справи
відсутні судові рішення щодо
недійсності або фіктивності правочину,
укладеного між ПП «Югпромбуд» та ТОВ
«Спецтрубомонтаж».

Відтак, колегія суддів погоджується з
судом першої інстанції, що
відповідачем не надано належних
доказів щодо визнання угоди між ПП
«Югпромбуд» та ТОВ «Спецтрубомонтаж» у
встановленому законом порядку
недійсними.

Що стосується інших, описаних у акті
підприємств, то судом першої інстанції
вірно зазначено, що вони не є
контрагентами позивача та позивач не
мав з ними аніяких господарських
стосунків. Статтею 61 Конституції
України встановлено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, тобто
підприємство-позивач не може бути
притягнуте до відповідальності за
порушення, яке ним не було вчинене.

Статті 9, 10 Закону України «Про систему
оподаткування» для платників податків
не передбачають обов'язку та не надають
права вимагати від інших платників
податків будь - які відомості щодо
здійснення господарської діяльності (в
тому числі відносно реєстрації в
якості платника податків, ведення
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку та інше).

Тобто, позивач не може нести
відповідальність за порушення іншими
підприємствами певних норм
законодавства (за умови належної
доведеності такого порушення).

Вищий адміністративний суд України у
своєму листі від 02.06.2011 року вих. №11/13-11
роз'яснив, що оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що,
приймаючи податкове
повідомлення-рішення від 11.07.2013 року №
, яким ПП «Югпромбуд» збільшено
грошове зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 71666,00 грн., та
нараховані штрафні (фінансовими)
санкції на суму 35833,00 грн, відповідач
діяв не на підставі та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, необґрунтовано, тобто без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, у
зв'язку з чим позовні вимоги ПП
«Югпромбуд» про визнання
неправомірним та скасування спірного
рішення підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
апеляційному суду протиправність
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 11.07.2013 року №
.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга
Южноукраїнської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Южноукраїнської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
Ю.В.Осіпов

Суддя
В.Л.Романішин