Справа № 2а-2510/11/0226
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1721/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Гончар Л.Я., Конюшка К.В., Сороки
М.О., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 (надалі також
-заявник) про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 07
лютого 2014 року, прийнятої за
результатами розгляду касаційної
скарги ОСОБА_1 у справі за його позовом
до Управління Пенсійного фонду України
у Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до частини 1 статті 236
Кодексу адміністративного судочинства
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають право
подати заяву про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
після їх перегляду в касаційному
порядку.

У поданій заяві про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 07
лютого 2014 року ОСОБА_1 ставить питання
про її скасування, та зазначає на те, що
цією ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України
безпідставно відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії.

Також у своїй заяві про перегляд
Верховним Судом України ухвали суду
касаційної інстанції від 07 лютого 2014
року ОСОБА_1 вказує на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень, а
саме приписів статей 40 та 42 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
показника середньої заробітної плати
при проведенні перерахунку
призначеної раніше пенсії.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 09 березня 2011 року про залишення без
змін рішень судів попередніх
інстанцій, прийнятих в касаційному
порядку у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Миколаєва про
визнання дій неправомірними,
покладення обов`язку здійснити
перерахунок пенсії та стягнення
недоотриманої пенсії, а також на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 19 травня 2011 року про залишення без
змін рішень судів у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Хмельницькому про
зобов`язання провести перерахунок
пенсії та стягнення недоплаченої
пенсії.

Згідно з статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Установлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до норми, яка міститься в
пункті 1 частини першої статті 237 КАС
України, заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» від 13 грудня 2010 року № 2
роз'яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах не може бути
подана з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
процесуального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як вбачається з доданих ОСОБА_1 до заяви
матеріалів, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 07
лютого 2014 року у відкритті касаційного
провадження відмовлено з тих підстав,
що справа за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії
розглядалася судом першої інстанції у
порядку скороченого провадження,
передбаченого статтею 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Частиною десятою статті цієї статті
встановлено, що у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті
214 КАС України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі якщо справа не
підлягає касаційному розгляду у
порядку адміністративного
судочинства.

Як слідує зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 07
лютого 2014 року, судом касаційної
інстанції були використані лише норми
процесуального права, оскільки
вирішувалось питання про відкриття
касаційного провадження, норми
матеріального права на стадії
вирішення питання щодо прийняття
касаційної скарги до розгляду судом
касаційної інстанції в даному випадку
не застосовувались і оцінка
застосування норм матеріального права
також не проводилась, що, на
переконання колегії суддів,
унеможливлює посилання на дану ухвалу
як на джерело неоднакового
застосування норм матеріального права.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що встановлених чинним
процесуальним законодавством підстав
для допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії до
провадження Верховного Суду України
для перегляду судових рішень немає,
тому справа не може бути допущена до
провадження Верховного Суду України з
підстав, передбачених пунктом 1 частини
першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 07
лютого 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис) М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська