Справа № 824/1083/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/1083/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання
Кіщук О.І.,

представника територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області Бабчука В.І.,
представників комунального
підприємства «Сторожинецького ЖКГ»
Іречука Є.В та Горпініча С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області до комунального підприємства
«Сторожинецького ЖКГ» про
застосування заходу реагування у сфері
державного нагляду (контролю),

В С Т А Н О В И В :

Територіальне управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області звернулось до суду з позовом до
комунального підприємства
«Сторожинецького ЖКГ» про
застосування заходу реагування у сфері
державного нагляду (контролю).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що комунальним
підприємством «Сторожинецького ЖКГ»
не було усунуто жодне з порушень, які
були виявлені під час проведеної
перевірки та пропонувались до їх
усунення відповідно до припису №5-9-5
від 17 лютого 2014 року.

У зв'язку з цим територіальне
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області просить суд,
враховуючи надані в судовому засіданні
уточнення до позову, заборонити
комунальному підприємству
«Сторожинецького ЖКГ» експлуатацію
підйомника на базі ЗІЛ-411412, державний
номер СЕ9628 АК.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позові. Просив
суд задовольнити позов повністю.

Представники відповідача в судовому
засіданні просили суд у задоволенні
позову відмовити, однак правового
аргументування своєї позиції не навели
та не пояснили, чому вважають заявлені
позивачем вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку про
те, що адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
наказу «Про організацію проведення
планових перевірок відповідно до вимог
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» №07/02п від 24
січня 2014 року, направлення на
проведення перевірки №3-СН-ІІ від 13
лютого 2014 року в період з 13 лютого 2014
року по 14 лютого 2014 року посадовою
особою територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області проведена планова перевірка
дотримання вимог законодавчих та
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки,
безпечного поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення,
а також ведення робіт, пов'язаних з
геологічним вивченням надр, їх
використанням та охороною,
використанням і переробкою
мінеральної сировини комунального
підприємства «Сторожинецьке ЖКГ», про
що складено акт перевірки №5-9 від 14
лютого 2014 року.

Так, перевіркою виявлені чисельні
порушенні вимог законодавства у сфері
охорони праці та промислової безпеки, а
саме:

- не отримано дозвіл на види робіт
підвищеної небезпеки та дозвіл на
експлуатацію об'єктів в органах
Держгірпромнагляду (стаття 21 Закону
України «Про охорону праці»);

- не представлений паспорт на
підйомник (пункти 4.1.5, 6.4.4 Правил будови
і безпечної експлуатації підйомників;
стаття 21 Закону України «Про охорону
праці»);

- підйомнику, державний номер СЕ 9628
АК не проведено позачерговий повний
технічний огляд (пункти 6.3.2, 6.3.4 Правил
будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 21 Закону України
«Про охорону праці»);

- підйомник, державний номер СЕ 9628
АК не зареєстрований в територіальному
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області (пункт 6.1.1 Правил
будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 21 Закону України
«Про охорону праці»);

- не проведене навчання та
перевірка знань працівників, які
здійснюють нагляд за утриманням та
безпечну експлуатацію, а також
відповідальні за утримання підйомника
у справному стані та за безпечне
проведення робіт, обслуговуючий та
ремонтний персонал (пункт 6.4.9 Правил
будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 18 Закону України
«Про охорону праці»);

- не представлені накази про
призначення працівників, які
здійснюють нагляд за утриманням та
безпечною експлуатацією підйомника;
відповідального за утримання
підйомника в справному стані;
відповідального за безпечне
проведення робіт підйомниками; про
обслуговуючий персонал (машиністів,
працівників, які виконують роботу з
робочої платформи); про створення
ремонтної служби (пункт 6.4.2 Правил
будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 13 Закону України
«Про охорону праці»);

- не розроблений наказ по
підприємству організації безпечної
експлуатації підйомника біля ліній
електропередач (пункт 6.5.8 Правил будови
і безпечної експлуатації підйомників;
стаття 13 Закону України «Про охорону
праці»);

- не представлений порядок
періодичного технічного
обслуговування і ремонту підйомнику
(пункт 6.4.2 Правил будови і безпечної
експлуатації підйомників; стаття 13
Закону України «Про охорону праці»);

- не справний пристрой та прилади
безпеки (пункт 6.4.4 Правил будови і
безпечної експлуатації підйомників;
стаття 21 Закону України «Про охорону
праці»);

- в інструкцію з охорони праці №23
для водіїв автовишки, відсутній розділ
«Вимоги безпеки після закінчення
роботи» (пункт 6.4.2 Правил будови і
безпечної експлуатації підйомників;
стаття 13 Закону України «Про охорону
праці»);

- не представлений медичний огляд
працівників машиністів, персонал, який
працює з робочої платформи (пункт 6.4.15
Правил будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 17 Закону України
«Про охорону праці»);

- не розроблені ПВР, технологічні
регламенти (пункт 6.5.9 (а) Правил будови і
безпечної експлуатації підйомників;
стаття 13 Закону України «Про охорону
праці»);

- працівники не забезпечені цими
Правилами (пункт 6.4.2 Правил будови і
безпечної експлуатації підйомників;
стаття 13 Закону України «Про охорону
праці»);

- не представленій інструкції з
охорони праці для обслуговуючого і
ремонтного персоналу (пункт 6.4.2 Правил
будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 13 Закону України
«Про охорону праці»);

- не ведеться вахтовий журнал
підйомника (пункт 6.4.18 Правил будови і
безпечної експлуатації підйомників;
стаття 13 Закону України «Про охорону
праці»);

- на підйомнику не встановлена
табличка де вказуються: реєстраційний
номер; дата наступного часткового або
технічного огляду (пункт 6.5.3 Правил
будови і безпечної експлуатації
підйомників; стаття 13 Закону України
«Про охорону праці»);

- на підйомнику, державний номер СЕ
9628 АК, не відсутні підкладки (при
слизькому та слабкому грунті) (пункт
6.5.12 Правил будови і безпечної
експлуатації підйомників; статті 13, 21
Закону України «Про охорону праці»);

17 лютого 2014 року територіальним
управління Держгірпромнагяду у
Чернівецькій області винесено припис
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері охорони праці та
промислової безпеки №5-9-5.

У зв'язку з тим, що відповідач в
добровільному порядку не виконав
вимоги вказаного припису та з метою
недопущення можливих аварій, позивач
звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Статтею 1 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" від 05
квітня 2007 року №877-V (надалі - Закон №877-V)
визначено, що державний нагляд
(контроль) це діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Пунктом 1 Положення про Державну службу
гірничого нагляду та промислової
безпеки України, затвердженого Указом
Президента України №408/2011 від 6 квітня
2011 року визначено, що Державна служба
гірничого нагляду та промислової
безпеки України (Держгірпромнагляд
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра надзвичайних ситуацій
України (далі - Міністр).
Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Пунктом 2.1 Положення про організацію та
здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці в системі Держгірпромнагляду
України, затвердженого наказом
Міністерства надзвичайних ситуацій
України №826 від 11 серпня 2011 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за №1531/20269 від 27 грудня
2011 року (надалі - Положення №826)
визначено, що державний нагляд
(контроль) здійснюється шляхом
проведення посадовими особами
Держгірпромнагляду України згідно з
цим Положенням перевірок (обстежень)
установ, підприємств, організацій, їх
відокремлених підрозділів, філій,
представництв, юридичних осіб,
фізичних осіб, що використовують
найману працю (далі - суб'єкти
господарювання), у тому числі окремих
виробничих об'єктів суб'єктів
господарювання - виробничих цехів та
дільниць, машин і механізмів,
промислових майданчиків, інших
відокремлених виробничих структурних
підрозділів.

Пунктом 1.4 Положення №826 передбачено,
що загроза життю та здоров'ю
працівників - виникнення умов, за яких
подальше продовження виконання робіт
або експлуатація об'єкта, машин і
механізмів несе ризик спричинення
внаслідок цих умов фізичної шкоди
працівникові, в тому числі такої, яка
може призвести до смертельних
наслідків.

Положеннями статті 13 Закону України
«Про охорону праці» від 14 жовтня 1992
року №2694-ХІІ (надалі - Закон №2694-ХІІ),
передбачено, зокрема, що роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення вимог передбачених цим
Законом.

Вимоги до будови, виготовлення,
установлення, налагодження, ремонту,
реконструкції, модернізації та
експлуатації підйомників, призначених
для переміщення працівників з
інструментами та матеріалами в робочу
позицію і проведення там робіт з
робочої платформи встановлені
Правилами будови і безпечної
експлуатації підйомників,
затвердженими наказом Державного
комітету України з нагляду за охороною
праці №232 від 8 грудня 2003 року,
зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України за №1262/8583 від 30 грудня
2003 року (надалі - Правила №232).

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 Правил №232
визначено, що підйомники мають
відповідати вимогам цих Правил, інших
нормативно-правових актів, стандартів,
технічних умов.

Як встановлено судом, комунальне
підприємство «Сторожинецького ЖКГ» є
власником автопідйомника на базі
ЗІЛ-411412, державний номер СЕ 9628 АК.

Разом з цим відповідач, всупереч
положень Закону України «Про охорону
праці» та Правил будови і безпечної
експлуатації підйомників, не
забезпечив у повному обсязі охорону
праці та промислову безпеку щодо
експлуатації вказаного
автопідйомника, що підтверджується
актом перевірки №5-9 від 14 лютого 2014
року.

За таких обставин, суд вважає, що
порушення вимог законодавства у сфері
охорони праці та промислової безпеки,
які виявленні під час перевірки
комунального підприємства
«Сторожинецьке ЖКГ», створюють загрозу
життю та здоров'ю людей.

Згідно статті 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Частиною першою статті 39 Закону
№2694-ХІІ визначено, що посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці, мають право забороняти,
зупиняти, припиняти, обмежувати
експлуатацію підприємств, окремих
виробництв, цехів, дільниць, робочих
місць, будівель, споруд, приміщень,
випуск та експлуатацію машин,
механізмів, устаткування, транспортних
та інших засобів праці, виконання
певних робіт, застосування нових
небезпечних речовин, реалізацію
продукції, а також скасовувати або
припиняти дію виданих ними дозволів і
ліцензій до усунення порушень, які
створюють загрозу життю працюючих.

Пунктом 2.26 Положення №826, передбачено
право заборони виконання робіт,
виробництва виникає у разі виявлення
під час перевірки порушень вимог
законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, що створюють
загрозу життю працівників; відсутності
дозволу на виконання робіт підвищеної
небезпеки та на експлуатацію
(застосування) машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки;
непроведення у встановленому порядку
та в терміни технічного огляду,
випробування або експертного
обстеження машин, механізмів та
устаткування підвищеної небезпеки.

У разі виявлення факту перевищення
допустимих норм технологічного
навантаження виробничого об'єкта
(окремого виробництва, машин і
механізмів) або якщо дійсний рівень
технологічного навантаження створює
загрозу життю працівників, уникнути
чого можливо за рахунок його зниження,
роботи такого об'єкта (виробництво,
експлуатація машин і механізмів)
можуть бути обмежені до допустимого
безпечного рівня.

Відповідно до частини п'ятої статті 4
Закону Закон №877-V повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Із системного аналізу вказаних норм та
наданих доказів, суд дійшов висновку,
що перевірка призначена та проведена
позивачем відповідно до вимог діючого
законодавства, в межах повноважень
органів державного нагляду, а
зазначені порушення становлять
небезпеку та загрожу життю і здоров'ю
людей.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене та зважаючи на те,
що доводи позивача є обґрунтованими та
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, а відповідач
заперечуючи проти позову, не навів суду
переконливих доводів щодо
безпідставності позовних вимог, суд
приходить до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

Беручи до уваги положення частини
другої та четвертої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
та зважаючи на те, що спір вирішено на
користь суб'єкта владних повноважень і
за відсутності витрат позивача,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Пунктом 10 частини першої статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що негайно
виконуються постанови суду про повне
або часткове зупинення роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Застосувати захід реагування у сфері
державного нагляду (контролю) у вигляді
заборони комунальному підприємству
«Сторожинецького ЖКГ» експлуатації
автопідйомника на базі ЗІЛ-411412,
державний номер СЕ 9628 АК.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі
складена 04 квітня 2014 року.

Суддя
О.П. Лелюк