Справа № 2а/1711/2841/11
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/68095/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Чалого С.Я.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Кузнецовської
міської ради Рівненської області на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 05 березня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2012 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма побутових
послуг "Україна" до Кузнецовської
міської ради Рівненської області,
третя особи - відділ Державного
комітету із земельних ресурсів в м.
Кузнецовську Рівненської області про
визнання протиправним та скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма побутових
послуг "Україна" звернулось до суду з
позовом до Кузнецовської міської ради
Рівненської області, в якому з
урахування уточнення позовних вимог
просило суд визнати незаконним та
скасування рішення Кузнецовської
міської ради Рівненської області від
28.12.2004 №385 про надання позивачеві у
строкове платне користування
земельної ділянки у м. Кузнецовську.

Позовні вимоги мотивовано тим, що при
прийнятті у 2004 році оскаржуваного
рішення відповідач не врахував, що
надана в оренду на визначений строк
земельна ділянка вже перебуває у
постійному користуванні позивача з 1998
року, що підтверджується державним
актом на право постійного користування
землею.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 05 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року, позов задоволено: визнано
незаконним та скасовано рішення
Кузнецовської міської ради
Рівненської області від 28.12.2004 №385 "Про
надання земельних ділянок в оренду" в
частині надання земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 7700 метрів квадратних по вулиці
Енергетиків в місті Кузнецовську в
оренду на 1 рік для здійснення
підприємницької діяльності товариству
з обмеженою відповідальністю фірма
побутових послуг "Україна" для
обслуговування лазні, пральні та
будинку побуту.

У поданій касаційній скарзі
Кузнецовська міська рада Рівненської
області із посиланням на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати оскаржувані
рішення судів попередніх інстанцій та
направити справу на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що згідно з державним
актом на право постійного користування
землею ІІ-РВ №001940, що виданий 20.05.1998 на
підставі рішення Кузнецовської
міської ради народних депутатів
Рівненської області від 24.04.1998 №148,
колективному підприємству фірма
побутових послуг "Україна" надано у
постійне користування 0,77 га землі в
межах міста Кузнецовськ.

Рішенням виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради народних
депутатів Рівненської області №139
вирішено перереєструвати колективне
підприємство фірма побутових послуг
"Україна" у товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма побутових
послуг "Україна".

Пунктом 2 рішення Кузнецовської
міської ради Рівненської області від
28.12.2004 №385 надано фізичним та юридичним
особам земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
в розмірах згідно з додатком в оренду
на 1 рік за рахунок земель запасу
міської ради для здійснення
підприємницької діяльності. Згідно з
пунктом 7 додатку до рішення від 28.12.2004
№385 товариству з обмеженою
відповідальністю "Фірма побутових
послуг "Україна" надано в оренду
земельну ділянку площею 7700 метра
квадратних по вул. Енергетиків для
обслуговування лазні, пральні та
будинку побуту.

Вказуючи на протиправність рішення від
28.12.2004 №385 як такого, що прийнято без
урахування наявності у позивача права
постійного користування вказаною
земельною ділянкою, товариство з
обмеженою відповідальністю "Фірма
побутових послуг "Україна" звернулось
до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
протиправності рішення Кузнецовської
міської ради Рівненської області від
28.12.2004 №385 в частині надання позивачеві
в оренду земельної ділянки як такого,
що прийнято без урахування усіх
обставин справи, що мають значення для
прийняття рішення.

Так, судами попередніх інстанцій
зазначено, що оскаржуване рішення
прийнято відповідачем передчасно - до
законодавчого, організаційного та
фінансового забезпечення державною
механізму переоформлення права
постійного користування земельними
ділянками на право власності або право
оренди. Також, судами зазначено, що
клопотання позивача про
переоформлення права постійного
користування на право оренди земельної
ділянки не є клопотанням про надання
земельної ділянки в оренду в порядку
статей 123, 124 Земельного кодексу
України.

