Справа № 2а-12977/12/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Окружний адміністративний суд м. Києва
судді:Пісоцької О.В.,розглянувши в
приміщенні суду у місті Києві у порядку
письмового провадження справу
за позовною заявою Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києвідовідкритого
акціонерного товариства
«КИЇВОЗДОББУД»простягнення
податкового боргу у розмірі 5725441грн.
Державна податкова інспекція у
Печерському районі міста Києва
Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у
Печерському районі, позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до відкритого акціонерного
товариства «КИЇВОЗДОББУД» (далі - ВАТ
«КИЇВОЗДОББУД», відповідач), в якому
- стягнути з відповідача суму
заборгованості перед бюджетом в
розмірі 5725441грн. 69коп.;
- накласти арешт на кошти відповідача
на суму податкового боргу.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 вересня 2012 року та 22
листопада 2012 року, відповідно, відкрито
провадження у справі №2а-12977/12/2670 та
призначено останню до судового
розгляду в судовому засіданні.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 листопада 2012 року та
15 квітня 2013 року провадження в
адміністративній справі №2а-12977/12/2670
зупинялось до набрання законної сили
судовим рішенням у справі №2а-14339/12/2670
за позовом відкритого акціонерного
товариства «КИЇВОЗДОББУД» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень та , відповідно,
поновлювалось.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22 травня 2013 року та 09
квітня 2014 року провадження в
адміністративній справі №2а-12977/12/2670
зупинялось до набрання законної сили
судовим рішенням у справі №826/7109/13-а за
позовом відкритого акціонерного
товариства «КИЇВОЗДОББУД» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень - та,
відповідно, поновлювалось.

Так, в обґрунтування позовних вимог
зазначено про порушення відповідачем
приписів Податкового кодексу України
шляхом допущення безпідставної
несплати суми податкового боргу з
податку на додану вартість та пені у
розмірі 5725441грн. 69коп.

У судовому засіданні представник ДПІ у
Печерському районі просив позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі,
обґрунтовуючи їх тим, що за
відповідачем обліковується податковий
борг, який у добровільному порядку не
сплачений.

ВАТ «КИЇВОЗДОББУД» стосовно
задоволення позову ДПІ у Печерському
районі заперечує. В письмових
запереченнях вказує на те, що
податковим органом податкові
повідомлення-рішення було прийнято в
день реєстрації актів камеральних
перевірок, тобто з порушенням строків,
визначених нормами Податкового
кодексу України. З огляду на зазначене
та з урахуванням закріплених
Конституцією України положень щодо
обов'язку органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб діяти лише у спосіб, що
передбачені законодавством,
представник відповідача вважає, що
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Печерському районі підлягають
визнанню їх недійсними, а тому у
задоволенні позову просить відмовити у
повному обсязі.

Ухвалою суду від 16 квітня 2014 року
розгляд справи продовжено у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
врахувавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

10 травня 1995 року ВАТ «КИЇВОЗДОББУД»
(код за ), зареєстроване
Печерською районною у м. Києві
державною адміністрацією як суб'єкт
підприємницької діяльності
(реєстраційний запис №9), з 10
травня 1995 року перебуває на обліку в
ДПІ у Печерському районі (за №32022) та є
платником податків і зборів.

З матеріалів справи вбачається, що за
відповідачем обліковується
заборгованість на загальну суму
8125398грн. 13коп., яка виникла у
підприємства у зв'язку з несплатою
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, згідно з самостійно
поданими ВАТ «КИЇВОЗДОББУД» до ДПІ у
Печерському районі податкових
декларацій за 10 місяць 2009 року - 07
місяць 2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
березня 2010 року у справі №2а-14860/09/2670
(суддя Баранов Д.О.), залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року, задоволено адміністративний
позов заступника прокурора
Печерського району м. Києва в інтересах
держави в особі Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.
Києва: стягнуто з ВАТ «Київоздоббуд» (м.
Київ, провул. Музейний, 2-В, ,
р/р 0972/980 в АКБ «Правекс-Банк» м.
Київ, МФО 321983; р/р 097/980 в АКБ
«Правекс-Банк» м. Київ, МФО 321983; р/р
1460/980 в філії «Шевченківське
відділення ПІБ в м. Києві», МФО 322216; р/р
1/980 в АКБ «Аркада», МФО 322335; р/р
1/980 в АКБ «Аркада», МФО 322335; р/р
1/980 в АКБ «Аркада», МФО 322335) на
користь держави (р/р 0007, одержувач
ВДК у Печерському районі м. Києва, код
26077922 в УДК у м. Києві, МФО 820019, код
платежу 14010грн. 44коп. (два
мільйони триста дев'яносто дев'ять
тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість гривень
44коп.) податкової заборгованості.

Отже, станом на момент звернення ДПІ у
Печерському районі з даним позовом до
суду за відповідачем залишилась
несплаченою податкова заборгованість
у розмірі 5725441грн. 69коп.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 10
грудня 2012 року у справі №2а-14339/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 березня 2013 року, відмовлено у
задоволенні позову ВАТ «КИЇВОЗДОББУД»
до ДПІ у Печерському районі про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень.

