Справа № 2а-7004/11/1370
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Справа № 9146/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Савицької Н.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
24 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ МВС України про анулювання
реєстрації транспортних засобів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ МВС України про анулювання
реєстрації транспортних засобів -
VOLKSWAGEN (д.н.з. НОМЕР_1) 2002 року випуску, та
CITROEN (д.н.з. НОМЕР_2) 1998 року випуску.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідачем
протиправно зареєстровано транспортні
засоби, оскільки позивач заяви про
реєстрацію не подавав, крім того перед
реєстрацією не було сплачено податок з
власників транспортних засобів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року, в задоволенні позову було
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
і процесуального права, а також
висновки суду є необґрунтованими та не
доведеними жодними доказами, наявними
в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити, а постанову суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нову, якою позов задоволити, мотивуючи
це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Залізничному районі м. Львова
звернулася з позовною заявою до ОСОБА_1
про стягнення податку з власників
транспортних засобів.

За текстом позовної заяви, ОСОБА_1
зареєстрував 24.02.2010 року CITROEN (д.н.з.
НОМЕР_2) 1998 року випуску та VOLKSWAGEN (д.н.з.
НОМЕР_1) 2002 року випуску.

При цьому, на думку суду першої
інстанції, відповідачем по справі не
надано належних та допустимих доказів
реєстрації на його ім'я вказаних
транспортних засобів, зокрема не
подано свідоцтва про реєстрацію, не
доведено факту здійснення
відповідачем на його ім'я без його
заяви реєстрації 24.02.2010 року CITROEN (д.н.з.
НОМЕР_2) 1998 року випуску та VOLKSWAGEN (д.н.з.
НОМЕР_1) 2002 року випуску.

Натомість, згідно довідки №6/01-16 від
28.02.2011 року, виданої приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим №1427, було видане доручення
від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, терміном дії до 24 грудня 2010
року, на право купівлі будь-якого
транспортного засобу за кордоном, з
правом його реєстрації на ім'я
довірителя на території України. (а.с. 11)

Апелянт надав право повіреним подавати
від його імені довірителя заяви,
отримувати довідки і документи,
оплачувати належні гроші, підписувати
за довірителя договори
купівлі-продажу, виконувати всі дії
пов'язані з цією довіреністю.

Таким чином, суд першої інстанції
відмовляючи в задоволені позовних
вимог послався на вищезазначену
довіреність і на те, що підстави
передбачені п.40 Постанови Кабінету
Міністрів України від 07.09.98 №1388 "Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок i моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів" для скасування
реєстрації вказаних транспортних
засобів,- відсутні.

Сумуючи зазначені обставини, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції та вважає його
необґрунтованим, оскільки при
прийнятті рішення було дано хибну
оцінку наявним та зібраним доказам,
неповно та однобічно встановлено
обставини справи, відтак допущено
порушення в застосуванні норм
матеріального права.

На переконання колегії суддів, суду
першої інстанції слід було
прискіпливіше звернути увагу та
вказати на наступні дійсні та
об'єктивні обставини справи.

Як зазначав ОСОБА_1, жодний із повірених
не повідомив його про те, що з метою
виконання договору доручення ними було
придбано ряд автомобілів. А про те, що
на його ім'я зареєстровані спірні
транспортні засоби він дізнався лише в
січні 2011 року після порушення
провадження по справі за позовом ДПІ у
Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по сплаті
податку з власників транспортних
засобів.

Згідно п.3 Порядку, державна реєстрація
транспортних засобів здійснюється
органами Державтоінспекції МВС з метою
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів встановленим в Україні вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням вимог законодавства, що
визначає порядок сплати податків,
внесення інших обов'язкових платежів,
використання транспортних засобів в
умовах воєнного та надзвичайного
стану, а також для забезпечення їх
обліку та попередження протиправних
дій щодо них.

Відповідно до п. 8 Порядку, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів,
оцінку їх вартості, відповідність
конструкції транспортних засобів
установленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Абзацом 6 пункту 7 зазначеного Порядку
передбачено, що державна реєстрація
транспортних засобів проводиться за
умови сплати їх власниками
передбачених законодавством податків
і зборів (обов'язкових платежів), а
також внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб, а ст. 317 ЦК України
передбачено, що власникові належить
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Отже, апелянт ніколи не був власником
зареєстрованих на його ім'я
транспортних засобів, а також не
подавав особистих заяв про їх
реєстрацію. З наведеного випливає, що
вказана реєстрація без сплати
податкових платежів фактично
відбулася посадовими працівниками
МРЕВ ДАІ з порушенням вимог п.7, 8
Порядку, а відтак є незаконною.

З врахуванням наведених обставин,
колегія суддів прийшла до
неспростовного переконання про те, що
суд першої інстанції постановив
оскаржуване рішення при неповному та
не всебічному з'ясуванні обставин
справи і неналежній оцінці зібраних
доказів, внаслідок порушення норм
матеріального права, що і потягло за
собою неправильне вирішення справи по
суті позовних вимог, а у відповідності
до вимог ст.202 КАС України є
обов'язковою підставою для скасування
винесеного рішення та ухвалення
нового.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.3 ч. ст. 198,
п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року у справі № 2а-7004/11/1370 - скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 - задоволити, анулювати державну
реєстрацію транспортних засобів -
VOLKSWAGEN (д.н.з. НОМЕР_1) 2002 року випуску, та
CITROEN (д.н.з. НОМЕР_2) 1998 року випуску.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
Гулид Р.М.

Судді :
С.М. Кузьмич

Н.В. Савицька