Справа № 813/6641/13-а
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/6641/13-а
м. Львів, вул. Чоловського, 2
Зал судових засідань № 7
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
від позивача - Штендер М.В.
від відповідача - Зеліско Т.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лендком ЮА» до
Управління Пенсійного фонду України у
Буському районі про визнання
протиправною та скасування вимоги, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лендком ЮА»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного
фонду України у Буському районі про
визнання протиправною та скасування
вимоги№Ю220 від 06.08.2013 року.
Позовні вимоги мотивовані положеннями
п.2 ч.1 ст.1, п.5,8 ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». У зв'язку з тим,
що у період серпня та вересня 2012 року
його банківські рахунки були
заблоковані, 07.09.2012 року між позивачем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрокультура
Менеджмент» укладено договір
доручення №1ЮА1/070912 від 07.09.2012 року. В
порядку та на умовах даного договору,
ТзОВ «Агрокультура Менеджмент»
зобов'язувалось безоплатно, від імені
та за рахунок довірителя, здійснити
оплату єдиного соціального внеску та
податку з доходів фізичних осіб, з
зарплати працівників ТзОВ «Лендком ЮА»
за серпень 2012 року.12.09.12 року ТзОВ
«Агрокультура Менеджмент» на підставі
вказаного договору доручення від імені
ТзОВ «Лендком ЮА» сплатила єдиний
соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 770130,15 грн.
01.10.2012 року позивач отримав від
відповідача листа №6681/04-31 від 27.09.2012
року, в якому повідомляв про
неможливість зарахування даних коштів.
04.10.2012 року позивач отримав від
відповідача вимогу №Ю278, яку було
позивачем оскаржено до суду (справа
№2а-8905/12/1370). В подальшому позивач
здійснив оплату єдиного соціального
внеску за червень 2013 року. Позивач не
погоджується з виставленою вимогою
№Ю-220 від 06.08.2013 року, оскільки не
врахована сплата єдиного внеску, яка
була перерахована ТзОВ «Агрокультура
Менеджмент» від імені та за рахунок
ТзОВ «Лендком ЮА» згідно договору
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позові, просить
Позиція відповідача викладена у
письмових запереченнях на позов від
27.02.2014 року №952/06-19 та обґрунтовується
положеннями ст.4,9, п.6,9 ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, наведених у письмових
запереченнях на позов та з врахуванням
поданої ним судової практики, просить
відмовити у задоволенні позову у
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.
Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що у
період серпня та вересня 2012 року його
банківські рахунки були заблоковані,
07.09.2012 року між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрокультура
Менеджмент» укладено договір
доручення №1ЮА1/070912 від 07.09.2012 року. В
порядку та на умовах даного договору,
ТзОВ «Агрокультура Менеджмент»
зобов'язувалось безоплатно, від імені
та за рахунок довірителя, здійснити
оплату єдиного соціального внеску та
податку з доходів фізичних осіб, з
зарплати працівників ТзОВ «Лендком ЮА»
за серпень 2012 року.12.09.12 року ТзОВ
«Агрокультура Менеджмент» на підставі
вказаного договору доручення від імені
ТзОВ «Лендком ЮА» сплатила єдиний
соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 770130,15 грн.
01.10.2012 року позивач отримав від
відповідача листа №6681/04-31 від 27.09.2012
року, в якому повідомляв про
неможливість зарахування даних коштів.
04.10.2012 року позивач отримав від
відповідача вимогу №Ю278, яку було
позивачем оскаржено до суду (справа
№2а-8905/12/1370).
06.08.2013 року відповідачем винесено
вимогу про сплати недоїмки Товариству
з обмеженою відповідальністю «Лендком
ЮА» №Ю-220 на суму 770129,54 грн.
Позивачем подано до УПФУ в Буському
районі Львівської області заяву про
узгодження вимоги про сплату недоїмки.
За результатами розгляду скарги
позивача на вимогу №Ю-220 від 06.08.2013 року,
відповідачем прийнято рішення №22 від
23.08.2013 року, яким вимогу про сплату
недоїмки №Ю-220 від 06.08.2013 року залишено
без змін, заяву платника єдиного внеску
Позивач не погоджується з виставленою
вимогою №Ю-220 від 06.08.2013 року, оскільки
не врахована сплата єдиного внеску, яка
була перерахована ТзОВ «Агрокультура
Менеджмент» від імені та за рахунок
ТзОВ «Лендком ЮА» згідно договору
Питання правомірності не зарахування
відповідачем сплати єдиного внеску яка
була перерахована ТзОВ «Агрокультура
Менеджмент» від імені та за рахунок
ТзОВ «Лендком ЮА» згідно договору було
предметом розгляду у адміністративній
справі №2а-8905/12/1370 між тими самими
сторонами. Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
06.12.2012р. у справі №2а-8905/12/1370 заявлений
адміністративний позов задоволено.
Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2013 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області задоволено,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2012
року - скасовано та прийнято нову
постанову якою у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
За п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками
єдиного внеску є: роботодавці -
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.
Тобто, позивач у справі віднесений до
платників єдиного внеску за п.1 ч.1 ст.4
Закону №2464-VI.
Частиною 2 ст.6 Закону №2464-VI
встановлено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
Згідно ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.
Статтею 9 Закону №2464-VI передбачений
наступний порядок обчислення і сплати
Сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
внесення відповідних сум єдиного
внеску на рахунки територіальних
органів Пенсійного фонду, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування
Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку (ч.7);
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. При цьому
платники, зазначені у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань. Базовим звітним
періодом є календарний місяць, а для
платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік (ч.8);
Днем сплати єдиного внеску вважається:
1) у разі перерахування сум єдиного
внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки Пенсійного фонду -
день списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
фонду; 2) у разі сплати єдиного внеску
готівкою - день прийняття до виконання
банком або іншою установою - членом
платіжної системи документа на переказ
готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі (ч.10);
У разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом
Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
Згідно ч.9 ст.25 Закону №2464-VI передача
платниками єдиного внеску своїх
обов'язків з його сплати третім особам
заборонена, крім випадків,
передбачених законодавством.
Із системного аналізу вищенаведеного,
вбачається, що законодавцем чітко
визначено порядок сплати єдиного
внеску, зокрема ним передбачено, що
сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Позивач не надав доказів сплати
єдиного внеску з власного банківського
Слід зазначити, що згідно п.2 ч.1 ст.1
Закону №2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.
Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем
сплати єдиного внеску вважається день
списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
Доказів сплати єдиного внеску
позивачем суду надано не було, а його
посилання на неможливість сплати
такого у зв'язку із арештом коштів не
заслуговують на увагу, оскільки в силу
положень ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.
Крім того, суд зазначає, що згідно ч.9
ст.25 Закону №2464-VI передача платниками
єдиного внеску своїх обов'язків з його
сплати третім особам заборонена.
Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Тому, враховуючи все вищенаведене, суд
приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог щодо
визнання протиправною та скасування
вимоги відповідача про сплату боргу
№Ю220 від 06.08.2013 р., відтак у задоволенні
позову слід відмовити.
Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 25.02.2014 року (справа
Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу
покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України:

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і
підписаний 22.04.2014 року.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна