Справа № 826/3343/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2014 року 08:05
№ 826/3343/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії:
головуючого судді Шулежка В.П.,
судді Іщука І.О.,
судді Погрібніченка І.М.
при секретарі судового засідання
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дахно
Артема Миколайовича про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,-
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось публічне акціонерне
товариство «ПроКредит Банк» (далі - ПАТ
«ПроКредит Банк», позивач) з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дахно
Артема Миколайовича (далі - державний
реєстратор, відповідач) про визнання
рішення № 11455251 від 06.03.2014р. про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме: відмовити у державній
реєстрації права власності нежитлових
приміщень (в групі приміщень № 50 а) (в
літ. А), загальною площею - 92,20
(дев'яносто дві цілих дві десятих) кв.м.,
що знаходяться за адресою: місто Київ,
вул. І.Мазепи, будинок 26, за суб'єктом:
ПАТ «ПроКредит Банк», податковий номер
21677333, протиправним; скасування
вказаного рішення та зобов'язання
державного реєстратора зареєструвати
право власності та видати ПАТ
«ПроКредит Банк» відповідний витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ПАТ «ПроКредит Банк» має
усі підстави для реєстрації права
власності та подав державному
реєстратору всі необхідні документи, а
наявність арешту на майно
іпотекодавця, на який посилається
державний реєстратор в оскаржуваному
рішенні про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, не є
підставою для відмови у проведенні
державної реєстрації права власності
за іпотекодержателем.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча про дату, час
та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, подав
суду письмові заперечення, у яких проти
задоволення позовних вимог
заперечував у повному обсязі, просив
суд у задоволенні позову відмовити, та
зазначив, що оскаржуване рішення
прийняте у відповідності до норм
чинного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене у зв'язку
неприбуттям відповідача та з
урахуванням вимог ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
наступне.

ПАТ «ПроКредит Банк» 17.02.2014р.
звернулось до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з заявою про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно, а саме:
нежилі приміщення (в групі приміщень №
50 а) (в літ. А), загальною площею - 92,20
кв.м., що знаходяться за адресою: місто
Київ, вул. І.Мазепи, будинок 26.

Право власності на зазначене
приміщення перейшло до позивача на
підставі положень договору іпотеки №
3250-ДІ 01 від 13.12.2007р., зі змінами та
доповненнями від 29.05.2013 р., укладеного
між банком та ОСОБА_2.

До заяви про державну реєстрацію права
власності позивачем подано наступні
документи:

довіреність на представника заявника;

документ, що посвідчує особу, яка
звертається до органу державної
реєстрації, та копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера;

документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав;

документ про сплату державного мита;

договір іпотеки №3250-ДІ 01 від 13.12.2007р.,
реєстровий номер 8625, видавник:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
із змінами та доповненнями відповідно
до Договору про внесення змін,
реєстрованого за № 689, що посвідчений
29.05.2013р., видавник: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3;

копія заяви, серія та номер 688, видана
29.05.2013 р., видавник: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про згоду ОСОБА_4 на
укладення договору про внесення змін
та доповнень до договору іпотеки від
29.05.2013р., справжність підпису ОСОБА_4 на
якій засвідчено нотаріально;

завірену в установленому порядку копію
письмової вимоги серія та номер 579/1/13
від 15.04.2013р. про усунення порушення
кредитних зобов'язань та про
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
даної вимоги, отриману іпотекодавцем -
ОСОБА_2 15.04.2013р.;

документ, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя, а саме: Заяву
№ 687 від 29.05.2013р., справжність підпису
боржника і іпотекодавця на якій
засвідчено нотаріально;

відповідь ОСОБА_2 від 20.03.2013р. на вимогу
№ 579/1/13 від 15.04.2013р. про згоду на набуття
права власності ПАТ «ПроКредит Банк»
на нежилі приміщення в рахунок
виконання основного зобов'язання на
підставі застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, яке міститься
в п. 7.1.1. договору іпотеки;

технічний паспорт, серія та номер: б/н,
виданий 10.07.2007р., видавник: Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна;

копія витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, серія та
номер: 4067986, виданий 29.05.2013р.;

копія договору купівлі-продажу №8623 від
13.12.2007р., видавник: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3;

копія реєстраційного посвідчення №
033965 від 19.12.2007р., видавник: Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна;

рамкова угода № 3250 від 13.12.2007 р. та
договори про надання траншів № 1.36271/3250
від 13.12.2007р., № 105.41194/3250 від 30.12.2009р., №
105.41193/3250 від 30.12.2009 р., № 1.39371/3250 від 17.07.2008
р.;

копії свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи ПАТ
«ПроКредит Банк», статуту, довідки
Головного управління статистики у м.
Києві, виписки та витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб ні підприємців.

