Справа № К/9991/46868/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/46868/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Харківського
музичного училища ім. Б.М.Лятошинського
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року у справі за позовом
Харківського музичного училища ім.
Б.М.Лятошинського до
Контрольно-ревізійного управління в
Харківській області про часткове
скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року відмовлено в позові Харківського
музичного училища ім. Б.М.Лятошинського
до Контрольно-ревізійного управління в
Харківській області про часткове
скасування вимоги №032-21/2881 від 20 квітня
2010 року.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 20.07.2011 №765 «Про
утворення територіальних органів
Державної фінансової інспекції»
утворено Державну фінансову інспекцію
в Харківській області шляхом
реорганізації Контрольно-ревізійного
управління в Харківській області.

Таким чином, на підставі статті 55 КАС
України судом касаційної інстанції у
справі здійснюється процесуальне
правонаступництво, а саме: замінено
позивача - Контрольно-ревізійне
управління в Харківській області на
Державну фінансову інспекцію в
Харківській області.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, в період з 01.02.2008 року по
28.02.2010 року Контрольно-ревізійним
управлінням в Харківській області була
здійснена ревізія фінансово
господарської діяльності позивача за
період з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року, в
тому числі ревізією охоплено питання
правильності використання коштів
виділених на проведення
ремонтно-будівельних робіт, виконаних
підрядними організаціями.

За результатами ревізії складено акт №
032-12/33 від 12.04.2010 року. На виконання вимог
п. 7 ст. 10 Закону України „Про державну
контрольно ревізійну службу в Україні»
Директору Харківського музичного
училища ім. Б.М. Лятошинського
Єфременко 0.0. пред'явлено вимогу від
20.04.2010 року № 032-21/2881 про усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з фінансових питань.

Пунктом 5 вказаної вимоги зобов'язано
позивача забезпечити відшкодування
необґрунтовано витрачених бюджетних
коштів внаслідок завищення вартості
ремонтних робіт в сумі 20181,00 грн. до
місцевого бюджету. В разі необхідності
провести претензійно-позовну роботу з
метою відшкодування ПП «Буд-центр»
суми завищеної вартості робіт."

Пунктом 6 вказаної вимоги було
зобов'язано позивача забезпечити
відшкодування необґрунтовано
витрачених бюджетних коштів внаслідок
завищення вартості ремонтних робіт в
сумі 15122,00 грн. до місцевого бюджету. В
разі необхідності провести
претензійно-позовну роботу з метою
відшкодування ПП „Стройбелмаш" суми
завищеної вартості робіт."

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
від 26.01.1993 р. № 2939-XII, головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Згідно ч. 5 ст. 2 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні", інспектування здійснюється у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Як встановлено судами, п.6 вимоги від
20.04.2010 №032-21/2881 щодо забезпечення
відшкодування необгрунтовано
витрачених бюджетних коштів в сумі
15122,00 грн., частково виконана позивачем
в добровільному порядку, що в свою
чергу підтверджується квитанціями
щодо перерахунку різниці у вартості
виконаних ремонтних робіт згідно акта
КРУ № 032-21/2881 від 20.04.2010: від 04серпня 2010р.
на суму 2000 грн, від 13 серпня 2010 р. на суму
10000 грн., від 27 травня 2010 р. на суму 2100,
від 27 липня 2010 р. на суму 1022 грн.,
квитанції на загальну суму 15122 грн.

Відповідно до вимог п.10 ст.10 Закону
України "Про державну контрольно -
ревізійну службу в Україні" органи
державної контрольно ревізійної
служби мають право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства зі збереження і
використання активів.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України".

Як вірно враховано судами, відповідач
дія на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, передбачений чинним
законодавством, тому правові підстави
для задоволення позовних вимог та
часткове скасування вимоги
відповідача №032-21/2881 від 20 квітня 2010
року - відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківського
музичного училища ім. Б.М.Лятошинського
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: