Справа № 826/1414/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1414/14
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційними скаргами відповідача -
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів України та позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ардіс» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ардіс» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
про визнання протиправними та
скасування рішення і картки відмови,
стягнення надміру сплаченого податку ,
-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів України №
100270003/2013/410760/2 від 05.12.2013 року про
коригування митної вартості товарів та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 100270003/2013/00006
від 05.12.2013 року;

- стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління ДКС України у
м. Києві на користь ТОВ «Ардіс» суму
надміру сплачених до бюджету: ПДВ 17
537,87 грн, а також ввізного мита 7 971,76
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено частково. Судом
визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів №100270003/2013/410760/2 від
04.12.2013 року і картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100270003/2013/00006; в задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідачем - Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову в частині задоволених
позовних вимог та прийняти в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, в зв'язку з
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Також, не погоджуючись з постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати сказану
постанову в частині відмови в
поверненні з Державного бюджету
України суми надмірно сплаченого
податку на додану вартість та ввізного
мита на загальну суму 25 509,63 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
відповідача та позивача необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, між позивачем - Товариством
з обмеженою відповідальністю «Ардіс»
(Покупець) та TOP PATTERN INTERNATIONAL Co., LTD», Китай
(Продавець) укладено
зовнішньоекономічний контракт від
17.06.2013 р. №2013TP-UA-02 на поставку товару:
частини до велосипедів, виробник «KUN TENG
(SHENZHEN) PRECISION IND. CO., LTD», країна
виробництва Китай. Поставка товару
відбувалась на комерційних умовах
поставки FOB (відповідно до правил
«Інкотермс 2010»).

Згідно з інвойсом №АТ-130821 від 08.11.2013 р.
позивач здійснив ввезення на митну
територію України та митне оформлення
запчастин до велосипедів на загальну
суму товару 36 392,50 дол. США, що за курсом
НБУ становить 304 880,18 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем подано до митного оформлення
електронну митну декларацію №
100270000/2013/257884 від 25.11.2013 р. та
товаросупровідні документи на товар
відповідно до умов контракту від 17.06.2013
р. №2013TP-UA-02, митна вартість товару
заявлена за основним методом
визначення митної вартості - за ціною
контракту щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

За результатами розгляду поданих
документів Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів прийнято
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості від 04.12.2013 р.
№100270000/2013/410760/2, яким визначено митну
вартість товарів за резервним методом
та надано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №100270003/2013/00006.

Крім того, судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач скористався
правом на випуск товарів у вільний обіг
шляхом надання гарантій відповідно до
вимог п. 7 ст. 55 Митного кодексу України
за митною декларацією від 05.12.2013 р.
№100270000/2013/258455.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ст. 52 Митного кодексу України,
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу.

Відповідно до частин 1-2 ст. 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У силу вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, у разі якщо документи,
зазначені у частині 2 цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи та
відповідно до інвойсу №АТ-130821 від
08.11.2013 р. оформленого на окрему партію
товару згідно умов контракту від 17.06.2013
р. №2013TP-UA-02, позивач здійснив ввезення
на митну територію України та митне
оформлення товару, а саме:

- втулка алюмінієва передня KT-MD7F, 14/36
М9х100Wx108мм, чорна 500 шт., за ціною 1,47 дол.
США за 1 шт.;

- втулка алюмінієва задня KT-MD4R, 14/36
M10x135Wx145мм чорна 400 шт. за ціною 1,47 дол.
США за 1 шт.;

- втулка алюмінієва задня KT-MD4R, 14/36
МІ0x135Wxl45мм чорна 100 шт. за ціною 1,476 дол.
США за 1 шт.;

- втулка стальна передня KT-122F, 14/36
3/8х100х145мм чорна 8500 шт. за ціною 0,72 дол.
США за 1 шт.;

- втулка стальна задня KT-122F, 14/36 3/8x135Wx185мм
чорна 10000 шт. за ціною 0,72 дол. США за 1 шт.;

- втулка стальна передня KT-M68F, 14/36 3/8xl00Wx
140мм чорна 9000 шт. за ціною 0,685 дол. США за
1 шт.;

- втулка стальна задня КТ-М68 R, 14/36
3/8x135Wxl75мм чорна 9000 шт. за ціною 0,685 дол.
США за 1 шт.;

- втулка стальна передня KT-122F, 14/36
3/8х100х145мм нікель 8000 шт. за ціною 0,670 дол.
США за 1 шт.;

- втулка стальна передня KT-122F, 14/28
3/8х100х145мм нікель 1800 шт. за ціною 0,660 дол.
США за 1 шт.;

- втулка стальна передня KT-122F, 14/28
3/8x110x145мм нікель 200 шт. за ціною 0,659 дол.
США за 1 шт.;

- гальмівна втулка стальна KT-30RA, 11/36
3/8x110Wxl65MM нікель з зірочкою 22Т 2400 шт. за
ціною 2,045 дол. США за 1 шт.;

- гальмівна втулка стальна KT-30RA, 11/36
3/8x110Wxl65MM нікель з зірочкою 22Т 100 шт. за
ціною 2,040 дол. США за 1 шт.

