Справа № 2а-5922/12/2070
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/72162/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Леб'язької сільської ради до
Красногвардійської міжрайонної
Державної фінансової інспекції про
визнання дій незаконними за касаційною
скаргою Красногвардійської
міжрайонної Державної фінансової
інспекції на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 10
серпня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Красногвардійської
міжрайонної Державної фінансової
інспекції про визнання дій
незаконними.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Леб'язька
сільська рада зареєстрована
Зачепілівською районною державною
адміністрацією Харківської області
про що видано свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи (а.с.6).

Красноградською міжрайонною Державною
фінансовою інспекцію в Харківській
області була проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності та
виконання бюджету Леб'язької сільської
ради за період 01.03.2011р. по 31.01.2012р. на
підставі якої відповідачем був
складений акт ревізії від 29.03.2012р. №
740-10/47 та пред'явлений лист -вимога від
09.04.2012р. № 740-11/63 про усунення порушень,
виявлених ревізією

З листа вбачається, що вимоги про
усунення порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності та
виконання бюджету Леб'язької сільської
ради від 09.04.2012 року №740-11/63 зазначено
вжити заходів щодо усунення фінансових
порушень в сумі 163000 грн., згідно з
вимогами статей 224, 228 Господарського
кодексу України, а саме: - забезпечити
відшкодування безпідставного списання
ПММ та автозапчастин в сумі 16300 грн., в
разі несплати в добровільному порядку,
шляхом пред'явлення цивільного позову,
в іншому випадку стягнути з осіб,
винних у безпідставному використанню
коштів у сумі 16300 грн., у порядку та
розмірах встановлених ст.ст. 130,133,136
КЗПП України. (а.с.58).

З акту перевірки вбачається, що
висновки якого слугували підставою для
прийняття рішення у формі вимоги, в
частині її оскарження, фактично
порушення встановлені контролюючим
органом, інспекція пов'язує з
неправомірністю списання з бюджету
сільської ради коштів на витрачання
паливно -мастильних матеріалів у сумі
14037,00 грн. та на придбання запасних
частин у сумі 2299,00 грн. Наведеного
висновку контролюючий орган дійшов,
виходячи з того, що при укладенні
договору оренди автомобіля для
використання у службових цілях
позивачем порушено вимоги ст..ст. 224, 228
ГК України.

Судом також встанволено, що 30 грудня 2010
року між ОСОБА_2 та виконавчим
комітетом Леб'язької сільської радою в
особі секретаря сільської ради
Тимченко Ігоря Владиславовича
укладено договір №28 про використання
приватного автомобіля для службових
цілей відповідно до якого ОСОБА_2,
сільський голова, буде використовувати
для службових поїздок власний
автомобіль ВАЗ-2107 реєстраційний
НОМЕР_1. (а.с. 26, т.1). Кошти на бензин для
поїздок вищевказаного автомобіля в
службових цілях та придбання запасних
частин для проведення його ремонту
виділяються з бюджету Леб'язької
сільської ради. Згідно рішення ІІ сесії
УІ скликання від 29 грудня 2010 року (а.с.26).

Сторонами підписано акт прийому
-передачі від 31 грудня 2010 року про те, що
між власником автомобіля ВАЗ-2107,
реєстраційний НОМЕР_1 ОСОБА_2
(Орендодавцем) і наймачем автомобіля
(Оредарем) в особі секретаря Леб'язької
сільської ради Тимченком Ігорем
Владиславовичем в тому, що ОСОБА_2
передає в оренду власний автомобіль в
користування Леб'язькій сільській раді
в технічно справному стані. (а.с.79).

Аналіз ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу
України та ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України, вказує, що договір оренди -це
договір, за яким одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Згідно Інструкції про порядок
застосування подорожнього листа
службового легкового автомобіля та
обліку транспортної роботи, оформлений
подорожній лист передається
диспетчеру або іншій відповідальній
особі для подальших розрахунків
транспортної роботи, вартості послуг і
заробітної плати водієві.

Пунктом 3 Інструкції про порядок
застосування подорожнього листа
службового легкового автомобіля та
обліку транспортної роботи
передбачено, що відповідальність за
недостовірні і неточні відомості у
подорожньому листі службового
легкового автомобіля, а також при
виконанні розрахунків несуть
відповідальні особи перевізника і
замовника у межах компетенції,
визначеної цією Інструкцією.

Зі справи вбачається, що списання
бензину здійснено на підставі
подорожніх листів, виписаних на
службовий автомобіль (а.с.80-250. т.1, а.с.1-27,
т.2), накладними (а.с.33-35, т.2), актами
списання матеріалів, інструментів
виробничого інвентаря (а.с.36-39 т.2).

Суд, ухвалюючи рішення, зазначив, що
потреба сільської ради в укладанні
договору оренди та використанні
автомобілю підтверджується довідкою,
виданою Леб'язькою сільською радою
Зачепилівського району Харківської
області з якої вбачається, що з 01.01.2011
року на балансі сільської ради
автомобілю не було (а.с. 59).

Також, зі справи вбачається, що договір
№ 28 про використання приватного
автомобіля для службових цілей від
30.12.2010р. був безоплатним, тобто не
передбачав оплату за використання
автомобілю (орендну плату), на відміну
від договору оренди (найму), який
передбачає плату, та який відповідно до
закону повинен бути засвідчений
нотаріально (хоча відповідно до ст. ст.
1, 37 Закону України "Про нотаріат" у
населених пунктах, де немає нотаріусів,
нотаріальні дії, зокрема засвідчення
справжності підпису на документах,
вчиняються уповноваженими на це
посадовими особами органів місцевого
самоврядування, яким в даному випадку є
сільський голова).

Відповідно до пп. "в" пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138
Податкового кодексу України, витрати
на утримання основних засобів, інших
необоротних активів
загальногосподарського використання,
придбання пально- мастильних
матеріалів, стоянка, паркування
легкових автомобілів, страхування
майна, амортизація, ремонт, опалення,
освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона, належать до
адміністративних витрат, спрямованих
на обслуговування та управління
підприємством. Такі витрати у складі
інших витрат визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені (п. 138.5 ст. 138 ПКУ).

Таким чином, сільська рада мала усі
необхідні повноваження для укладення
договору та Договір № 28 про
використання приватного автомобіля
для службових цілей від 30.12.2010р. та
оплату витрат на утримання автомобілю
(ремонт, бензин).

Ухвалюючи рішення, суд дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
судовим розглядом встановлений факт
порушення прав та охоронюваних
законом інтересів позивача у сфері
публічно -правових відносин, у зв"язку з
чим позов підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Красногвардійської
міжрайонної Державної фінансової
інспекції залишити без задоволення,
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді