Справа № 824/1531/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/1531/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

сторін:

представника позивача - Морочко Л.І.,

представника відповідача - Павельчук
М.В.,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом прокурора Заставнівського
району Чернівецької області

до Заставнівської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_3

про визнання рішення незаконним та
зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Завставнівського району
Чернівецької області (далі - позивач)
звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом, в якому
просить з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог: визнати
нечинним рішення 20 сесії VI скликання
Заставнівської міської ради (далі -
відповідач) від 27.02.2014 р. №585/20-2-2014 в
частині залишення ОСОБА_3 на займаній
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради;
зобов'язати Заставнівську міську раду
вчинити дії щодо керуючого справами
Заставнівської міської ради ОСОБА_3,
передбачені ч. 2 ст. 22 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" та ч. 2 ст. 20 Закону України
"Про службу в органах місцевого
самоврядування".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що постановою
Заставнівського районного суду від
30.01.2013р. ОСОБА_3 визнано винною у
вчиненні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Після
набрання постановою суду законної
сили, прокурором Заставнівського
району направлено її до Заставнівської
міської ради. 27.02.2014 р. 20 сесією VI
скликання Заставнівської міської ради
прийнято рішення №585/20-2-2014 про
залишення ОСОБА_3 на займаній посаді
керуючого справами Заставнівської
міської ради, чим порушено норми
чинного законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просив суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких, вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю,
зазначаючи, що Законом України "Про
місцеве самоврядування" встановлено,
що утворення виконавчого комітету
ради, визначення його чисельності,
затвердження персонального складу,
внесення змін до складу виконавчого
комітету та його розпуск є виключною
компетенцією сільських, селищних,
міських рад, а отже звільнення з посади
керуючого справами ради може бути
здійснено тільки за рішенням
відповідної ради. Також вказував, що
оскаржуване рішення прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб встановлений Законами України,
відтак відсутні підстави для
задоволення позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
його задоволенні відмовити та надав
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

ОСОБА_3 (далі - третя особа) в судовому
засіданні позов не визнала, просила в у
його задоволенні відмовити,
посилаючись на правомірність
оскаржуваного рішення.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
судом встановлено наступне.

Рішенням Заставнівської міської ради І
сесії VI скликання № 6/1-ІІ-2010 р. від
23.11.2010 р. затверджено ОСОБА_3 на посаді
керуючого справами міської ради (а.с. 43).

Постановою Заставнівського районного
суду Чернівецької області в справі
№ 716/114/13-п від 30.01.2013 р., яка
набрала законної сили 12.02.2013 р.,
керуючого справами Заставнівської
міської ради ОСОБА_3 визнано винною у
вчиненні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.172-2 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді 850,00 грн. штрафу в дохід держави
(а.с. 7-8).

Як вбачається із матеріалів справи та
не заперечувалося сторонами в судовому
засіданні, 07.02.2013 р. ОСОБА_3 сплатила
накладений на неї штраф в сумі 850,00 грн.,
що підтверджується квитанціє № 1998.265.1
від 07.02.2013 р. (а.с. 9).

14.02.2013 р. прокурор Заставнівського
району направив вказану постанову
Заставнівського районного суду
Чернівецької області до
Заставнівської міської ради для
розгляду згідно з вимогами ст. 22 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» (а.с. 10).

За результатами розгляду постанови
Заставнівського районного суду
Чернівецької області від 30.01.2013 р.,
рішенням 15 сесія VI скликання
Заставнівської міської ради №410/15-2013
від 06.03.2013 р. визнано роботу керуючого
справами міської ради ОСОБА_3
задовільною та залишено на займаній
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради (а.с. 11).

15.04.2013 р. прокурор Заставнівського
району звернувся до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
позовом про визнання незаконним
рішення 15 сесії VI скликання
Заставнівської міської ради №410/15-2013
від 06.03.2013 р. в частині залишення
ОСОБА_3 на займаній посаді керуючого
справами Заставнівської міської ради.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 24.07.2013 р.,
яка набрала законної сили, у справі №
824/996/13-а за позовом прокурора
Заставнівського району Чернівецької
області до Заставнівської міської ради
про визнання рішення незаконним та
зобов'язання вчинити дії - позов
задоволено повністю. Визнано
незаконним рішення 15 сесії VI скликання
Заставнівської міської ради №410/15-2013
від 06.03.2013 р. в частині залишення ОСОБА_3
на займаній посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради та
зобов'язано Заставнівську міську раду
повторно розглянути питання щодо
залишення та подальшого перебування на
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради ОСОБА_3
(а.с. 74).