Проте, за наслідками дослідження
наданих позивачем документів для
розмитнення товару, Митним органом
встановлено, що митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються у зв'язку з
тим, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України, містять
розбіжності, а тому відповідачем,
відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, запропоновано декларанту
надати додаткові документи на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, а саме:

- транспортні (перевізні)
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення товарів;

- виписку з бухгалтерської
документації, ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, прайс-листи виробника
товару;

- копію митної декларації країни
відправлення;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товару;

- інші документи, для
підтвердження вартості товару (за
бажанням).

На вимогу відповідача, позивач
електронним повідомленням надав такі
додаткові документи: видаткову
накладну від 07.11.2013р. №АР-0009306;
рахунок-фактуру від 07.11.2013р. №АР-0009306;
калькуляцію виробництва велосипедів
на території України, прайс-лист
виробника; експертну декларацію
виробника 2 від 12.10.2013 р. та інші
роз'яснюючі документи, зокрема, митну
декларацію від 18.06.2013р. №100270000/2013/248497, за
якою був оформлений аналогічний товар
за ціною 0,7912 дол. США та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 18.06.2013р. №100270000/2013/410372/2; лист КТ-255/11
від 20.11.2013р. з перекладом; лист СМА
№26/-TT-ARDIS від 26.11.2013 р.; роздруківка з
сайту з інформацією про маршрут, за
яким здійснювалась поставка
контейнеру з товаром.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
імпортованого товару документи, що
передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України зокрема: 1) комерційний інвойс
№ AT 130821 від 08.11.2013 р., 2) проформа інвойс
№ AT 130821 від 05.08.2013 р., 3) акт зважування
від 23.11.2013 р., 4) прайс-лист виробника, 5)
рахунок на перевезення №UAIM0245085 від
21.08.2013р., 6) платіжне доручення в
іноземній валюті №224 від 08.11.2013р., 7)
платіжне доручення №1422 від 25.11.2013 р.,
які чітко ідентифікують оцінюваний
товар, не містять розбіжностей та
містять дані, що піддаються обчисленню,
підтверджують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, тобто підтверджують митну
вартість товарів за ціною договору
згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 Митного
кодексу України, а також підтверджують
вартість транспортних витрат.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апелянта про те, що
проформа-інвойс від 05.08.2013р. та інвойс
від 25.11.2013р. не містять прізвища та
підпису особи, уповноваженої на їх
видання, є слушними, але недостатніми
для підтвердження правомірності
коригування митної вартості товарів,
так як в матеріалах справи міститься
платіжне доручення від 25.05.2013 №548 в сумі
13 995,73 грн., яке згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України віднесено до
переліку основних документів.

Згідно з положеннями ст. 57 Митного
кодексу України, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 Митного
кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 Митного кодексу
України, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.

Частиною 1 ст. 53 Митного кодексу України
у випадках, передбачених цим Кодексом,
передбачено які документи одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Статтею 54 Митного кодексу України,
встановлено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості (ч.
1). Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Підсумовуючи зазначене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
подано відповідачу достатній пакет
документів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заявлена позивачем митна вартість
товарів за ціною договору відповідає
вимогам ст. 58 Митного кодексу України.

Отже, підсумовуючи зазначене вище,
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком Окружного
адміністративного суду міста Києва
щодо протиправності рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270003/2013/410760/2 від 04.12.2013 року і картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270003/2013/00006,
а тому вимоги про їх скасування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Крім того, апеляційний суд вважає
вірним висновок Окружного
адміністративного суду міста Києва,
відповідно до якого позовні вимоги
щодо стягнення надміру сплачених сум
мита та податку на додану вартість, на
думку суду, не підлягають задоволенню,
так як згідно з ст. 265, 266 Митного кодексу
України та Порядку здійснення контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою КМУ від 09.04.2008 року № 339,
питання контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, як і визначення методу її
обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.

Аналогічна правова позиція викладена й
у рішенні Верховного Суду України від
17.12.2013 року у справі №21-439а13.

Зокрема, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України зазначила, що суди,
встановивши протиправність рішень
митного органу про визначення митної
вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму податку на додану вартість,
фактично визначаючи при цьому інший
метод обчислення митної вартості.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року -
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ардіс» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено 24.04.2014
року

Головуючий суддя
Л.В.Бєлова

Судді
Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.