Справа № 826/20285/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення, за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.02.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
15.02.2013.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що звільнений від
сплати земельного податку у
відповідності до ст.297 Податкового
кодексу України, оскільки ОСОБА_2 є
платником єдиного податку та
використовує нерухоме майно,
розташоване на спірній земельній
ділянці у власній господарській
діяльності, а саме: здає в оренду, а тому
вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 15.02.2013
протиправним.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.02.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи, доводи
скарги та апелянта, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким та наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач 15.02.2013 прийняв податкове
повідомлення-рішення форми «Ф» №,
яким визначив ОСОБА_2 як фізичній
особі-платнику податків суму
податкового зобов'язання з податку на
землю з фізичних осіб у розмірі 7852,13
грн.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначив, що при наданні в оренду
приміщення, земельна ділянка
використовується безпосередньо
наймачами і не використовується в
підприємницькій діяльності
наймодавцями, тому останні незалежно
від обраного виду підприємницької
діяльності, повинні сплачувати
земельний податок за земельні ділянки
під будівлями, що передані в оренду.

Встановлено, що позивач 19.01.2009
зареєстрований Печерською районною у
місті Києві державною адміністрацією
як фізична особа-підприємець, що
підтверджується свідоцтвом серії
НОМЕР_1, та з 01.01.2012 перебуває на
спрощеній системі оподаткування (група
3), підтверджується копією свідоцтва
платника єдиного податку серії НОМЕР_2

Суд встановив, що на підставі договору
купівлі-продажу нежилого приміщення
від 10.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за
№7011, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, позивач придбав
нежиле приміщення під номером 37а, 37,
загальною площею 227,90 кв.м., яке
знаходиться у жилому будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до спеціальних витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 01.01.2012 рік та станом на 10.02.2014
рік до видів діяльності позивача
належали 70.20.0 здавання в оренду
власного нерухомого майна (станом на
01.01.2012) та 68.20 надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна (станом на 10.04.2014) .

Як вбачається з матеріалів справи, між
ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ДК Комп Лімітед», ТОВ
«Комп Мюзік Паблішинг», ТОВ «Комп
Мюзік» укладено договір оренди .

Протягом дії зазначених договорів
оренди сторонами було складено та
підписано акти про надання послуг
оренди, копії яких наявні в матеріалах
справи.

На підтвердження отримання орендної
плати за вказаними договорами оренди
позивач надав до матеріалів справи
копії видаткових касових ордерів та
копію книги обліку доходів і витрат, де
відображено дохід позивача від
провадження діяльності.

Судом встановлено, що відповідач
здійснив розрахунок платежів по сплаті
земельного податку на 2013 рік
землекористувачу ОСОБА_2 на підставі
інформації з витягу з технічної
документації №Н-01060/2011 про нормативну
грошову оцінку частини земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, належне на
праві власності позивачу.

Як вбачається з розрахунку, наданого
відповідачем, земельний податок за рік
було визначено у розмірі 7852,13 грн.

Відповідно до положень ст.796 Цивільного
кодексу України одночасно з правом
найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини) наймачеві
надається право користування
земельною ділянкою, на якій вони
знаходяться, а також право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму. У договорі найму сторони
можуть визначити розмір земельної
ділянки, яка передається наймачеві.
Якщо розмір земельної ділянки у
договорі не визначений, наймачеві
надається право користування усією
земельною ділянкою, якою володів
наймодавець. Якщо наймодавець не є
власником земельної ділянки,
вважається, що власник земельної
ділянки погоджується на надання
наймачеві права користування
земельною ділянкою, якщо інше не
встановлено договором наймодавця з
власником земельної ділянки.

Положеннями ст. 797 Цивільного кодексу
України встановлено, що плата, яка
справляється з наймача будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини), складається з плати за
користування нею і плати за
користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст.206 Земельного кодексу
України встановлено, що використання
землі в Україні є платним. Об'єктом
плати за землю є земельна ділянка.
Плата за землю справляється відповідно
до закону.

Відповідно до п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України земельний
податок - обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів.

У відповідності до ст.269 Податкового
кодексу України платниками податку на
землю є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Пункт 287.6 ст. 287 Податкового кодексу
України передбачає, що при переході
права власності на будівлю, споруду (їх
частину) податок за земельні ділянки,
на яких розташовані такі будівлі,
споруди (їх частини), з урахуванням
прибудинкової території сплачується
на загальних підставах з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Згідно з п.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Крім того, Державною податковою
службою України, згідно положень ст.52
Податкового кодексу України, з метою
забезпечення єдиного підходу до
практичного застосування норм
податкового законодавства було
затверджено наказ від 23.11.2012 № 1051, яким
узагальнено податкову консультацію
щодо плати земельного податку
власниками нежитлових приміщень,
платниками єдиного податку - фізичними
особами-підприємцями.

Відповідно до вищевказаного наказу, у
разі надання в оренду будівель, споруд
або їх частин за договором оренди,
одночасно з правом найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на
якій вони знаходяться, а також яка
прилягає до будівлі або споруди, тобто
підприємницька діяльність наймодавців
провадиться обов'язково за рахунок
здачі в оренду майна і земельної
ділянки, то така фізична особа -
підприємець (власник нежитлового
приміщення) звільняється від
нарахування (сплати) та подання
податкової звітності з земельного
податку.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно того, що
позивач є платником єдиного податку та
як фізична особа-підприємець
використовував належне йому на праві
власності вищезазначене нежитлове
приміщення у власній господарській
діяльності шляхом здавання в оренду, а
тому в даному випадку відсутні
підстави у відповідача для нарахування
позивачу податкового зобов'язання з
податку на землю.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що податкове
повідомлення-рішення від 15.02.2013 року №
є неправомірним, а тому підлягає
скасуванню.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку щодо задоволення позову,
через що постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8,12,41,160, 195, 196, 197,198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» № 7 від 20.05.2013 року, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.02.2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10.02.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 22.04.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлений 22.04.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.