Вище зазначеними рішеннями, зокрема,
встановлено:

- ДПІ у Печерському районі на підставі
ст. 76, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу
України проведені камеральні
перевірки ВАТ «КИЇВОЗДОББУД» з питання
своєчасності сплати податків до
бюджету, результати яких оформлені
відповідними актами перевірок;

- суми грошових зобов'язань виникли в
результаті самостійно обчислених сум
податку на додану вартість, визначених
в поданих позивачем деклараціях з
податку на додану вартість;

- на підставі актів перевірок ДПІ у
Печерському районі прийнято наступні
податкові повідомлення-рішення:
№ від 21 вересня 2011 року про
зобов'язання сплатити штраф у розмірі
20% у сумі 164грн. 96коп.; № від 15
серпня 2011 року про зобов'язання
сплатити штраф у розмірі 20% у сумі
1688грн. 62коп.; № від 10 травня 2011
року про зобов'язання сплатити штраф у
розмірі 20% у сумі 722грн. 72коп.; №
від 21 березня 2011 року про зобов'язання
сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 138грн.
20коп.;

- податкові повідомлення-рішення
винесені податковим органом з
порушенням норм закону у день
складання актів камеральних перевірок.
Однак, порушення податковим органом
процедури винесення податкових
повідомлень-рішень не спростовує факту
порушення ВАТ «КИЇВОЗДОББУД»
податкового законодавства, а тому
окремі порушення встановленої
процедури прийняття податкових
повідомлень-рішень не нівелюють факту
порушення позивачем податкового
законодавства та не є підставою для
звільнення його від відповідальності
за вказані порушення.

Крім того, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
червня 2013 року у справі №826/7109/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року, відмовлено у
задоволенні позову ВАТ «КИЇВОЗДОББУД»
до ДПІ у Печерському районі про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 17
травня 2010 року №/0, від 21 червня 2010
року за №/0, від 12 серпня 2010 року за
№/0, від 20 жовтня 2010 року за
№/0, від 31 грудня 2010 року за
№/0.

Вище зазначеними рішеннями, зокрема,
встановлено:

- ДПІ у Печерському районі на підставі
п. 1 ст. 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04
грудня 1990 року №509 зі змінами та
доповненнями, проведено невиїзну
документальну перевірку податкової
звітності ВАТ «Київоздоббуд», а саме:
податкові декларації з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень, липень, серпень, вересень,
жовтень, листопад 2009 року;

- перевіркою було встановлено, що
позивачем було порушено пп. 5.3.1 пункту
5.3. ст. 5 Закону України від 21 грудня 2000 р.
№2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетними та державними цільовими
фондами», що було викладено у актах
перевірки №872/15-01 від 17 травня 2010 року,
№1046/15-01 від 21 червня 2010 року, №1263/15-01 від
12 серпня 2010 року, №1680/15-01 від 20 жовтня 2010
року, №1971/15-01 від 31 грудня 2010 року;

- на підставі актів перевірки та
відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону
№2181-III, відповідачем винесені
податкові повідомлення - рішення, якими
зобов'язано сплатити штраф за платежем:
податок на додану вартість.

У зазначеному судовому рішенні суд
дійшов висновку, що ВАТ «Київоздоббуд»
самостійно задекларував податкові
зобов'язання з ПДВ за період з квітня 2009
року по листопад 2009 року, шляхом
подання до ДПІ у Печерському районі
податкових декларацій з ПДВ, перелік
яких наведено у актах перевірок.

Враховуючи факт порушення граничних
строків сплати самостійно узгоджених
позивачем податкових зобов'язань, а
також те, що розрахунок розміру
штрафних санкцій перевірений судом з
урахуванням динаміки погашених сум
податкового боргу та кількості днів
затримки строків сплати податкового
зобов'язання та відповідає вимогам пп.
17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону №2181-III, суд прийшов
до висновку, що оспорюванні податкові
повідомлення-рішення є правомірними.

На час вирішення даного спору
сторонами не надано на дослідження
суду доказів, які б свідчили про сплату
відповідачем суми заборгованості в
розмірі 5725441грн. 69коп., а з поданої до
суду податковим органом копії
облікової картки платника податків -
ВАТ «КИЇВОЗДОББУД» стосовно
відомостей про податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) станом на 31
березня 2014 року вбачається, що
податкова заборгованість відповідача
збільшилась.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши,
відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд дійшов наступних
висновків.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори у порядку та розмірах,
встановлених законом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року №2755-VI визначає, що
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31
Податкового кодексу України строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Оскільки судом встановлено, що
податкове зобов'язання відповідача не
сплачено в установлені строки, таке
податкове зобов'язання визнається
податковим боргом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як встановлено вище, у судовому порядку
розглянуто питання правомірності
видання податкових повідомлень-рішень,
зокрема: № від 21 вересня 2011 року,
№ від 15 серпня 2011 року, № від
10 травня 2011 року та № від 21
березня 2011 року, а також податкових
повідомлень-рішень №/0 від 17
травня 2010 року, №/0 від 21 червня 2010
року, №/0 від 12 серпня 2010 року,
№/0 від 20 жовтня 2010 року, №/0
від 31 грудня 2010 року, - і не можуть бути
предметом доказування у межах даного
позову. При цьому, вказані рішення суду
у справах №2а-14339/12/2670 та №826/7109/13-а на
час вирішення даного спору є чинними.