Також, судом першої інстанції із
посиланням на пункт 4 частини першої
статті 268 Цивільного кодексу України
вказано на відсутність підстав для
застосування наслідків пропуску
строку звернення до суду, встановлених
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України не погоджується із
зазначеними висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 27 Земельного кодексу України 1990
року право користування земельною
ділянкою чи її частиною припиняється у
разі, зокрема, припинення діяльності
підприємства, установи, організації,
селянського (фермерського)
господарства.

Відповідно до пункту "в" статті 141
Земельного кодексу України 2001 року в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, підставою
припинення права користування
земельною ділянкою є, зокрема,
припинення діяльності державних чи
комунальних підприємств, установ та
організацій.

За змістом статті 104 Цивільного кодексу
України юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Таким чином, припинення юридичної
особи, у тому числі, шляхом
перетворення, має наслідком припинення
права користування земельною ділянкою.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на помилковість позиції судів
попередніх інстанцій щодо
автоматичного переходу до товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
побутових послуг "Україна" речових прав
на земельну ділянку, яка належали
колективному підприємству на праві
постійного користування.

Судами попередніх інстанцій також не
враховано, що земельним
законодавством, чинним на момент
виникнення спірних правовідносин, не
було передбачено іншого порядку
надання земельної ділянки із земель
державної та комунальної власності в
оренду ніж передбаченого статтями 123, 124
Земельного кодексу України та
положеннями Закону України "Про оренду
землі", у тому числі при переоформленні
права постійного користування на інше
речове право особами, які не можуть
мати земельні ділянки на праві
постійного користування.

Суди попередніх інстанцій при розгляді
переданого на вирішення суду
публічно-правового спору також
залишали поза увагою те, що рішення про
надання земельної ділянки в оренду
приймалось за заявою позивача, між
сторонами укладено договір оренди,
який зареєстровано у встановленому
законом порядку.

Відповідно до статті 31 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
за рішенням суду в порядку,
встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

У свою чергу, справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів в силу положень статті 12
Господарського процесуального кодексу
підвідомчі господарським судам.

Визнання протиправним та скасування
рішення суб'єкта владних повноважень
про надання земельної ділянки в оренду
за наявності укладеного та
зареєстрованого в установленому
законом порядку договору оренди землі
з мотивів відсутності у особи
волевиявлення на подальше
користування земельною ділянкою є не
способом захисту, який би був
спрямований на захист прав та
інтересів особи саме у
публічно-правових відносинах.

Так само, колегія суддів вказує на
помилковість позиції судів попередніх
інстанцій щодо наявності підстав для
застосування до спірних правовідносин
положень пункту 4 частини першої статті
268 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 1 Цивільного
кодексу України цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Оскільки при наданні земельних ділянок
у користування із земель комунальної
власності сільські, селищні, міські
ради діють як суб'єкти владних
повноважень, норми глави 19 Цивільного
кодексу України щодо позовної давності
та наслідків її пропущення до спірних
правовідносин застосуватись не можуть,
оскільки такі відносини не
передбачають юридичної рівності,
вільного волевиявлення та майнової
самостійності їх учасників,

Враховуючи адміністративно-правовий
характер цього спору, строк звернення
до суду та наслідки його пропущення
встановлюються статтями 99 та 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У той же час, зважаючи на те, що суд
касаційної інстанції не має права
встановлювати обставини справи і у
зв'язку з цим не має права застосувати
наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду, якщо про це
не заявлялася вимога в суді першої
інстанції і не встановлювалися
обставини пропущення таких строків,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для скасування
рішень судів попередніх інстанцій та
направлення справи до суду першої
інстанції на новий судовий розгляд, у
тому числі для вирішення питання про
наявність підстав для застосування
наслідків пропуску строку звернення до
суду, встановлених статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За приписами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Кузнецовської
міської ради Рівненської області
задовольнити.

Постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 05 березня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2012 року скасувати.

Справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
побутових послуг "Україна" до
Кузнецовської міської ради
Рівненської області, третя особи -
відділ Державного комітету із
земельних ресурсів в м. Кузнецовську
Рівненської області про визнання
протиправним та скасування рішення
направити до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: