Справа № 296/880/12-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р.
м.Київ
К/800/40424/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на постанову
Корольовського районного суду
м.Житомира від 06 червня 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до Житомирської
міської ради про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду з
позовом до Житомирської міської
ради, в якому просило зобов'язати
відповідача звернутися до суду із
заявою про визнання спадщини після
померлого ОСОБА_2 відумерлою та
прийняти автомобіль як відумерлу
спадщину у комунальну власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що після смерті ОСОБА_2
оскільки спадщина ніким не прийнята,
тому відповідач згідно ст.1277
Цивільного кодексу України
зобов'язаний подати до суду заяву про
визнання спадщини відумерлою, щоб
затим задовольнити вимоги кредиторів
спадкодавця.

Постановою Корольовського районного
суду м.Житомира від 06 червня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року, у задоволені позову відмовлено.

При винесенні рішень суди попередніх
інстанцій виходили із відсутності
підстав для задоволення позову,
оскільки вимоги позивача є
передчасними, а порушення відповідачем
прав позивача відсутні.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями, Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та задовольнити
позов.

У касаційній скарзі позивач зазначає
про невірне застосування судами
положення ст.1277 ЦК України, оскільки на
момент звернення банку до відповідача
з листом від 11 липня 2012 року і на момент
звернення банку до суду з позовом,
вказані положення Кодексу вже
передбачали обов'язок для органів
місцевого самоврядування подавати до
суду заяву про визнання спадщини
вудумерлою. Крім того, зазначає, що
відмовою міської ради порушенні права
банку, оскільки після смерті
позичальника залишилась непогашена
сума кредиту і його погашення залежить
від прийняття вудумерлої спадщини, за
рахунок якої можливо погасити
заборгованість.

Житомирська міська рада у поданих
запереченнях просить скаргу залишити
без задоволення, судові рішення - без
змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 19 жовтня 2006 року між ЗАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений
кредитний договір №ZНН0АК00090092, за
умовами якого останній отримав кредит
у сумі 129234 гривень строком до 18 жовтня
2013 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 19
жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_2 укладений договір застави
автомобіля Шкода модель Октавіа, 2006
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у с.Вільшанка
Чуднівського району Житомирської
області, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть.

29 березня 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернулося в порядку
ст.1281 ЦК України до нотаріальної
контори з претензією кредитора.

Друга державна нотаріальна контора
листом від 31 травня 2012 року №1253/01-16
повідомила позивача про отримання
претензії до спадкоємців померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

11 липня 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернувся з
листом-претензією до міського голови
м.Житомира про звернення до суду про
визнання автомобіля відумерлою
спадщиною.

Житомирська міська рада листом від 10
серпня 2012 року №21/5843 повідомила
позивача, що оскільки з наданих
документів не вбачається, що у
померлого відсутні спадкоємці, тому на
даний час Житомирська міська рада не
має підстав для подання заяви до суду.

З наданої Першою Житомирською
державною нотаріальною конторою копії
спадкової справи №615 за 2010 рік до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова
справа заведена 28 грудня 2010 року,
місцем заведення спадкової справи за
належністю є Перша Житомирська
державна нотаріальна контора, у
Спадковому реєстрі інформація щодо
інших спадкових справ,
заповітів/спадкових договорів
відсутня.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 18 січня 2013 року
інформація про видані свідоцтва про
право на спадщину відсутня.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій зазначили, що
положеннями ст.1277 Цивільного кодексу
України у редакції, чинній на момент
виникнення спору, не був встановлений
обов'язок для органів місцевого
самоврядування подавати до суду заяви
про визнання спадщини відумерлою.

Колегія судів з таким висновком
погодитись не може, оскільки на момент
звернення позивача до Житомирської
міської ради з листом від 11 липня 2012
року та на момент звернення до суду з
позовом - 08 жовтня 2012 року діяла
редакція ст.1277 Цивільного кодексу
України, яка передбачала обов'язок для
органів місцевого самоврядування
подавати до суду заяву про визнання
спадщини відумерлою.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.1277
Цивільного кодексу України (в
редакції, яка діє з 16 жовтня 2011 року) у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття, орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Згідно ч.2 ст.1277 Цивільного кодексу
України заява про визнання спадщини
відумерлою подається після спливу
одного року з часу відкриття спадщини.

З урахуванням невиконання міською
радою вищевказаного обов'язку колегія
суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягають задоволенню.

Згідно ст.229 КАС України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
якщо обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Судами попередніх інстанцій обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди порушили норми матеріального
права, що призвело до ухвалення
необґрунтованих рішень, які підлягають
скасуванню з постановленням нового
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Постанову Корольовського районного
суду м.Житомира від 06 червня 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Зобов'язати Житомирську міську раду
звернутися до суду із заявою про
визнання спадщини після померлого
ОСОБА_2 відумерлою та прийняти
автомобіль: марки SKODA, модель Octavia, 2006
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, як відумерлу спадщину у
власність Житомирської міської ради.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді