Справа № 1570/6644/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1603/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів:Конюшка К.В., Чалого С.Я.,
Черпіцької Л.Т., Маслія В.І.,
розглянувши заяву Південної митниці
Міндоходів про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
березня 2014 року №№К/800/29989/13, К/800/30021/13,
К/800/30672/13 у справі за позовом приватного
підприємства «Вестра» до Південної
митниці, Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області, за участю Одеської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області про визнання бездіяльності
протиправною, визнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року приватне
підприємство «Вестра» звернулось до
суду з позовом до Південної митниці,
Головного управління Державного
казначейства України в Одеській
області, про визнання неправомірними
дій митниці щодо оформлення товару за
митною вартістю, визначеною за шостим
(резервним) методом визначення митної
вартості товару, що імпортується в
Україну; визнання протиправною
бездіяльності митниці щодо повернення
надмірно сплачених ним до бюджету мита
у розмірі 3 464 429,21 грн. та податку на
додану вартість у розмірі 6 343 264,13
грн.; а також зобов'язання ГУДКС
України в Одеській області здійснити
повернення надмірно сплачених ним до
бюджету мита у розмірі 3 464 429,21 грн.
та податку на додану вартість у
розмірі 6 343 264,13 грн. на свою користь
шляхом стягнення надмірно сплаченого
мита з рахунку «мито на товари, що
ввозяться на територію України
суб'єктами підприємницької
діяльності» та надмірно сплаченого
податку на додану вартість з рахунку
«податок на додану вартість з товарів,
ввезених на територію України
суб'єктами господарювання».

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року позов задоволено частково:

визнано неправомірними дії митниці
щодо митного оформлення товару
підприємства за митною вартістю,
визначеною за шостим (резервним)
методом визначення митної вартості
товару, що імпортується до України;

визнано протиправною бездіяльність
митниці щодо повернення надмірно
сплачених підприємством до бюджету
мита у сумі 3 436 154,95 грн. та податку на
додану вартість у розмірі 6 337 609,29
грн.;

зобов'язано Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області здійснити
повернення надмірно сплачених
підприємством до бюджету мита у
розмірі 3 436 154,95 грн. та податку на
додану вартість у розмірі 6 337 609,29
грн. на його користь шляхом стягнення
надмірно сплаченого мита у сумі 3 436
154,95 грн. з рахунку «мито на товари, що
ввозяться на територію України
суб'єктами підприємницької
діяльності» та надмірно сплаченого
податку на додану вартість у сумі 6 337
609,29 грн. з рахунку «податок на додану
вартість з товарів, ввезених на
територію України суб'єктами
господарювання»; в іншій частині у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11 березня 2014 року
№№К/800/29989/13, К/800/30021/13, К/800/30672/13
касаційні скарги Південної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області, заступника прокурора
Одеської області залишено без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
11.04.2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року - без змін.

02 квітня 2014 року Південною митницею
Міндоходів як правонаступником
Південної митниці подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 11 березня 2014 року
№№К/800/29989/13, К/800/30021/13, К/800/30672/13.

У поданій заяві із посиланням на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 03 грудня 2013 року №К/9991/64968/12, ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 05 лютого 2013 року №К/9991/76160/11,
постанову Вищого адміністративного
суду України від 05 березня 2014 року
№К/800/40434/13, ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 21
січня 2014 року №К/9991/80753/12, постанову
Вищого адміністративного суду України
від 19 березня 2014 року №К/800/46496/13,
скаржник ставить питання про
скасування ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
березня 2014 року №№К/800/29989/13, К/800/30021/13,
К/800/30672/13 з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: статей 81, 86,
88, 90, 260, 262, 264, 265, 266 Митного кодексу
України від 11.07.2002, пункту 5.1 статті 5
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та держаними цільовими
фондами", пунктів 3, 6, 11, 13, 14 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 №1766, пункту 2 Порядку
оформлення й використання Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
12.12.2005 №1227.

