Справа № 820/631/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.Справа № 820/631/14

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Макаренко Я.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р.
по справі № 820/631/14

за позовом ПП "ИНТЕРПОИСК"

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області

про визнання дій незаконними та
скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ПП "Интерпоиск" звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Харківській області, в якому
просив суд визнати дії Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Харківській області щодо
проведення позапланової перевірки та
складання акту позапланової перевірки
від 27.11.2013 року №2542 незаконними та
скасувати постанову першого
заступника начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області ОСОБА_1
за №33/7/20-7893 від 05.12.2013 року про визнання
винним Приватне підприємство
"Интерпоиск" у вчиненні порушення,
передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" та накладення штрафу в сумі
109 620,0 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду м. Харкова від 26
лютого 2014 року адміністративний позов
ПП «Интерпоиск» задоволено частково.
Скасовано постанову Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Харківській області
№33/7/20-7893 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на приватне підприємство
«Интерпоиск» від 05.12.2013 року. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням в частині задоволення
позовних вимог, Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
Харківській області, подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції ,
прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

ПП "Интерпоиск" вважає вказану
постанову такою, що винесено у
відповідності до діючого
законодавства України, без порушення
норм матеріального та процесуального
права України та просить суд
апеляційної інстанції залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014 р.
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційних
скарг, дослідивши письмові докази,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі наказу Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Харківській області від
25.11.2013 року за №2542 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
нежитлової будівлі за адресою: м.
Харків, вул. Шевченко, 216-Б, що належить
ПП «Интерпоиск».

05.12.2013 року за результатами розгляду
матеріалів справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності - акту
позапланової перевірки від 27.11.2013 року,
протоколу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 27.11.2013
року, фотоматеріалів перевірки,
винесено постанову №33/7/20-7893, якою
визнано Приватне підприємство
«Интєрпоиск» винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» -
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється, та на
підставі абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» накладено штраф у сумі 109
620,0 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
ПП «Интерпоиск» було двічі спочатку в
2008 році і згодом в 2013 році притягнуто
до юридичної відповідальності одного
виду за одне і теж порушення, що є
неприпустимим з огляду на положення
Закону, тому оскаржувана постанова
№33/7/20-7893 від 05.12.2013 року підлягає
скасуванню як незаконна.

При цьому, відмовивши в частині
задоволення позовних вимог про
визнання дії Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Харківській області щодо проведення
позапланової перевірки та складання
акту позапланової перевірки від 27.11.2013
року №2542 незаконними, оскільки
позивач, допустивши посадових осіб
відповідача до проведення перевірки,
фактично не погоджувався з діями ІДАБК,
але не використав свого права не
допуску посадових осіб до проведення
перевірки.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Постанова
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позову не
оскаржується.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність" визначено, що
для забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
року, визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
цим Положенням, іншими актами
законодавства України, а також
дорученнями Президента України.
Основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Частиною 2 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, передбаченому Кабінетом
Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст.
41 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності. При
цьому, пунктом 2 ч. 4 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" встановлено, що посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" у
редакції від 22.12.2011 року, яка діяла з
19.01.2012 року, було встановлено, що справи
про правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами. Накладати штраф від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та її територіальних
органів мали право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів" № 5459-VI від 16.10.2012 року (далі -
Закон № 5459), який набрав чинності з
18.11.2012 року, до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" були
внесені зміни, що, зокрема, стосувалися
повноважень органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час розгляду справ про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" (у редакції від 16.10.2012 року,
яка діє з 18.11.2012 року, тобто в редакції
яка діяла на момент винесення
Відповідачем оскаржуваної постанови)
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Як зазначалося вище, відповідно до
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
року (далі - Положення), центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства є Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція).

Відповідно до п. 3 Положення основними
завданнями Держархбудінспекції
України є реалізація державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, а саме: здійснення в
межах своїх повноважень державного
контролю за дотриманням законодавства,
стандартів, нормативів, норм, порядків
і правил із зазначених питань;
виконання дозвільних та реєстраційних
функцій у будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури;
внесення Міністерству регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України пропозицій щодо формування
політики із відповідних питань.

Згідно з п.п. 8 п. 4 Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань: здійснює в межах своїх
повноважень державний контроль за
дотриманням: юридичними і фізичними
особами державних будівельних норм,
стандартів і правил під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
перепланування та реконструкції
(дообладнання) житлового фонду,
будівель громадського призначення,
елементів упорядження територій для
задоволення потреб осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення.

Підпунктом 10 п. 4 Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань проводить перевірки
дотримання встановленого порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів. Відповідно до
п.п. 8 п. 5 Положення Держархбудінспекція
України, для виконання покладених на
неї завдань, має право в установленому
порядку: складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства.

Отже, виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що справи про правопорушення,
передбачені Законом України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", з
урахуванням змін, внесених Законом
України № 5459, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, тобто Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, а право накладати штраф від
імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України мають право її керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

В даному випадку йдеться мова про
суперечність норм підзаконного акта
закону, а саме - Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року
зі змінами нормам Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" у
редакції від 16.10.2012 року, яка була
чинною на момент винесення
відповідачем оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від
інших нормативно-правових актів, є
прийняття його вищим представницьким
органом державної влади. Так, пунктом 3
частини першої статті 85 Конституції
України закріплено, що прийняття
законів належить до повноважень
Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України № 17-рп від 17.10.2002 року (щодо
повноважності Верховної Ради України)
визначення Верховної Ради України
єдиним органом законодавчої влади
означає, що жоден інший орган державної
влади не уповноважений приймати
закони. Ще однією ознакою, яка
відрізняє закон від інших
нормативно-правових актів, є критерій
регулювання найбільш важливих
суспільних відносин. Вища юридична
сила закону полягає також у тому, що всі
підзаконні нормативно-правові акти
приймаються на основі законів та за
своїм змістом не повинні суперечити їм.
Підпорядкованість таких актів законам
закріплена у положеннях Конституції
України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 106 Конституції
України Президент на основі та на
виконання Конституції і законів
України видає укази і розпорядження,
які є обов'язковими до виконання на
території України. Згідно з ч. 3 ст. 113
Конституції України Кабінет Міністрів
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

Тобто, в випадку суперечності норм
підзаконного акта нормам закону слід
застосовувати норми закону, оскільки
він має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, при визначенні органу, який
уповноважений розглядати справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та накладати штрафи за такі
правопорушення, слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" у
редакції від 16.10.2012 року, яка була
чинною на момент винесення
Відповідачем оскаржуваної постанови.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" (у редакції від 16.10.2012 року,
яка діє з 18.11.2012 року) чітко
встановлюють орган який проводить
розгляд справи та приймає рішення про
застосування штрафів, відповідач та
його посадові особи до цих органів
(посадових осіб) не відносяться.

За результатами системного аналізу
вказаних норм права, колегія суддів
приходить до висновку, що Інспекція
ДАБК у Харківській області на момент
винесення постанови № 33/7/20-7893 від 05
грудня 2013 року в силу закону не мала
повноважень на розгляд справи та
накладення штрафів за порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, такими повноваженнями був
наділений лише центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме: Державна архітектурно-будівельна
інспекція України.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, постанову № 33/7/20-7893 від 05 грудня
2013 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності винесено першим
заступником начальника Інспекції
держархбудконтролю у Харківській
області ОСОБА_1, тобто неуповноваженою
на це особою.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо задоволення
позову в частині скасування постанови
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Харківській
області №33/7/20-7893 про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності на приватне
підприємство «Интерпоиск» від 05.12.2013
року.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.02.2014р.
по справі № 820/631/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 22.04.2014 р.