Відповідачем не надано доказів, які б
свідчили про сплату податкової
заборгованості.

Пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу
України встановлює, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з підпунктом 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94
Податкового кодексу України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 статті 94 Податкового
кодексу України встановлено, що арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила
відчуження майна, що перебуває у
податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий
борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу державної податкової
служби;

- відсутні дозволи (ліцензії) на
здійснення господарської діяльності,
торгові патенти, а також у разі
відсутності реєстраторів
розрахункових операцій,
зареєстрованих у встановленому
законодавством порядку, крім випадків,
визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника
податків в органі державної податкової
служби, якщо така реєстрація є
обов'язковою відповідно до цього
Кодексу, або коли платник податків, що
отримав податкове повідомлення або має
податковий борг, вчиняє дії з
переведення майна за межі України, його
приховування або передачі іншим
особам;

- платник податків відмовляється від
проведення перевірки стану збереження
майна, яке перебуває у податковій
заставі;

- платник податків не допускає
податкового керуючого до складення
акта опису майна, яке передається в
податкову заставу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94
Податкового кодексу України керівник
органу державної податкової служби
(його заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених у пункті 94.2 цієї
статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків, яке надсилається: платнику
податків з вимогою тимчасово зупинити
відчуження його майна; іншим особам, у
володінні, розпорядженні або
користуванні яких перебуває майно
такого платника податків, з вимогою
тимчасово зупинити його відчуження.

Відповідно до пункту 7.3 розділу VІІ
Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платників податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 07 листопада 2011 року №1398 (чинного на
момент виникнення заборгованості; далі
- Порядок №1398), для застосування арешту
коштів на рахунку платника податків
орган державної податкової служби
подає до суду позовну заяву у порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України, у день прийняття рішення про
застосування адміністративного арешту
майна платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або
інша фінансова установа здійснює за
рішенням суду.

При цьому, можливість застосування
судом такого виключного заходу
пов'язується з наявністю документально
підтверджених податковим органом
обставин: наявності у відповідача
податкового боргу; відсутності у
позивача майна (у т.ч. додаткових джерел
погашення податкового боргу,
відповідно до пункту 87.5 статті 87
Податкового кодексу України) або
доведення того, що балансова вартість
наявного майна менша суми податкового
боргу, чи доведення того, що наявне
майно не може бути джерелом погашення
податкового боргу; прийняття рішення
про застосування адміністративного
арешту (відповідно до Порядку № 1398).

ДПІ у Печерському районі не надано
доказу того, що балансова вартість
наявного у відповідача майна менша
суми податкового боргу, доказів, які б
свідчили про відсутність у позивача
майна, додаткових джерел погашення
податкового боргу у вигляді
дебіторської заборгованості. Відсутні
й докази, які б вказували на прийняття
рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, як це передбачено
пунктом 7.3 розділу VІІ Порядку №1398, що
відповідно до наведених вище правил є
передумовою звернення до суду та,
відповідно, застосування заходів з
арешту коштів відповідача.

Таким чином, враховуючи вимоги статті 67
Конституції України, Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VІ, чинність податкових вимог і
податкових повідомлень-рішень та
відсутність доказів про сплату ВАТ
«КИЇВОЗДОББУД» вище вказаної суми
боргу, суд дійшов висновків про
часткову обґрунтованість позову ДПІ у
Печерському районі та - про
необхідність його задоволення в
частині стягнення з ВАТ «КИЇВОЗДОББУД»
суми податкової заборгованості.

Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України Окружний
адміністративний суд м. Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства «КИЇВОЗДОББУД» (01001 м. Київ,
Печерський район, Музейний провулок, 2В;
; рахунки: №1 в ПАТ
АКБ «Аркада», МФО 322335; №1 в ПАТ АКБ
«Аркада», МФО 322335; №2370 в ПАТ КБ
«ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ, МФО 380838;
№7330 в ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» м.
Київ, МФО 380838; №9175 в ПАТ КБ
«ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ, МФО 380838; №
в АБ «Укргазбанк», МФО 320478; №815 в
АБ «Укргазбанк», МФО 320478; №2001 в
ПАТ «АСВІО БАНК», МФО 353489) суму
заборгованості перед бюджетом з
податку на додану вартість в розмірі
5725441грн. 69коп. (п'ять мільйонів сімсот
двадцять п'ять тисяч чотириста сорок
одна гривня 69коп.) на користь Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (01011 м. Київ, вул.
Лєскова, 2; ) на бюджетний
рахунок №0007, одержувач УДКСУ у
Печерському районі м. Києва, код 38004897 в
ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу
14010100.

В частині решти позовних вимог
Державній податковій інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) О.В. Пісоцька