03.10.2013 р. 17-ю сесією VI скликання
Заставнівської міської ради
розглянуто постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
24.07.2013 р. та прийнято рішення №491/17-ІІ-2013
про залишення ОСОБА_3 на займаній
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради (а.с.13).

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
21.10.2013 р. прокурор Заставнівського
району звернувся до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
позовом про визнання незаконним
рішення 15 сесії VI скликання
Заставнівської міської ради №491/17-ІІ-2013
від 03.10.2013 р. в частині залишення ОСОБА_3
на займаній посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 р.,
яка набрала законної сили 11.01.2014 р., у
справі № 824/2377/13-а за позовом прокурора
Заставнівського району Чернівецької
області до Заставнівської міської ради
про визнання рішення незаконним та
зобов'язання вчинити дії - позов
задоволено повністю. Визнано
незаконним та скасовано рішення 15
сесії VI скликання Заставнівської
міської ради №491/15-2013 від 03.10.2013 р. в
частині залишення ОСОБА_3 на займаній
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради та
зобов'язано Заставнівську міську раду
повторно розглянути питання щодо
залишення та подальшого перебування на
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради ОСОБА_3 з
урахуванням вимог ст. 22 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» та ст.ст. 12, 20 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» (а.с. 75-76).

Судом встановлено, що розглянувши
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 р. 20-ю
сесією VI скликання Заставнівської
міської ради прийнято рішення №585/20-2-2014
про визнання роботи керуючого справами
Заставнівської міської ради ОСОБА_3
задовільною та залишення її на
займаній посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради (а.с.14).

Вважаючи вказане рішення таким, що
прийняте в супереч вимог чинного
законодавства та є незаконним,
прокурор звернувся до суду з даним
позовом.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти позову,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов необхідно
задовольнити повністю, з таких підстав.

Статтею 43 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного
здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі
професії та роду трудової діяльності,
реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб. Кожен
має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну
плату, не нижчу від визначеної законом.
Громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.

Правові, організаційні, матеріальні та
соціальні умови реалізації
громадянами України права на службу в
органах місцевого самоврядування,
загальні засади діяльності посадових
осіб місцевого самоврядування, їх
правовий статус, порядок та правові
гарантії перебування на службі в
органах місцевого самоврядування
регулює Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування» від
07.06.2001 р. № 2493-III (далі - Закон № 2493-III).

Посадовою особою місцевого
самоврядування цей Закон (ч. 1 ст. 2)
визначає особу, яка працює в органах
місцевого самоврядування, має
відповідні посадові повноваження щодо
здійснення організаційно-розпорядчих
та консультативно дорадчих функцій і
отримує заробітну плату за рахунок
місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2493-III
посадами в органах місцевого
самоврядування є: виборні посади, на
які особи обираються територіальною
громадою; виборні посади, на які особи
обираються або затверджуються
відповідною радою; посади, на які особи
призначаються сільським, селищним,
міським головою, головою районної,
районної у місті, обласної ради на
конкурсній основі чи за іншою
процедурою, передбаченою
законодавством України.

Судовим розглядом встановлено, що
рішенням Заставнівської міської ради І
сесії VI скликання № 6/1-ІІ-2010 р. від 23.11.2010
р. затверджено ОСОБА_3 на посаді
керуючого справами міської ради.

Статтею 12 Закону № 2493-III встановлено
обмеження, пов'язані з прийняттям на
службу в органи місцевого
самоврядування та проходженням служби.
Так, на службу в органи місцевого
самоврядування не можуть бути прийняті
особи, в т.ч. на яких протягом
останнього року накладалися
адміністративні стягнення за вчинення
корупційних правопорушень. Інші
обмеження, пов'язані із проходженням
служби в органах місцевого
самоврядування, встановлюються
виключно законами України.

Відповідно до ст. 20 Закону № 2493-III крім
загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
служба в органах місцевого
самоврядування припиняється на
підставі і в порядку, визначених
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», цим та
іншими законами України, а також у разі
виявлення або виникнення обставин, що
перешкоджають перебуванню на службі,
чи недотримання вимог, пов'язаних із
проходженням служби в органах
місцевого самоврядування (стаття 12
цього Закону).

Посадові особи місцевого
самоврядування, зазначені в абзацах
третьому та четвертому статті 3 цього
Закону, яких притягнуто до
відповідальності за корупційні
правопорушення, пов'язані з порушенням
обмежень, передбачених Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», підлягають звільненню з
посади у триденний строк з дня
отримання відповідним органом
місцевого самоврядування копії
відповідного судового рішення, яке
набрало законної сили.

Посадові особи місцевого
самоврядування, крім посадових осіб,
зазначених у частині другій цієї
статті, яких притягнуто до
відповідальності за корупційні
правопорушення, підлягають звільненню
з посади у порядку, визначеному Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Також обмеження щодо використання
службового становища встановлено ст. 6
Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» (далі
- Закон № 3206-VI), відповідно до ч. 1
якої особам, зазначеним у пунктах 1 - 3
частини першої статті 4 цього Закону
(зокрема, особи, уповноважені на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування та
прирівняні до них), забороняється
використовувати свої службові
повноваження та пов'язані з цим
можливості з метою одержання
неправомірної вигоди або у зв'язку з
прийняттям обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб, у тому
числі:

1) неправомірно сприяти фізичним або
юридичним особам у здійсненні ними
господарської діяльності, одержанні
субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів,
пільг, укладанні контрактів (у тому
числі на закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти);

2) неправомірно сприяти призначенню на
посаду особи;

3) неправомірно втручатися в діяльність
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування або
посадових осіб;

4) неправомірно надавати перевагу
фізичним або юридичним особам у зв'язку
з підготовкою проектів, виданням
нормативно-правових актів та
прийняттям рішень, затвердженням
(погодженням) висновків.

За вчинення корупційних правопорушень
особи, зазначені в ч. 1 ст. 4 цього Закону
(зокрема, особи, уповноважені на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування та
прирівняні до них), притягаються до
кримінальної, адміністративної,
цивільно-правової та дисциплінарної
відповідальності в установленому
законом порядку (ч. 1 ст. 21 Закону № 3206-VI).

Порушення особою встановлених законом
обмежень щодо використання службових
повноважень та пов'язаних з цим
можливостей з одержанням за це
неправомірної вигоди у розмірі, що не
перевищує ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, або у
зв'язку з прийняттям
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб тягне за собою
накладення штрафу від ста п'ятдесяти до
п'ятисот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з конфіскацією
незаконно одержаної неправомірної
вигоди матеріального характеру (ч. 2 ст.
172-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення).

Щодо порядку звільнення з роботи осіб,
які вчинили корупційні правопорушення,
Закон визначає певні особливості.

Так, ч. 2 ст. 22 Закону № 3206-VI передбачено,
що дострокове припинення повноважень
особи на виборній посаді, припинення
повноважень посадової особи на посаді,
звільнення, що здійснюється за
рішенням Президента України, Верховної
Ради України, Кабінету Міністрів
України, звільнення військової
посадової особи з військової служби у
зв'язку з притягненням до
відповідальності за корупційне
правопорушення, пов'язане з порушенням
обмежень, передбачених цим Законом, а
також відсторонення такої особи від
виконання службових повноважень у
випадках, передбачених частиною першою
цієї статті, здійснюється з
урахуванням особливостей, визначених
Конституцією і законами України.

Інші особи, яких притягнуто до
кримінальної або адміністративної
відповідальності за корупційні
правопорушення, пов'язані з порушенням
обмежень, передбачених цим Законом,
підлягають звільненню з відповідних
посад у триденний строк з дня отримання
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування,
підприємством, установою, організацією
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили, якщо інше не
передбачено законом.

