Справа № 249/600/14-а
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 249/600/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області

в складі: головуючого - судді Карабаза
Н.Ф.,

при секретарі - Коваленко О.Л.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сізової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Шахтарську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірними, зобов»язання до
вчинення дій,

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м.Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області,
на обгрунтування якого зазначив, що 24
грудня 2013 року він звернувся до
управління ПФУ в м.Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області
із заявою про призначення пенсії за
віком. 02 січня 2014 року заступником
начальника управління ПФУ в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області Похил С.В. було
прийняте рішення №4770 про відмову в
призначенні йому пенсії. Як мотив для
відмови зазначено, що на дату звернення
із заявою про призначення пенсії
загальний стаж складає 13 років 11
місяців 18 днів. За таких обставин йому
було відмовлено в призначенні пенсії
на загальних підставах та було
рекомендовано звернутись за
призначенням пенсії після того, як він
відпрацює 1 рік 12 днів до 15 років
страхового стажу. До того ж
відповідачем не взято до уваги рішення
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області №249/1241/13ц, яке
набрало законної чинності 31.05.2013 року.
Зазначеним рішенням суду було
встановлено факт належності ОСОБА_1
трудової книжки НОМЕР_2, виданої 24.08.1988
року. Управлінням Пенсійного фонду
України в м.Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області не враховано
до загального стажу період роботи в
Кооперативі «Прогрес» з 03.03.1989 року по
07.06.1990 року в якості працівника
транспорту, оскільки в трудовій книжці
відсутні записи наказів про прийом на
роботу та звільнення з неї. Вважає таке
рішення управління ПФУ в м.Шахтарську
та Шахтарському районі Донецької
області неправомірним. Просив визнати
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про відмову у
призначенні пенсії на підставі заяви
від 24.12.2013 року, скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області №4770 від 02.01.2014 року
про відмову в призначенні пенсії та
зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області
провести нарахування пенсії з дати
подання заяви, а саме з 24.12.2013 року.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача - Сізова І.В. -
позов не визнала, та пояснила, що
рішенням заступника начальника
управління від 02.01.2014 року №4770 позивачу
було відмовлено в призначенні пенсії
за віком відповідно до Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» у зв»язку з тим,
що у позивача не вистачає стажу роботи,
передбаченого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
якої право на призначення пенсії за
віком мають особи після досягнення
віку 60 років при наявності страхового
стажу не менше 15 років. Станом на 24.12.2013
року загальний стаж роботи ОСОБА_1
складає 13 років 11 місяців 18 днів, що
суперечить ст.26 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», а саме не вистачає 1 року
12 днів до 15 років страхового стажу,
тому у позивача не має права на
призначення пенсії. Управлінням не
враховано до загального стажу період
роботи позивача в Кооперативі
«Прогрес» з 03.03.1989 року по 07.06.1990 рік в
якості працівника транспорту, оскільки
в трудовій книжці відсутні записи
наказів про прийом та звільнення з
роботи, що суперечить вимогам чинного
законодавства України, а саме: п.2.3, п.2.4,
п.2.6, п.2.9 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженого наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України 29.07.1993 року
№58, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 серпня 1993 року за №110,
просила відмовити в задоволені
позовних вимог.

Заслухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає дії Управління Пенсійного
фонду України в м.Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області
по відмові у призначені пенсії
неправомірними виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
пояснень представника відповідача, не
оспорюється сторонами, позивач
працював в Кооперативі «Прогрес» з
03.03.1989 року по 07.06.1990 рік в якості
працівника транспорту.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від
24.08.1988 року ОСОБА_1 зазначено наступні
відомості про роботу під номером
запису 3 дата заповнення 03.03.1989 року
його було прийнято на роботу по
договору в кооператив «Прогресс»
транспортним працівником, а згідно
запису під №4 07.06.1990 року звільнено за
власним бажанням згідно особистої
заяви. В графі на підставі чого внесено
запис (документ, його дата та номер)
відсутні записи.

Згідно рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
по справі №249/1241/13ц від 20 травня 2013 року
було задоволено заяву ОСОБА_1,
зацікавлена особа Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу.
Встановлено факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, трудової книжки НОМЕР_2, виданій
24 серпня 1988 року, в якій вказані періоди
праці, в тому числі в Кооперативі
«Прогрес» з 03 березня 1989 року по 07
червня 1990 року в якості працівника
транспорту. Рішення набрало законної
сили 31.05.2013 року.

