Справа № 804/2828/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 р. Справа № 804/2828/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ніколайчук
С.В.

розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом державної
податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до приватного акціонерного
товариства "Фінансовий Радник" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська) до
приватного акціонерного товариства
"Фінансовий Радник" (далі ПАТ
"Фінансовий Радник"), в якому позивач
просить стягнути з відповідача на
користь державного бюджету
заборгованість з податку на прибуток в
сумі 2036,75грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що заборгованість ПАТ
"Фінансовий Радник" перед бюджетом
виникла по податку на прибуток на суму
2036,75грн. внаслідок неподання
податкової декларації за 1 півріччя 2012
року та 9 місяців 2012 року, яка по
теперішній час не погашена
відповідачем у добровільному порядку у
встановлений законодавством термін,
тому підлягає примусовому стягненню в
судовому порядку.

Ухвалою суду від 24.02.14р. відкрито
провадження у адміністративній справі
№804/2828/14 та призначено її до розгляду на
04.03.13р. В подальшому розгляд справи
відкладено на 28.03.14р. у зв'язку з неявкою
в судове засідання представників
сторін.

28.03.2014р. представник відповідача в
судове засідання не з'явився, хоч
належним чином повідомлений про дату,
час та місце засідання суду, заперечень
та доказів на їх підтвердження на
пропозицію суду не надав, причин
неприбуття не повідомив, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
подав.

Особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки (ч.2
ст. 49 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених ст.128 КАС України, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглядати справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128
цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за доцільне розглянути дану справу у
письмовому проваджені на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
представника позивача, суд встановив
наступне:

ПАТ "Фінансовий Радник" 18.05.2004р.
зареєстровано як юридична особа
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
включено до ЄДРПОУ за № 32987995 за
юридичною адресою: 49000,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, Бабушкінський район,
вул.. Мечникова, буд. 15, офіс 3.

Відповідно до чинного законодавства
відповідач є платником податків,
зборів (обов'язкових платежів) і
перебуває з 20.05.2004р. на податковому
обліку в ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній ) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлену цим Кодексом.

Зі змісту п.46.1 ст.46 Податкового кодексу
України вбачається, що податкова
декларація, розрахунок, - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та боргу в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом. Податковий обов'язок є
безумовним і першочерговим стосовно
інших неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
21.11.2011р. ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровськ було проведено
камеральну перевірку ПАТ "Фінансовий
Радник" з питань неподання податкової
звітності з податку на прибуток, за
результатами якої було складено акт №
3610/151/32987995 від 21.11.2011р., яким
встановлено, що в порушення п. 57.1 ст. 57
ПК України платником податків порушено
терміни подання, а саме : не надано
декларацію з податку на прибуток за 1
півріччя 2012 року (граничний строк
подання - 09.08.2012 р.) та 9 місяців 2012 року.
(граничний строк подання - 09.11.2012 р.).

На підставі зазначено акту було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від
08.01.2013р. на суму 2040, 00 грн.

В зв'язку із наявною переплатою на
особовому рахунку підприємства в
розмірі 3,25 грн., сума заборгованості
склала 2036,75грн.

Вищенаведене податкове
повідомлення-рішення направлено
податковим органом відповідачу та було
повернуто на адресу відправника, у
встановленому законом порядку не
оскаржувалось.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
визначено обов'язок платника податків
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом,
та п. 57.1 ст. 57 ПК України, згідно якого
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом,
підприємством не сплачено суму
самостійно визначеного грошового
зобов'язання протягом строку,
визначеного Податковим кодексом
України.

Згідно вимог п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно платити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації.

З наявних у справі облікових карток
вбачається, що станом на 31.03.2013 року та
на 29.10.2013р. відповідач має податковий
борг на загальну суму 2036, 75 грн.

У відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг -сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження , але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно п.87.1 ст.87 Податкового кодексу
України джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також сум надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів,
які перебувають у його власності, а в
разі їх недостатності - шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі (п.п. 95.1,
95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої сум грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу.

Згідно п. 59.9 ст.59 Податкового кодексу
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

У відповідності до приписі п.60.6 ст.60
Податкового кодексу України на суму
збільшення податкового боргу окрема
податкова вимога не надсилається.

Судом з'ясовано, що позивачем у
відповідності до ст.59 ПК України
направлено відповідачу податкову
вимогу №2890-20 від 25.07.13 р., надіслана
відповідачу 23.08.13р.

У зв'язку з тим, що відповідач не
відреагував на вищезазначену
податкову вимогу та не погасив
заборгованість інші вимоги податковим
органом не формувались.

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у порядку і у розмірах,
встановлених законом, неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України встановлено обов'язок
платника податків сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Докази сплати відповідачем наявної у
нього заборгованості в розмірі 2036, 75
грн. грн. у справі відсутні.

Часиною 95.1. ст. 95 Податкового кодексу
України передбачено, що контролюючий
орган здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, а частиною 2 статті
19 Конституції України - що органи
державної влади (до яких належать
органи державної податкової служби) та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене
та враховуючи, що на час розгляду
справи сума боргу відповідачем не
сплачена в добровільному порядку,
доказів протилежного суду не надано,
суд вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що належить
задоволити.

Керуючись ст.ст.2, 8-12, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до приватного акціонерного
товариства "Фінансовий Радник" про
стягнення заборгованості - задоволити
повністю.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Фінансовий Радник" () на користь державного
бюджету заборгованість з податку на
прибуток в сумі 2036,75грн. на р/р0004 в
ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО
805012, код бюджетної класифікації 11021000 .

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя С.В.
Ніколайчук