Справа № 804/3005/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
15 квітня 2014 р. Справа № 804/3005/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова
при секретарі - Мізері
за участю: представник
позивача - Трайдук Н.А.
відповідача - Бахір Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «СНЕК
ЕКСПОРТ» до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним податкового
повідомлення-рішення та його
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «СНЕК
ЕКСПОРТ» до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з вимогами -
- визнати протиправним та
від 12.09.2013р., яке винесене Державною
податковою інспекцією у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
- присудити на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «СНЕК
сплачений та документально
підтверджений судовий збір в розмірі 182
грн. 70 коп. з Державного бюджету
На виконання клопотання
представника позивача, ухвалою суду
від 25 березня 2014 року, провадження у
зазначеній справі було зупинено до 09
год. 00 хв. 08 квітня 2014 року, для надання
часу представнику позивача зібрати та
надати до суду додаткові докази по
справі.
В обґрунтування позову позивач
посилається на безпідставність та
необґрунтованість висновків акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 02.09.2013 року №
380/04-61-22-3/33324584 на підставі якого
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення, яке винесено без
урахування фактичних обставин справи
та в порушення приписів податкового
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив позов
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, у позові просив суд
відмовити, надав письмові заперечення,
що ґрунтуються на висновках,
викладених в акті документальної
позапланової невиїзної перевірки в
яких зазначено, що проведеною
перевіркою встановлено нереальність
проведення господарських операцій між
позивачем та ПП «ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР»
ТОРГІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВИЙ БУДИНОК
період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р. та ТОВ
«ПРОМИСЛОВІ СИСТЕМИ. СЕРВІС» (код
31.07.2012р., юридичну дефектність
первинних документів.
Вислухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість адміністративного
позову та наявності підстав для його
Згідно акту документальної
позапланової невиїзної перевірки від
02.09.2013 року № 380/04-61-22-3/33324584 - Товариство
з обмеженою відповідальністю «СНЕК
ЕКСПОРТ» (далі за текстом - ТОВ «СНЕК
ЕКСПОРТ» або позивач) зареєстроване
15.12.2004р. розпорядженням виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради, свідоцтво про державну
Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до
свідоцтва про державну і реєстрацію:
Взято на податковий облік в органах
державної податкової служби 10.01.2005р. за
№ 6165. Зареєстровано платником ПДВ з
15.01.2007р. за № 100012214.
Так, на підставі наказу про здійснення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» від
30.07.2013р. за №105, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20,
п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-УІ та з урахуванням
матеріалів: акту «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП «ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР»
фінансово-господарських відносин ТОВ
грудень 2011 року, березень, травень,
червень 2012 року, ТОВ ВК «Віконні
вересень, грудень 2011 року, лютий -
жовтень 2012 року, ТОВ «Ферріт Д» (код
березень, липень, жовтень 2012 року, ТОВ
квітень, жовтень 2012 року» за № 145/224/35112294
від 23.01.13; акту «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Промислові системи.
Сервіс» (код 37370461) з питань дотримання
вимог податкового законодавства і
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ТОВ «Старт Д» (код
32694059) за червені 2012 року, ПП
«Транс-Атлантіка Сервіс» (код 32694389) за
період з лютого 2012 по липень 2012, ТОВ
«Шоковіта» (код 33421689) за липень 2012 року,
за № 145/224/35112294 вії 23.01.13» № 190/222/37370461 від
24.05.13; акту «Про неможливість
проведення перевірю ТОВ ТФБ «Ріанон»
документального підтверджена
господарських відносин, із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку з червня по
листопад 2012р.» № 915/227/21859092 від 21.03.13;
акту «Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «ПРОФГРУП АД» (код
господарських відносин із ТОВ «Ривс»
листопад, грудень 2011 року та ПП «АТМ»
травень, червень, липень, серпень 2012
року та ТОВ «Старт Д» (код ЄДРПО 32694059) за
лютий, березень, квітень, травень,
червень 2012 року, ТОВ «Феріт Д» (код
лютий 2012 року, ТОВ «Ліга» () за січень, лютий 2012 року» №
388/224/35862657 від 25.01.2013р. - Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - ДПІ в АНД районі м.
Дніпропетровська ГУМ у ДО) проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» (код за
ЄДРПС 33324584) з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість та податку на прибуток
по взаємовідносинам з ПП
«ДЕЗЦЕНТР ПЛЮС» (код ЄДРПС 36295719), ТОВ
ТОРГІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВИЙ БУДИНОК
період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р. та ТОВ «Пром.
період з 01.03.2012 по 31.07.2012р.
Вказаною перевіркою встановлені
порушення ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»: ст. 185, ст.
188, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.10 - 2755-УІ (із змінами та
доповненнями) завищено податковий
кредит по операціях придбання послуг
від ПП «Енергоконструктор» (код ЄДРПОУ
«Промислові системи. Сервіс» (код
жовтень 2011р. сума ПДВ у розмірі 52,0 грн.,
у т.ч. грудень 2011р. сума ПДВ у розмірі 200,0
грн., березень 2012р., сума ПДВ у розмірі
4305,0 грн., травень 2012р. сума ПДВ у розмірі
2763,0 грн., червень 2012р. сума ПДВ у розмірі
3549,0 грн., серпень 2012р. сума ПДВ у розмірі
розмірі 263,0 грн., жовтень 2012р. сума ПДВ у
розмірі 100,0 грн., що призвело до
заниження податку на додану вартість
ПДВ у розмірі 52,0 грн., у т.ч. грудень 2011р.
сума ПДВ у розмірі 200,0 грн., березень 2012
р. сума ПДВ у розмірі 4305,0 грн., травень
2012р. сума ПДВ у розмірі 2763,0 грн., червень
2012р. сума ПДВ у розмірі 3549,0 грн., серпень
вересень 2012р. сума ПДВ у розмірі 263,0
грн., жовтень 2012р. сума ПДВ у розмірі 100,0
За результатами перевірки податковим
органом був складений акт від 02.09.2013
року № 380/04-61-22-3/33324584. На вказаний акт,
позивачем направлялись заперечення
від 06.09.2013 року, проте викладені
обставини в запереченнях, ДПІ в АНД
районі м. Дніпропетровська ГУМ у ДО до
12.09.2013 року ДПІ в АНД районі м.
Дніпропетровська ГУМ у ДО було
прийняте податкове повідомлення -
рішення № на суму 38 934 грн. (25 956
грн. - за основним платежем, 12 978 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями).

Позивачем було оскаржено
вищезазначене податкове повідомлення -
рішення до ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області та до
Міністерства доходів і зборів України,
проте за результатами розгляду скарги,
податкове повідомлення - рішення було
залишено без змін, скарга позивача без
задоволення.

Суд вважає, що висновки зазначені в
акті перевірки від 02.09.2013 року №
380/04-61-22-3/33324584 є безпідставними, та не
відповідають дійсним обставинам
справи, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник
податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г)ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції на момент
перевіряє мого періоду та виникнення
спірних правовідносин) - податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу України при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум
коштів до складу витрат та сум ПДВ до
складу податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема:
документи, що підтверджують факт
отримання послуг від іншої особи та
документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

Про відсутність реального характеру
відповідних операцій можуть свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій;

- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

Так, 22.04.2011 року між ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»
(Замовник) та ПП «ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР»
() (Виконавець) був
укладений Договір № 77ТО, відповідно
умов якого, Виконавець зобов'язується
виконати технічне обслуговування
обладнання, а саме: масло підігрівачів
та печей.

Також, 22.04.2011 року між ТОВ «СНЕК
ЕКСПОРТ» (Замовник) та ПП
«ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР» ()
(Виконавець) було укладено Додаткову
угоду №1 до Договору № 77ТО про внесення
змін до реквізитів сторін. 03.10.2011р. між
сторонами було укладено Додаткову
угоду №2 до Договору № 77ТО про
встановлення газового обладнання, щодо
оплати за проведені роботи та до строку
дії договору.

02.01.2012 року між ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»
(Замовник) та ПП «ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР»
() (Виконавець) був
укладений Договір № 17ТО, відповідно
умов якого, Виконавець зобов'язується
виконати технічне обслуговування
обладнання, а саме: масло підігрівачів
та печей.

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: податковими
накладними; актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг); платіжними
дорученнями.

16.01.2012р. між ПНТП «РЕГІОН» () (Постачальник) та ТОВ «СНЕК
ЕКСПОРТ» (Покупець) був укладений
Договір поставки № 12, відповідно умов
якого, Постачальник зобов'язується
передати у власність Покупцю товар у
відповідній кількості, певної якості
по узгодженій ціні в порядку та у
строки встановленими цим договором
відповідно до специфікацій до договору
(спирт ізопропиловий та інше).

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: податковими
накладними; видатковими накладними;
платіжними дорученнями.

10.01.2011р. між ТОВ «ДНІПРОПРОМ» () (Постачальник) та ТОВ «СНЕК
ЕКСПОРТ» (Покупець) був укладений
Договір поставки № 7, відповідно умов
якого, Постачальник зобов'язується
поставити у власність Покупцю (товар):
комплектуючі, запчастини, деталі у
відповідній кількості, певної якості
по узгодженій ціні в порядку та у
строки встановленими цим договором,
відповідно до додатків до договору, а
Покупець прийняти і сплатити за товар.

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: податковими
накладними; видатковими накладними;
платіжними дорученнями.

03.01.2012р. між ТОВ
ТОРГІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВИЙ БУДИНОК
«РІАНОН» ()
(Постачальник) та ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»
(Покупець) був укладений Договір
поставки № 0-2, відповідно умов якого,
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупцю (товар):
комплектуючі, запчастини, деталі у
відповідній кількості, певної якості
по узгодженій ціні в порядку та у
строки встановленими цим договором,
відповідно до додатків до договору, а
Покупець прийняти і сплатити за товар.

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: накладними;
податковими накладними; видатковими
накладними; платіжними дорученнями.

09.01.2012р. між ТОВ
«ПРОГРЕС-ІНСТРУМЕНТ» ()
(Постачальник) та ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»
(Покупець) був укладений Договір
поставки № 012012, відповідно умов якого,
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупцю (товар):
комплектуючі, запчастини, деталі у
відповідній кількості, певної якості
по узгодженій ціні в порядку та у
строки встановленими цим договором,
відповідно до додатків до договору, а
Покупець прийняти і сплатити за товар.

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: накладними;
податковими накладними; видатковими
накладними; платіжними дорученнями.

10.01.2012р. між ПП «ПРОФГРУП АД» () (Постачальник) та ТОВ «СНЕК
ЕКСПОРТ» (Покупець) був укладений
Договір поставки № А-3, відповідно умов
якого, Постачальник зобов'язується
поставити у власність Покупцю (товар):
комплектуючі, запчастини, деталі у
відповідній кількості, певної якості
по узгодженій ціні в порядку та у
строки встановленими цим договором,
відповідно до додатків до договору, а
Покупець прийняти і сплатити за товар.

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: рахунками-фактури;
податковими накладними; видатковими
накладними; платіжними дорученнями.

26.12.2011р. між ТОВ «ПРОМИСЛОВІ
СИСТЕМИ. СЕРВІС» ()
(Постачальник) та ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»
(Покупець) був укладений Договір
поставки № 261201, відповідно умов якого,
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупцю (товар):
комплектуючі, запчастини, деталі у
відповідній кількості, певної якості
по узгодженій ціні в порядку та у
строки встановленими цим договором,
відповідно до додатків до договору, а
Покупець прийняти і сплатити за товар.

Факт здійснення господарської
операції згідно зазначеного договору
підтверджується наданими до
матеріалів справи: податковими
накладними; видатковими накладними;
платіжними дорученнями.

Таким чином, у розумінні ч.1 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
зазначені первинні документи фіксують
факт здійснення господарських
операцій між ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ» та ПП
«ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР» (),
ПНТП «РЕГІОН» (), ТОВ
«ДНІПРОПРОМ» (), ТОВ
ТОРГІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВИЙ БУДИНОК
«РІАНОН» (), ТОВ
«ПРОГРЕС-ІНСТРУМЕНТ» (),
ПП «ПРОФГРУП АД» () за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р. та ТОВ
«ПРОМИСЛОВІ СИСТЕМИ. СЕРВІС» () за період з 01.03.2012 по
31.07.2012р., та є доказом того, що ці
договори спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними.

Податкові накладні оформленні у
відповідності до вимог ст.201 ПК України,
МФУ від 01.11.2011 року №1379 «Про
затвердження форми податкової
накладної та порядок заповнення
податкової накладної», заповнені
особою, яка зареєстрована як платник
податку в податковому органі та якій
присвоєно індивідуальний податковий
номер платника податку на додану
вартість.

Оплата за виконані послуги здійснена
на розрахункові рахунки ПП
«ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР» (),
ПНТП «РЕГІОН» (), ТОВ
«ДНІПРОПРОМ» (), ТОВ
ТОРГІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВИЙ БУДИНОК
«РІАНОН» (), ТОВ
«ПРОГРЕС-ІНСТРУМЕНТ» (),
ПП «ПРОФГРУП АД» () за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р. та ТОВ
«ПРОМИСЛОВІ СИСТЕМИ. СЕРВІС» (), що підтверджується
платіжними дорученнями наданими до
матеріалів справи.

Крім того, представником позивача до
матеріалів справи долучено документи,
які підтверджують використання
позивачем автомобільного транспорту
та перевезення вантажів автомобільним
транспортом, а саме: Договір № 13/з від
01.09.2008р., укладений між ТОВ «С.І. Груп
Транс» та позивачем; додаткові угоди:
№1 від 26.12.2008р., № 2 від 01.02.2010р., № 3 від
01.05.2010р., № 4 від 01.12.2010р., № 5 від 29.12.2010р.,
№ 6 від 03.01.2011р.; Акти надання послуг за
2011 рік та січень 2012р.; Договір № 13 про
надання транспортних послуг від
01.02.2012р., укладений між ТОВ «С.І. Груп
Транс» та позивачем, додаткові угоди:
№1 від 01.06.2012р., №2 від 31.12.2012р.; Акти
надання послуг за лютий-грудень 2012р.

Відповідно до ст.ст. 46-49 Податкового
кодексу України ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповід альність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України визначено, що не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Отже, норми Податкового кодексу
України в якості підстави для не
включення до складу валових витрат
передбачають тільки випадки повної
відсутності будь-яких розрахункових,
платіжних та інших документів,
передбачених законодавством.

Будь-які документи мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що укладені з
контрагентами правочини мали на меті
настання реальних правових наслідків,
що обумовлені ним.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що правовідносини за спірними
правочинами в повній мірі відображені
в бухгалтерському та податковому
обліку позивача, тобто позивачем
дотримано принцип превалювання
сутності над формою, який закріплений в
ст. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми).

Відповідно до ст. 215 Цивільного Кодексу
України від 16.01.2003 № 435 (далі - ЦК
України) підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України, недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин) - у цьому разі визнання
такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Згідно із ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
передбачено загальні вимоги,
додержання яких є необхідними для
чинності правочину. Зокрема зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятися у формі,
встановлений законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину (стаття 204 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). До оспорюваних
правочинів належить зокрема фіктивний
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим право чином
(фіктивний правочин). Фіктивний
правочин визнається судом недійсним
(ст. 234 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.12.2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» перелік
правочинів, які є нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 ЦК: правочини,
спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; правочини. спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Умовою для визнання недійсним
правочину, який суперечить інтересам
держави та суспільства, є встановлення
умислу в діях осіб, що уклали такий
правочин. При цьому носіями
протиправного умислу юридичних
осіб-сторін такого правочину є
посадові особи цих юридичних осіб.

Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом. Саме законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені. Вказані ж в акті висновки
є суто суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.

Відповідачем не доведено, а судом не
встановлено, наявності мети, завідомо
суперечної інтересам держави і
суспільства, а також існування умислу у
позивача чи його контрагентів, як
обов'язкової ознаки для визнання
правочину недійсним та застосування
адміністративно-господарських
санкцій. Хоча факт порушення
публічного порядку повинен бути
доведеним певними засобами
доказування.

Інший підхід потенційно надасть
можливість посадовим особам державних
органів на власний розсуд оголошувати
будь-який правочин недійсним
(нікчемним) без звернення до суду, що не
є правильним виходячи з загальних
засад судочинства.

При дослідженні факту здійснення
господарської операції оцінюватися
повинні, перш за все, відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.

В своєму акті відповідач посилаючись
на акти ДПІ:

- «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Промислові

системи. Сервіс» (код 37370461) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства і податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Старт Д» (код 32694059) за червені 2012 року,
ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (код 32694389)
за період з лютого 2012 по липень 2012, ТОВ
«Шоковіта» (код 33421689) за липень 2012 року,
за № 190/222/37370461 від 24.05.13;

- «Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП

«ЕНЕРГОКОНСТРУКТОР» () з
питань фінансово-господарських
відносин ТОВ «Матадор» (код за ) за грудень 2011 року, березень,
травень, червень 2012 року, ТОВ ВК
«Віконні Системи» (код за )
за вересень, грудень 2011 року, лютий -
жовтень 2012 року, ТОВ «Ферріт Д» () за жовтень 2012 року, ТОВ
«Ривс» () за період
березень, липень, жовтень 2012 року, ТОВ
«Старт Д» (код за ) за період
квітень, жовтень 2012 року» за № 145/224/35112294
від 23.01.13;

- «Про неможливість проведення
перевірю ТОВ ТФБ «Ріанон» (код за
), щодо документального
підтверджена господарських відносин,
із платниками податків їх реальності
та повноти відображення в обліку з
червня по листопад 2012р.» № 915/227/21859092 від
21.03.13;

- «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «ПРОФГРУП АД» () щодо підтвердження
господарських відносин із ТОВ «Ривс»
() за вересень, жовтень,
листопад, грудень 2011 року та ПП «АТМ»
() за березень, квітень,
травень, червень, липень, серпень 2012
року та ТОВ «Старт Д» (код ЄДРПО 32694059) за
лютий, березень, квітень, травень,
червень 2012 року, ТОВ «Феріт Д» () за грудень 2011 року, січень,
лютий 2012 року, ТОВ «Ліга» () за січень, лютий 2012 року» №
388/224/35862657 від 25.01.2013р.

Щодо використання податковим органом
вищевказаних актів перевірки суд
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до роз'яснення Вищою
арбітражного суду «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» від 26.01.2000р. N 02-5/35 акт
державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Зазначене вище підтверджено також п. 3
листа Вищого господарського суду від
24.07.2001 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
та інших органів», в якому також
зазначено, що «акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин».

У зв'язку з цим, зазначені вище акти
перевірки, на підставі яких
відповідачем було зроблено висновок
про порушення позивачем норм діючою
законодавства не можна застосовувати
до ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ», оскільки вони
(Акти перевірки) не мають обов'язкового
характеру для даного суб'єкту
господарювання.

Крім того, згідно листа Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11 від 02.06.2011р. - «не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючими органами грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюі яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент
здійснення правовідносин підприємства
-контрагенти позивача були
зареєстровані як юридичні особи, що
підтверджується наданими до
матеріалів справи Витягами з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Тобто, на момент здійснення
господарських правовідносин
контрагенти були зареєстровані у
встановленому законом порядку.

Враховуючи наявність у позивача
належним чином оформлених первинних
документів, які підтверджують
реальність здійснення господарських
операцій, в діях ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ»
відсутні порушення: ст. 185, ст. 188, п.198.3,
п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України
від 02.12.10 - 2755-УІ (із змінами та
доповненнями) щодо завищення
податкового кредиту по операціях
придбання послуг від ПП
«Енергоконструктор» (),
ПНТП «Регіон» (), ТОВ
«Дніпропром» (), ТОВ ТФБ
«Ріанон» (), ТОВ
«Прогрес-інструмент» (),
ПП «Профгруп АД» (), ТОВ
«Промислові системи. Сервіс» () на суму 25956,0 грн., у т.ч.
жовтень 2011р. сума ПДВ у розмірі 52,0 грн.,
у т.ч. грудень 2011р. сума ПДВ у розмірі 200,0
грн., березень 2012р., сума ПДВ у розмірі
4305,0 грн., травень 2012р. сума ПДВ у розмірі
2763,0 грн., червень 2012р. сума ПДВ у розмірі
3549,0 грн., серпень 2012р. сума ПДВ у розмірі
14724,0 грн., вересень 2012р. сума ПДВ у
розмірі 263,0 грн., жовтень 2012р. сума ПДВ у
розмірі 100,0 грн., що призвело до
заниження податку на додану вартість
на суму 25956,0 грн., у т.ч. жовтень 2011р. сума
ПДВ у розмірі 52,0 грн., у т.ч. грудень 2011р.
сума ПДВ у розмірі 200,0 грн., березень 2012
р. сума ПДВ у розмірі 4305,0 грн., травень
2012р. сума ПДВ у розмірі 2763,0 грн., червень
2012р. сума ПДВ у розмірі 3549,0 грн., серпень
2012р. сума ПДВ у розмірі 14724,0 грн.,
вересень 2012р. сума ПДВ у розмірі 263,0
грн., жовтень 2012р. сума ПДВ у розмірі 100,0
грн.

В судовому засіданні був повністю
доведений представником позивача факт
вчинення господарських операцій, за
наслідками яких виникло право позивача
на формування податкового кредиту та
факт сплати позивачем сум податку
контрагентам, що підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, позивач правомірно включив до
складу податкового кредиту суму
податку на додану вартість по
вищезазначеним податковим накладним.

Також, суд вважає за доцільне
зазначити, що відповідно до частини 2
статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД
проти Болгарії» (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж таки
застосовують негативні наслідки до
отримувача оподатковуваної ПДВ
поставки, який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

З урахуванням вищезазначеного суд
доходить висновку, що податкове
повідомлення-рішення № від
12.09.2013р. прийняте Державною податковою
інспекцією в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області не на
підставі, не у межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з порушенням
використаного повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
необґрунтовано, тобто без врахування
усіх обставин, які мають значення для
прийняття рішення; не добросовісно та
не розсудливо, а тому підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 1827 грн.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп., що
підтверджується банківською
квитанцією квитанції № 15 від 21 лютого
2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «СНЕК
ЕКСПОРТ» до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним податкового
повідомлення-рішення та його
скасування - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 12.09.2013р., винесене у
відношенні Товариства з обмеженою
відповідальністю «СНЕК ЕКСПОРТ».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СНЕК ЕКСПОРТ», (код
ЄДРПОУ - 33324584) суму судового збору в
розмірі 182 грн. 70 коп. сплачену
Товариством з обмеженою
відповідальністю «СНЕК ЕКСПОРТ»
згідно квитанції № 15 від 21 лютого 2014р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено
20 квітня 2014 року

Суддя Е.О.
Юрков