Згідно відповіді Шахтарської міської
ради від 22.02.2013 року за №02-08/823 щодо
підтвердженні стажу роботи по
Кооперативу «Прогресс» з виробництва
товарів народного споживання з дерева,
архівний відділ Шахтарської міської
ради повідомив, що документи з
особового складу Кооперативу
«Прогресс» з виробництва товарів
народного споживання з дерева за 1989-1990
роки на зберігання в архівний відділ
Шахтарської міської ради не надходили.

Згідно повідомлення Шахтарської
міської ради від 25.02.2013 року №10-07/143
державна реєстрація юридичної особи -
Кооператив «Прогресс» скасована за
рішенням Господарського суду
Донецької області, про що зроблено
запис в журналі обліку реєстраційних
справ - скасованих СПД - юридичних осіб
за номером 04053074Ю0010359 від 25.03.2002 року.

24 грудня 2013 року позивач звернувся до
управління ПФУ в м.Шахтарську та
Шахтарському районі із заявою про
призначення пенсії.

Рішенням № 4770 від 02 січня 2014 року
заступника начальника управління ПФУ в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Похил С.В. було відмовлено в
призначенні пенсії. Як мотив для
відмови зазначено, що на дату звернення
за призначенням пенсії загальний стаж
складає 13 років 11 місяців 18 днів.
Рішенням Шахтарського міського суду
Донецької області від 20.05.2013 року по
справі №249/1241/13-ц встановлено факт
належності ОСОБА_1 трудової книжки
НОМЕР_2, виданої 24.08.1988 року Управлінням
не враховано до загального стажу
період роботи в Кооперативі «Прогресс»
з 03.03.1989 року по 07.06.1990 року в якості
працівника транспорту, оскільки в
трудовій книжці (що відповідно до
Постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів в ній» є основним документом,
що підтверджує стаж роботи), відсутні
записи наказів про прийом на роботу та
звільнення, що суперечить вимогам
чинного законодавства України, а саме:
п.2.3, п.2.4, п.2.6, п.2.9 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників. Відповідно до ст.26 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» право
на призначення пенсії за віком мають
особи після досягнення віку 60 років при
наявності страхового стажу не менше 15
років. Станом на 24.12.2013 року загальний
стаж позивача складає 13 років 11 місяців
18 днів, що суперечить ст.26 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування», а саме
не вистачає 1 року 12 днів до 15 років
страхового стажу, тому у нього не має
права на пенсію. За таких обставин було
відмовлено в призначені пенсії на
загальних підставах та рекомендовано
звернутися за призначенням пенсії
після того, як буде відпрацьовано 15
років.

З вказаним рішенням відповідача
погодитися неможливо через його
неправомірність.

Відповідно до Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерством юстиції
України, Міністерством соціального
захисту населення України 29.07.1993 року
№58 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17.08.1993 р. за №110,
заповнення трудової книжки
проводиться власником або
уповноваженим ним органом. Згідно до п.
2.3 Інструкції записи в трудовій книжці
при звільненні або переведенні на іншу
роботу повинні провадитись у точній
відповідності з формулюванням чинного
законодавства і з посиланням на
відповідну статтю, пункт закону. Згідно
п.2.4 Інструкції усі записи в трудовій
книжці про прийняття на
роботу,переведення на іншу постійну
роботу або звільнення, а також про
нагороди та заохочення вносяться
власником або уповноваженим ним
органом після видання наказу
(розпорядження), але не пізніше
тижневого строку, а в разі звільнення
- у день звільнення і повинні точно
відповідати тексту наказу
(розпорядження). П.2.6 Інструкції
визначено, що у разі виявлення
неправильного або неточного запису
відомостей про роботу, переведення а
також про нагородження та заохочення
тощо, виправлення виконується
власником або уповноваженим ним
органом, де було зроблено відповідний
запис. Власник або уповноважений ним
орган за новим місцем роботи

зобов'язаний надати працівнику в цьому
необхідну допомогу. Відповідно до п.
2.9 Інструкції, виправлені відомості про
роботу, про переведення на іншу роботу,
про нагородження та заохочення та
інші мають повністю відповідати
оригіналу наказу або розпорядження. У
разі втрати наказу чи розпорядження
або невідповідності їх фактично
виконуваній роботі виправлення
відомостей про роботу здійснюється на
основі інших документів, що
підтверджують виконання робіт, не
зазначених у трудовій книжці.

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.107 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» пенсійний фонд,
його органи та посадові особи за шкоду,
заподіяну особам внаслідок
несвоєчасного або неповного надання
соціальних послуг, призначення
(перерахунку) та виплати пенсій,
передбачений цим Законом, несуть
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» право на призначення
пенсії за віком мають особи після
досягнення віку 60 років при наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Оскільки документи з особового складу
Кооперативу «Прогресс» з виробництва
товарів народного споживання з дерева
за 1989-1990 роки на зберігання в архівний
відділ Шахтарської міської ради не
надходили, а державна реєстрація
юридичної особи Кооперативу
«Прогресс» скасована за рішенням
Господарського суду Донецької
області, про що зроблено запис в
журналі обліку реєстраційних справ -
скасованих СПД - юридичних осіб за
номером 04053074Ю0010359 від 25.03.2002 року,
можливість перевірити стаж роботи
ОСОБА_1 в Кооперативі «Прогресс»
відсутня.

Вищезазначене не може позбавляти
позивача його конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань про право на пенсію за віком на
загальних підставах. Вказане право, яке
передбачене ст.46 Конституції України
та базується на конституційних
принципах, що встановлені ст.ст.1,3,6 ч.2,8,
19 ч.2,22,23,24 ч.1 Конституції України, не
може бути скасовано або звужене, і
правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов»язань,
виходячи з положень принципу
верховенства права.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року №637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 (№ 3 дата
заповнення 03.03.1989 року позивача було
прийнято на роботу по договору в
кооператив «Прогресс» транспортним
працівником, а згідно запису під №4
07.06.1990 року позивача звільнено за
власним бажанням згідно особистої
заяви). В графі на підставі чого внесено
запис (документ, його дата та номер)
відсутні записи.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області по справі
№249/1241/13ц від 20 травня 2013 року було
задоволено заяву ОСОБА_1, зацікавлена
особа Управління Пенсійного фонду
України в м.Шахтарську та Шахтарському
районі про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу. Встановлено факт
належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
трудової книжки НОМЕР_2, виданій 24
серпня 1988 року, в якій вказані періоди
праці, в тому числі в Кооперативі
«Прогрес» з 03 березня 1989 року по 07
червня 1990 року в якості працівника
транспорту. Рішення набрало законної
сили 31.05.2013 року.

У зв»язку з чим стаж роботи позивача за
період з 03 березня 1989 року по 07 червня
1990 року в якості працівника транспорту
підлягає зарахуванню до загального
стажу.

Неправомірна відмова в призначенні
пенсії призвела до порушень
передбаченого Конституцією України
права на соціальний захист.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов»язані діяти
тільки на підставі, в межах повноважень
та способом, які передбачені
Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідач
необґрунтовано відмовив в призначенні
пенсії.

За таких обставин вказані дії
відповідача у відмові в призначені
пенсії є неправомірними та такими, що
порушують права позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.3,6 ч.2,8,19 ч.2,22,24 ч.1,46
Конституції України, ст.26, 107 ч.1 ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», ст.62 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», Постановою КМУ №637 від
12.08.1993 року «Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній»,
ст.ст.158,159,160,161,162,163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов»язання до
вчинення дій задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про відмову ОСОБА_1 в
призначенні пенсії на підставі заяви
від 24.12.2013 року.

Рішення Управління Пенсійного фонду
України в м.Шахтарську та Шахтарському
районі Донецької області №4770 від 02.01.2014
року про відмову в призначенні пенсії
ОСОБА_1 скасувати.

Зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області
провести нарахування пенсії ОСОБА_1 з
дати подання заяви, а саме з 24.12.2013 року.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошено її вступну та
резолютивну частину в судовому
засіданні 27 лютого 2014 року.

Постанова буде виготовлена в повному
обсязі 03 березня 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Н.Ф. Карабаза