Справа № 2а-428/09
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. Львів№ 9104/2326/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області на
постанову Жовківського районного суду
Львівської області від 06.10.2009 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

14.05.2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за періоди 2007-2009 року.

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 06.10.2009 року
позов задоволено частково. Суд визнав
протиправними дії відповідача щодо
відмови нарахувати та виплатити
заборгованість із допомоги по догляду
за дитиною позивача, в період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року, в розмірах, які
дорівнюють прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Крім того, суд зобов'язав відповідача
нарахувати та провести недоплачену
допомогу по догляду за дитиною
позивача в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року в розмірах, які дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до 6 років. В решті вимог суд відмовив.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт Управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області
подав апеляційну скаргу, покликаючись
на те, що постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову
Жовківського районного суду
Львівської області від 06.10.2009 року
скасувати, та прийняти нову якою
відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржувану постанову,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач протиправно не виплачував
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період 2007 року.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої
дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області яке
здійснює нарахування та виплату їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Крім того, при зверненні до суду
позивач пропустив без поважних причин
річний строк звернення до суду який,
передбачений ст.99 КАС України (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.100 КАС України (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду,
а саме з 14.05.2009, наполягання відповідача
на застосуванні наслідків пропущення
строку звернення до суду, передбачених
ст.100 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що в задоволенні
вимог за період з 01.04.2007р. до 14.05.2008р.
включно слід відмовити у зв'язку із
пропуском строку звернення до суду без
поважних причин.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
вимоги позивача в частині вимог за
періоди 2008-2009 років до задоволення не
підлягають, виходячи з наступного.

Частиною 1 статтею 15 Закону України
„Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
вказано, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року № 107, який набрав
чинності з 01.01.2008 року внесено зміни до
частини 1 статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
відповідно до яких допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановлених для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Допомога у 2008-2009 році позивачу
виплачувалась у розмірі не меншому 130
грн.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" ст.15 Закону №2811-ХII
викладено в наступній редакції:
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень". Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на
2008р."Розділ I цього Закону набирає
чинності з 01.01.2008 і діє по 31.12.2008.

Отже, з 01.01.2009 ст.15 Закону №2811-ХII
відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, ст. 46 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік"
установлено, що у 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" не визнано неконституційними
та не скасовано, у 2009 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку призначалась та виплачувалась у
відповідності до п.22 Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001р. "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми".

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що виплата
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яку
проводив відповідач у 2008-2009 роках
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік» та Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" є правомірною, а тому
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи тому, колегія суддів приходить
до висновку що постанову слід
скасувати та прийняти нову якою в
позові відмовити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст. 198, ст.202, ст. 207,
ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області
задовольнити.

Постанову Жовківського районного суду
Львівської області від 06.10.2009 року в
справі № 2а-428/09 - скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель