Справа № 1522/16678/12
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1522/16678/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Суворова О.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О.,
Єщенка О.В.,

за участю секретаря
Фурмана А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Одесі
апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області на ухвалу
Приморського районного суду м.Одеси
від 18 лютого 2014 року за заявою
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
роз'яснення рішення суду у справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 04.12.2012р., яку ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013р.
залишено без змін, задоволено частково
позов ОСОБА_1 Визнано протиправною
бездіяльність ГУПФУ в Одеській області
щодо не поновлення виплати ОСОБА_1
пенсії за вислугу років починаючи з
13.01.2012р. Зобов'язано ГУПФУ в Одеській
області поновити ОСОБА_1 нарахування та
виплату пенсії за вислугу років,
починаючи з 13.01.2012р.

В січні 2014 року ГУПФУ в Одеській
області звернулося до Приморського
районного суду м.Одеси із заявою про
роз'яснення постанови суду від 04.12.2012р.,
посилаючись на те, що Управлінню є
незрозумілим рішення суду в частині
щодо встановлення розміру пенсії
позивача.

Ухвалою Приморського районного суду
м.Одеси від 18.02.2014р. заяву ГУПФУ в
Одеській області про роз'яснення
постанови суду залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
ГУПФУ в Одеській області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу від 18.02.2014р. скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

В обґрунтування поданої заяви про
роз'яснення постанови суду від 04.12.2012р.
та вимог апеляційної скарги ГУПФУ в
Одеській області посилається на
незрозумілість рішення суду в частині
механізму здійснення перерахунку та
відповідно до якого закону його слід
здійснювати.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для
роз'яснення судового рішення в
судовому засіданні. Отже, роз'яснення
судового рішення є за своєю суттю одним
із способів усунення його недоліків,
але без виправлення і постановлення
додаткового рішення цим же судом.

Також, роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання. Тобто, це стосується
випадків, коли судом недотримані
вимоги ясності, визначеності рішення.
Невизначеність судового рішення
означає, що таке рішення містить
положення, які викликають суперечки
щодо його розуміння та під час
виконання.

Конкретного і вичерпного переліку
критеріїв для визначення рішення
незрозумілим правова норма не містить,
а із змісту закону вбачається, що їх має
навести особа, яка звертається із
заявою про роз'яснення судового
рішення. Вказана стаття КАС України
передбачає можливість роз'яснення
судом ухваленого ним рішення з метою
усунення такого недоліку, як
незрозумілість судового рішення
(наприклад, можливість неоднакового
тлумачення висновків суду), що
перешкоджає його належному виконанню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
підставою для звернення позивача до
суду за захистом своїх прав, стали
протиправні дії відповідача, а саме,
ГУПФУ в Одеській області, щодо
поновлення та виплати ОСОБА_1 пенсії за
віком, як особі, що отримувала пенсію та
виплата якої припинена у зв'язку з
виїздом на постійне місце проживання в
Ізраїль.

По даній справі в мотивувальній
частині постанови суду першої
інстанції чітко викладені позиція та
підстави, за яких діяв суд, чітко та
послідовно наведено, за яких обставин
відповідач повинен діяти відповідно до
вимог ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а в резолютивній частині
постанови зазначено, які саме дії та з
якого часу повинен вчинити відповідач
задля відновлення порушених прав
позивача, оскільки самим відповідачем
пенсія уже була призначена довічно.

Заява ГУПФУ в Одеській області про
роз'яснення судового рішення не
містить посилань на те, що певні
частини постанови суду викликають
труднощі в їх розумінні. Заявник
фактично ставить питання про порядок
виконання судового рішення, тобто
питання, які ставить заявник не
стосуються роз'яснення судового
рішення в розумінні ст.170 КАС України.

Слід зазначити, що механізм розрахунку
розміру пенсії ОСОБА_1 у відповідності
до приписів Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у зв'язку з її поновленням
відповідно до вимог ст.51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та механізм
виплати поновлених сум пенсії вказаній
особі за вищевказаних обставин не
належить до компетенції суду і має
вирішуватися виключно органами
Пенсійного фонду України у
відповідності до норм чинного
законодавства України.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції також приходить
до висновку про відсутність підстав
для роз'яснення постанови Приморського
районного суду м.Одеси від 04.12.2012р.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що в
порушення ч.3 ст.170 КАС України, судом не
було повідомлено Управління про
розгляд поданої ним заяви, що позбавило
його скористатися належними правами,
передбаченими ст.49 КАС України.

Колегія суддів не бере до уваги такі
твердження апелянта, оскільки
відповідно до п.4 ч1 ст.202 КАС України
порушення норм процесуального права є
підставною для скасування рішення суду
першої інстанції лише, якщо це призвело
до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм процесуального
права, відповідно до ст.200 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 170, 185, 196, 199, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області залишити без
задоволення, а ухвалу Приморського
районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено
25.04.2014р.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.