Системний аналіз наведених положень
чинного законодавства свідчить, що
вищевказані норми носять імперативний
характер, що унеможливлює відповідача
приймати інше за своєю суттю рішення
окрім як передбачено даними нормами,
оскільки у відповідності до порядку
звільнення з роботи осіб, які вчинили
корупційні правопорушення, вони
підлягають звільненню з відповідних
посад у триденний строк з дня отримання
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування,
підприємством, установою, організацією
копії відповідного судового рішення,
яке набрало законної сили, якщо інше не
передбачено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, а
також не заперечувалося сторонами в
судовому засіданні, постановою
Заставнівського районного суду від
30.01.2013 р. ОСОБА_3 визнано винною у
скоєнні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП та
накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 850
грн., яку для розгляду направлено
відповідачу. За результатами розгляду
постанови Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 30.01.2013 р.,
рішенням 15 сесія VI скликання
Заставнівської міської ради №410/15-2013
від 06.03.2013 р. визнано роботу керуючого
справами міської ради ОСОБА_3
задовільною та залишено на займаній
посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради.

Також судом встановлено, що прокурор
Заставнівського району неодноразово
звертався до Чернівецького окружного
адміністративного суду з метою
реалізації вищенаведених норм
законодавства в частині припинення
перебування на займаній посаді ОСОБА_3
Однак, зазначенні норми ігнорувалися
відповідачем шляхом прийняття рішень
сесії, які не узгоджуються з висновками
судових рішень від 24.07.2013 р. та 11.12.2013 р.

Оскільки рішення Заставнівського
районного суду Чернівецької області
від 30.01.2013 р. про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП набрало
законної сили, відтак, на думку суду,
відповідачу необхідно було лише
юридично закріпити таке дострокове
припинення повноважень, шляхом
прийняття на пленарному засіданні
міської ради відповідного рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду
в кримінальній справі або постанова
суду у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

На підставі викладеного, суд вважає, що
оскаржуване рішення прийнято
Заставнівською міською радою з
порушенням норм антикорупційного
законодавства України, а тому є
протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Під час вирішення даної справи
відповідач не довів правомірність
оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
та основоположних свобод та практику
Суду як джерело права.

Статтею 6 вищевказаної Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в п. 40
рішення у справі "Горнсбі проти Греції"
зазначив, що право на суд було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції", пункт 68).

Судом встановлено факт ігнорування
відповідачем висновків суду наведених
в постановах Чернівецького окружного
адміністративного суду від 24.07.2013 р. та
11.12.2013 р., якими визнано
відповідні рішення Заставнівської
міської ради в частині залишення
ОСОБА_3 на займаній посаді керуючого
справами Заставнівської міської ради
незаконними та скасовано. Зобов'язано
Заставнівську міську раду повторно
розглянути питання щодо залишення та
подальшого перебування на посаді
керуючого справами Заставнівської
міської ради ОСОБА_3.

На думку суду, позивачем в даних
правовідносинах було вичерпано всі
можливі заходи (шляхи) визначені
національним законодавством, які дають
можливість усунути порушення вказаних
вище норм права, а тому суд з
урахуванням вимог п.2 ч.2 ст.162 КАС
України вважає за необхідне
зобов'язати Заставнівську міську раду
вчинити дії щодо керуючого справами
Заставнівської міської ради ОСОБА_3,
передбачені ч. 2 ст. 22 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" та ч. 2 ст. 20 Закону України
"Про службу в органах місцевого
самоврядування".

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про порушення відповідачем
вимог чинного законодавства та вважає,
що вимоги позивача є обґрунтованими,
відповідають обставинам справи та
наявним матеріалам, у зв'язку з чим
позов підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Тому судом
не вирішується питання про судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 19, 43, 124 та 129 Конституції України,
ст. ст. 9, 11, 71-76, 86, 94, 158, 159 - 163 та 167
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення 20 сесії VI скликання
Заставнівської міської ради від 27.02.2014
р. №585/20-2-2014 в частині залишення ОСОБА_3
на займаній посаді керуючого справами
Заставнівської міської ради.

3. Зобов'язати Заставнівську міську
раду вчинити дії щодо керуючого
справами Заставнівської міської ради
ОСОБА_3, передбачені ч. 2 ст. 22 Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції" та ч. 2 ст. 20 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування".

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 29 квітня 2014 р.

Суддя
Левицький
В.К.