Справа № 2а-604/09, 6а-122/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р.
Справа № 14758/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Рибачука А. І., Клюби В. В.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі
Волинської області на ухвалу
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 09 грудня 2011 року
про відмову в задоволенні заяви про
відстрочення виконання судового
рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області про зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Ківерцівського районного суду
Волинської області подано заяву
начальника управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі
Волинської області про відстрочення
виконання судового рішення у справі №
2а-604/09 ОСОБА_1 про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни згідно виконавчого листа № 2а-604
від 10 серпня 2011 року.

В обґрунтування вимог заяви вказано, що
у боржника відсутні кошти для
виконання рішення зобов'язального
характеру щодо виплати підвищення до
пенсії стягувачу як дитині війни.

Ухвалою Ківерцівського районного суду
Волинської області від 09 грудня 2011 року
в задоволенні заяви відмовлено.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що
факт відсутності коштів на рахунку не
може бути підставою для відстрочення
виконання рішення суду.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою, відповідачем - управлінням
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області, подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області не є власником чи
розпорядником бюджетних коштів, тому
не може виконати судове рішення.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності, в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ухвалою апеляційного
суду від 19 липня 2010 року постанову
Ківерцівського районного суду від 18
травня 2009 року за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області залишено без змін. Згідно
вищевказаної постанови відповідача
зобов'язано нарахувати та виплатити на
користь позивача підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, та з 22 травня 2008 року по 30 вересня
2008 року з урахуванням виплачених
протягом 2008 року сум підвищень та вимог
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

10 серпня 2011 року Ківерцівським
районним судом Волинської області
стягувачу ОСОБА_1 видано виконавчий
лист у справі.

Стаття 263 КАС України передбачає, що за
наявності обставин, які ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а особа,
яка бере участь у справі, та сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Суд у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
боржником не подано ніяких доказів для
підтвердження обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення з виплати підвищення до пенсії,
а також виняткових обставин, з якими
закон пов'язує можливість відстрочення
виконання судового рішення.

Також суду не бере до уваги посилання
боржника на відсутність достатніх
коштів для відповідного бюджетного
фінансування з проведення перерахунку
та виплати доплати до пенсії стягувача
відповідно до положень Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке ґрунтується на спеціальних
та чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань.

Невиконання судового рішення у даній
справі призводить до порушення прав
позивача, тому суд першої інстанції
правомірно дійшов до висновку, що заява
про відстрочення виконання судового
рішення задоволенню не підлягає.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови в
задоволенні заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, ухвала суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Ківерцівського районного суду
Волинської області від 09 грудня 2011 року
про відмову в задоволенні заяви про
відстрочення виконання судового
рішення в справі № 6а-122/11/0305 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
А. І.
Рибачук

В. В.
Клюба