Колегія суддів, обговоривши доводи
заяви та виходячи з мети судового
перегляду, дійшла висновку про
наявність підстав для допуску заяви до
провадження, оскільки із доданих до
заяви про перегляд копій судових
рішень вбачається неоднакове
застосування судами касаційної
інстанцій норм матеріального права, що
потягало ухвалення різних за змістом
судових рішень під час надання оцінки
правомірності діям митного органу при
здійсненні митного оформлення
ввезеного товару за митною вартістю,
самостійно визначеною позивачем, а
також при вирішенні питання щодо
наявності підстав для захисту
порушених прав декларанта шляхом
стягнення з бюджету сплачених митних
платежів.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 11 березня 2014 року
№№К/800/29989/13, К/800/30021/13, К/800/30672/13, про
перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо протиправності дій митниці щодо
митного оформлення товару за митною
вартістю, самостійно визначеною
декларантом за шостим (резервним)
методом визначення митної вартості
товару, оскільки зазначені дії митного
органу вчинено за відсутності
обґрунтування неможливості
застосування попередніх методів
визначення митної вартості та за
відсутності проведення консультацій
між митним органом та декларантом.

Також, у зазначеному рішенні, суд
касаційної інстанції з огляду на
протиправність дій митниці погодився
із позицією судів попередніх інстанцій
щодо наявності факту надмірної сплати
з боку позивача ввізного мита та
податку на додану вартість, у зв'язку з
чим вказав на обґрунтованість
висновків судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для судового
захисту порушених прав позивача шляхом
стягнення вказаних коштів з бюджету на
користь позивача.

У той же час, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 03
грудня 2013 року №К/9991/64968/12, суд
касаційної інстанції, погоджуючись із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо правомірності відмови митного
органу у повернення надмірно сплачених
митних платежів, виходив з відсутності
факту надмірної сплати грошових
коштів. Зазначена позиція суду
касаційної інстанції ґрунтується на
тому, що право декларанта є порушеним у
випадку відмови митного органу в
митному оформленні товару за ціною,
вказаною декларантом, із прийняттям
відповідного рішення, яке оформлюється
у письмовій формі. У той же час,
зважаючи на те, що у спірних
правовідносинах за спірною ВМД рішення
про визначення митної вартості товару
митним органом не приймалось, суд
касаційної інстанцій дійшов висновку
про відсутність факту порушення прав
декларанта та, відповідно, відсутність
підстав для стягнення сплачених
коштів.

У свою чергу, в постанові Вищого
адміністративного суду України від 05
березня 2014 року №К/800/40434/13 суд
касаційної інстанції, змінюючи рішення
судів попередніх інстанцій в частині
стягнення з Державного бюджету України
митних платежів та відмовляючи у
захисту порушених прав позивача шляхом
стягнення з бюджету коштів, зазначив,
що повернення помилково та/або
надмірно сплачених сум митних платежів
має здійснюватися відповідно до
Бюджетного та Податкового кодексів
України; в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

В постанові Вищого адміністративного
суду України від 19 березня 2014 року
№К/800/46496/13 суд касаційної інстанції,
також вказуючи на відсутність підстав
для стягнення з бюджету надмірно
сплачених коштів, виходив з того, що
питання контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.
Тому, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості товару за тим чи іншим
методом, суди не вправі підміняти
митний орган, стягуючи з державного
бюджету надмірно сплачену з такої
вартості суму ПДВ або ввізного мита,
фактично визначаючи при цьому інший
метод обчислення митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана з мотивів,
зокрема, неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

З урахуванням викладеного, виходячи з
мети судового перегляду, керуючись
статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Допустити справу за позовом приватного
підприємства «Вестра» до Південної
митниці, Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області, за участю Одеської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області про визнання бездіяльності
протиправною, визнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити дії, до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
березня 2014 року №№К/800/29989/13, К/800/30021/13,
К/800/30672/13 за заявою Південної митниці
Міндоходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Судді: