Справа № 812/2129/14
Суддя: В.В. Матвєєва
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2129/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Матвєєва В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Лисичанську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» про
стягнення коштів з рахунків платника
податків за податковим боргом в
загальному розмірі 1130039,01 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов Державної податкової
інспекції у м. Лисичанську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» про
стягнення коштів з рахунків платника
податків за податковим боргом в
загальному розмірі 1130039,01 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що відповідач
зареєстрований як юридична особа
Лисичанською міською радою 21.04.2004,
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
м. Лисичанську. Станом на момент
звернення з позовом до суду відповідач
має заборгованість перед бюджетом з
екологічного податку в розмірі 1130039,01
грн. Заборгованість перед бюджетом
утворилася внаслідок несплати
узгодженого податкового зобов'язання,
що підтверджується самостійно поданою
податковою декларацією. ДПІ у м.
Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області з
метою погашення податкового боргу
платника податків на адресу
відповідача були надіслані податкові
вимоги №1/54/4491/24-06 від 06.06.2003 та №2/79/6808
від 05.08.2003, що не були виконані.

На підставі викладеного, позивач
просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» кошти з рахунків
платника податків у банках за
податковим боргом з екологічного
податку в розмірі 1130039,01 грн. в судовому
порядку.

Ухвалою від 28 березня 2014 року справу
призначено до розгляду в порядку
скороченого провадження.

Ухвала про відкриття скороченого
провадження направлена відповідачу на
адресу: 93100, Луганська область, м.
Лисичанськ, вул. Малиновського, 1.

Ухвала отримана уповноваженим
представником відповідача 07.04.2014, про
що свідчить особистий підпис на
поштовому повідомленні, повернутому до
суду (а. с. 33).

18.04.2014 відповідачем, у строк,
встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України,
подано до суду відзив про визнання
позовних вимог та встановлення
способу, порядку і строку виконання
рішення суду шляхом розстрочення
виконання рішення суду строком на 60
місяців (а. с. 34-37).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 183-2 КАС України,
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше наступного дня з дня
надходження до суду заяви відповідача
про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог ст.
ст. 69-72 КАС України, суддя дійшов
висновку, що адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
з огляду на таке.

Встановлено, що відповідач ПАТ
«Лисичанськвугілля» зареєстроване як
юридична особа Лисичанською міською
радою 21.04.2004 (а. с. 16), перебуває на
податковому обліку в ДПІ у м.
Лисичанську.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.07.2013
№16851299, державну реєстрацію
відповідача не скасовано (а. с. 14-15).

Станом на момент звернення позивача з
позовом до суду відповідач має
заборгованість перед бюджетом зі
сплати екологічного податку в розмірі
1130039,01 грн., який складається з:

- викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря - 951622,99 грн.;

- розміщення відходів у спеціально
відведених місцях - 114724,91 грн.;

- викидів забруднюючих речовин у водні
об'єкти - 63691,11 грн.

Зазначена сума боргу підтверджується
податковою декларацією з екологічного
податку № від 27.01.2014 (а. с. 17-18),
обліковою карткою платника (а. с. 24-26).

З метою погашення податкового боргу
податковим органом на адресу
відповідача були надіслані податкові
вимоги №1/54/4491/24-06 від 06.06.2003 та №2/79/6808
від 05.08.2003 (а. с. 20, 21), які були отримані
11.06.2003 та 11.08.2003 відповідно (а. с. 20, 21), у
встановленому законом порядку
оскаржені та не виконані.

Зазначені заходи не призвели до
позитивних результатів, сума боргу в
добровільному порядку відповідачем до
теперішнього часу не сплачена.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4
Податкового Кодексу України зазначено,
що кожна особа зобов'язана сплачувати
встановлені цим Кодексом, податки та
збори, платником яких вона є згідно з
положеннями цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 4.1.3 п. 4.1 ст. 4
Податкового Кодексу України
передбачено невідворотність настання
визначеної законом відповідальності у
разі порушення податкового
законодавства.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України,
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до ст. 240 Податкового
Кодексу України, платниками
екологічного податку є суб'єкти
господарювання, юридичні особи, що не
провадять господарську
(підприємницьку) діяльність, бюджетні
установи, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
постійні представництва нерезидентів,
включаючи тих, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
під час провадження діяльності яких на
території України і в межах її
континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони
здійснюються:

викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами забруднення;

скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти;

розміщення відходів (крім розміщення
окремих видів (класів) відходів як
вторинної сировини, що розміщуються на
власних територіях (об'єктах) суб'єктів
господарювання);

утворення радіоактивних відходів
(включаючи вже накопичені);

тимчасове зберігання радіоактивних
відходів їх виробниками понад
установлений особливими умовами
ліцензії строк.

Відповідно до ст. 250 Податкового
кодексу України, платники екологічного
податку подають податкову звітності та
сплачують податок за базовий
податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному кварталу.

Платники податку, крім тих, які
визначені пунктом 240.2 та підпунктами
240.2-1.1 і 240.2-1.3 пункту 240.2-1 статті 240 цього
Кодексу, та податкові агенти складають
податкові декларації за формою,
встановленою у порядку, передбаченому
статтею 46 цього Кодексу, подають їх
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) кварталу, до
контролюючих органів та сплачують
податок протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
за винятком податкових агентів,
визначених підпунктом 241.2.2 пункту 241.2
статті 241 цього Кодексу, які сплачують
податок до або в день подання митної
декларації, зокрема, за викиди в
атмосферне повітря забруднюючих
речовин стаціонарними джерелами
забруднення, скиди забруднюючих
речовин у водні об'єкти, розміщення
протягом звітного кварталу відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах - за місцем розміщення
стаціонарних джерел, спеціально
відведених для цього місць чи об'єктів.

Вимоги ДПІ у м. Лисичанську ГУ
Міндоходів у Луганській області
№1/54/4491/24-06 від 06.06.2003 та №2/79/6808 від 05.08.2003
не виконані, у встановленому законом
порядку не оскаржувалися. З
вищевикладеного впливає, що сума
податкового боргу є узгодженою.

Згідно ст. 15 Податкового кодексу
України, платники податків - фізичні
особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з Податковим
кодексом України або податковими
законами, і на яких покладено обов'язок
із сплати податків та зборів згідно з
вищезазначеним Кодексом.

Таким чином, податковий борг може
існувати у разі, коли існує податкове
зобов'язання, узгоджене саме платником
податків, статус якого визначається
відповідним законом щодо відповідного
податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України, платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно п. п. 16.1.4 п. 1 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу
України, застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (п. п. 20.1.19); звертатися
до суду щодо накладення арешту на кошти
та інші цінності, що знаходяться в
банку, платника податків, який має
податковий борг, у разі якщо у такого
платника податків відсутнє майно
та/або його балансова вартість менша
суми податкового боргу, та/або таке
майно не може бути джерелом погашення
податкового боргу (п. п. 20.1.33);
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини (п. п. 20.1.34).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
Кодексу України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно до зазначених вище
матеріалів справи, якими
підтверджується наявність податкового
боргу з екологічного податку,
відповідач не сплатив зазначений
податок у розмірі 1130039,01 грн.

Статтею 95 Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Так як обставини справи, які,
відповідно до законодавства, повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суддя дійшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог.
Докази, подані позивачем
підтверджують обставини, на які
позивач посилається та їх
обґрунтування, а тому адміністративний
позов Державної податкової інспекції у
м. Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» про стягнення
коштів з рахунків платника податків за
податковим боргом в загальному розмірі
1130039,01 грн. є доведеним та підлягає
задоволенню.

Що стосується клопотання відповідача
щодо встановлення способу, порядку і
строків виконання рішення суду шляхом
розстрочення сплати боргу строком на 60
місяців, починаючи з квітня 2014 року по
лютий 2019 року рівними частками по 18833,98
грн., в березні 2019 року в сумі 18834,19 грн.,
то суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка
бере участь у справі може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції із заявою про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Суд у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Підставою для розстрочення виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк встановлений судом, тому всі ці
обставини повинні бути доведені
заявником.

Враховуючи, що тільки у винятковому
випадку, залежно від обставин справи
суд має право розстрочити виконання
рішення, суддя приходить до висновку
про відмову у задоволені клопотання
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» про встановлення
способу, порядку і строків виконання
рішення суду по адміністративній
справі №812/2129/14.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Податковим Кодексом України, ст. ст.
17-20, 69-72, 86, 158-164, 167, 257, 263 КАС України,
суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Державної податкової
інспекції у м. Лисичанську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» про
стягнення коштів з рахунків платника
податків за податковим боргом в
загальному розмірі 1130039,01 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля»
(юридична адреса: 93100, Луганська
область, м. Лисичанськ, вул.
Малиновського, 1, ідентифікаційний код
32359108) за рахунок коштів, які
перебувають у його власності, з
рахунків у банках, обслуговуючих
платника, податкову заборгованість
перед бюджетом з екологічного податку
в розмірі 1130039,01 грн. (один мільйон сто
тридцять тисяч тридцять дев'ять
гривень 01 копійка), яка складається із:

- викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря - 951622,99 грн. (код
бюджетної класифікації 19010101);

- розміщення відходів у спеціально
відведених місцях - 114724,91 грн. (код
бюджетної класифікації 19010301);

- викидів забруднюючих речовин у водні
об'єкти - 63691,11 грн. (код бюджетної
класифікації 19010201).

В задоволенні клопотання Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» про розстрочення
виконання рішення суду по
адміністративній справі №812/2129/14
строком на 60 місяців - відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, ухвала суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову складено у повному обсязі 22
квітня 2014 року о 11 год. 40 хв.

Суддя
В.В. Матвєєва