У порядку, передбаченому пп. 2, 3, 5 Наказу
Мінюсту від 02.04.2013р. № 607/5 "Про заходи
щодо взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб"
вказані вище документи передані
реєстраційною службою Головного
управління юстиції в м. Києві до
Державної реєстраційної служби
України для прийняття рішення.

За результатами розгляду поданої заяви
і доданих документів державним
реєстратором прийнято рішення № 11455251
від 06.03.2014р. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова у державній реєстрації
вмотивована тим, що заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо майна іпотекодавця
(на все майно іпотекодавця накладено
арешт).

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
позовних виходячи з наступного.

Законом, що регулює відносини,
пов'язані з державною реєстрацією
речових прав на нерухоме майно всіх
форм власності, їх обмежень та
правочинів щодо нерухомості є Закон
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004р. № 1952-IV (надалі -
Закон № 1952-IV).

Стаття 15 Закону України № 1952-IV визначає
порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
від 17.10.2013р. № 868 (надалі - Порядок № 868).

Пунктом 1 Порядку № 868 передбачено, що
цей порядок визначає процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (далі - державна реєстрація
прав), перелік документів, необхідних
для її проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна

Пункт 15 Порядку № 868 встановлює, що під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями зокрема
щодо: обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках);
повноважень заявника; відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявності обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Пункт 16 вказаного Порядку передбачає,
що у разі подання не в повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію, яке містить рекомендації
щодо усунення обставин, що були
підставою для його прийняття.

Згідно статті 19 Закону України №1952-IV
державна реєстрація прав проводиться
на підставі, зокрема, договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом.

Пунктом 46 Порядку № 868 передбачено, що
для проведення державної реєстрації,
права власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку
копію письмової вимоги про усунення
порушень, надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя, якщо більш
тривалий строк не вказано у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі;

3) заставну (у разі, коли іпотечним
договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої у Державному
реєстрі прав заборони відчуження
нерухомого майна, накладеної
нотаріусом під час посвідчення
договору іпотеки, на підставі якого
відбувається перехід права власності
на предмет іпотеки від іпотекодавця до
іпотекодержателя, не є підставою для
відмови у проведенні державної
реєстрації права власності за
іпотекодержателем.

Як вбачається з матеріалів справи та
картки прийому заяви про державну
реєстрацію права власності,
представником позивача подано
необхідні документи згідно переліку
для проведення державної реєстрації
права власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що підстави для відмови у
державній реєстрації права власності з
огляду на те, що заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо майна іпотекодавця,
у державного реєстратора прав були
відсутні, а відтак позовні вимоги в
частині визнання рішення № 11455251 від
06.03.2014р. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
протиправним та скасування вказаного
рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання державного реєстратора
зареєструвати право власності та
видати ПАТ «ПроКредит Банк»
відповідний витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно суд
зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980р. під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Зважаючи, що суд є правозастосовуючим
органом, а чинним законодавством
встановлена процедура прийняття
відповідних рішень державними
реєстраторами, суд не може підміняти цю
процедуру та орган, до компетенції
якого віднесено прийняття відповідних
рішень, суд приходить до висновку про
неможливість втручання в дискрецію
суб'єкта владних повноважень,
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог в цій частині, а відтак
відсутність підстав для їх
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, системно
проаналізувавши положення чинного
законодавства України та надавши
оцінку доказам, які є у справі, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.94, 158-163 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» задовольнити частково.

Визнати рішення № 11455251 державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Дахно Артема Миколайовича від
06.03.2014р. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:
відмовити у державній реєстрації права
власності нежитлових приміщень (в
групі приміщень № 50 а) (в літ. А),
загальною площею - 92,20 (дев'яносто дві
цілих дві десятих) кв.м., що знаходяться
за адресою: місто Київ, вул. І.Мазепи,
будинок 26, за суб'єктом: публічне
акціонерне товариство «ПроКредит
Банк», податковий номер 21677333,
протиправним.

Скасувати рішення № 11455251 державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Дахно Артема Миколайовича від
06.03.2014р. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:
відмовити у державній реєстрації права
власності нежитлових приміщень (в
групі приміщень № 50 а) (в літ. А),
загальною площею - 92,20 (дев'яносто дві
цілих дві десятих) кв.м., що знаходяться
за адресою: місто Київ, вул. І.Мазепи,
будинок 26. за суб'єктом: публічне
акціонерне товариство «ПроКредит
Банк», податковий номер 21677333.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергетична
компанія «Герекс» ()
понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 48,72 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Головуючий суддя

В.П. Шулежко

Суддя

І.О. Іщук

Суддя

І.М. Погрібніченко