Справа № 2а-0370/3859/12
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа №
876/7483/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В.,

Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Ливак М.М.,

за участю сторін: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги ОСОБА_5, ТзОВ «КСЮНІАН»,
Виконавчого комітету Луцької міської
ради, Комунального підприємства
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 15.04.2013р. у
справі №2а/0370/3859/12 за позовом ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
Виконавчого комітету Луцької міської
ради, Комунального підприємства
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації», треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ТзОВ «КСЮНІАН», ОСОБА_5 про скасування
рішень,-

В С Т А Н О В И В:

19.11.2012р. Публічне акціонерне товариство
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
(далі-Банк) звернулося в суд з позовом
до виконавчого комітету Луцької
міської ради, комунального
підприємства «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» (далі-БТІ),
треті особи на стороні відповідача які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Товариство з обмеженою
відповідальністю «КСЮНІАН»,
підприємець ОСОБА_5, просить визнати
нечинним та скасувати рішення
виконавчого комітету Луцької міської
ради від 29 грудня 2010 року №906-1; визнати
нечинним та скасувати Свідоцтво про
право власності від 04.01.2011р.; визнати
нечинним рішення БТІ про державну
реєстрацію права приватної власності
на нежитлове приміщення, що
розташоване у АДРЕСА_1 за ТзОВ
«КСЮНІАН» загальною площею 93,5 м кв;
скасувати державну реєстрацію права
власності ТзОВ «КСЮНІАН» на нежитлове
приміщення (приміщення з №69-1 по 69-3)
/літер А-5/, загальною площею 93,5 м кв.,
що розташоване в АДРЕСА_1; зобов'язати
БТІ прийняти рішення про державну
реєстрацію права власності Банку на
нежитлове приміщення (приміщення з №69-1
по 69-3) /літер А-5/, загальною площею 93,5 м
кв., що розташоване в АДРЕСА_1 на
підставі Рішення господарського суду
Волинської області від 20.12.2011р.
№5004/2385/11, яке набрало законної сили
29.02.2012р. та видати Свідоцтво про право
власності.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 10.04.2013р.
закрито провадження у справі в частині
вимог про визнання нечинним та
скасування Свідоцтва про право
власності від 04.01.2011р. на підставі
рішення виконавчого комітету Луцької
міської ради від 29 грудня 2010 року №906-1.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення виконавчого комітету Луцької
міської ради від 29 грудня 2010 року №906-1
«Про оформлення права власності на
нежитлове приміщення на АДРЕСА_1;
визнано протиправним рішення БТІ від 14
січня 2011 року про державну реєстрацію
права приватної власності на нежитлове
приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1 за
ТзОВ «КСЮНІАН»; скасовано державну
реєстрацію права власності ТзОВ
«КСЮНІАН» на нежитлове приміщення
(приміщення з №69-1 по 69-3) /літер А-5/,
загальною площею 93,5 м кв., що
розташоване в АДРЕСА_1. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На постанову суду виконавчим комітетом
Луцької міської ради, БТІ, ТзОВ
«КСЮНІАН», підприємцем ОСОБА_5 подано
апеляційні скарги.

На думку апелянта виконавчого комітету
Луцької міської ради при винесенні
оскаржуваної постанови судом не
враховано, що Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року №7/5, в редакціях, чинних
на момент виникнення спірних
правовідносин, отримання відомостей
щодо обтяжень це право, а не обов'язок
органу місцевого самоврядування.
Вважає, що свідоцтво про право
власності лише посвідчує наявність
відповідного права, проте не породжує,
змінює чи припиняє певні права та
обов'язки. Окрім того, вважає, що Банком
пропущено строк для звернення до суду,
що судом проігноровано.

На думку апелянта БТІ оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не відповідає фактичним обставинам
справи, а тому підлягає до скасування.
Зазначає, що судом не враховано, що при
проведенні державної реєстрації
визначено вичерпний перелік
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації та заборонено
вимагати документи, не передбачені
законодавством. Обов'язком вимагати
інформацію про обтяження на нерухоме
майно, право щодо якого підлягає
державній реєстрації, законодавчо не
встановлено. Окрім того, судом залишено
поза увагою факт пропуску строку
звернення Банку до суду.

На думку апелянта підприємця ОСОБА_5,
судом залишено поза увагою докази, які
вказують на пропуск Банком строку
звернення до суду.

На думку апелянта ТзОВ «КСЮНІАН», спір
не є публічно-правовим. Вважає, що
свідоцтво про право власності не може
бути предметом оскарження, оскільки
само по собі не створює жодних правових
наслідків, а вимога про скасування
державної реєстрації не суперечить ч.4
ст.105 КАС України та не може бути як
пред'явлена так і розглянута судом.

В судовому засіданні представники
апелянтів апеляційні скарги
підтримали. Представник позивача щодо
апеляційних скарг заперечив, з підстав
викладених у запереченнях, та вважав
рішення суду законним.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши доводи апелянтів
в їх сукупності, заперечення позивача
щодо апеляційних скарг, приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.11.2006р. між Банком та ОСОБА_5 укладений
кредитний договір №102/06Р, відповідно до
якого ОСОБА_5 із врахуванням
додаткового договору №1 від 27.11.2007р.
отримала кредит в сумі 260 000,00 доларів
США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Банком та ОСОБА_5 03.11.2006р. укладено
договір іпотеки №47/06Р/І, за яким ОСОБА_5
передала в іпотеку належне їй
нежитлове приміщення, літера «А-5»,
загальною площею 93,5 кв.м, що
знаходиться в АДРЕСА_1, про що в
Державний реєстр іпотек приватним
нотаріусом ОСОБА_8 03.11.2006р. внесено
реєстраційний запис про обтяження
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1
іпотекою загальною площею 87,6 кв.м.

Рішенням Господарського суду
Волинської області від 20.12.2011р.,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.02.2012р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 18.06.2012р., в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №102/06Р від 03.11.2006р., укладеним
Банком та ОСОБА_5, звернуто стягнення на
майно оціночною вартістю 1 355 876
грн., яке є предметом договору іпотеки
№47/06Р/1 від 03.11.2006р., укладеного між
Банком та підприємцем ОСОБА_5, та яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1:
нежитлове приміщення, літера - «А-52,
загальною площею 93,5 м кв. шляхом
набуття ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» права власності на
нього.

20.03.2012 року Банк звернувся до БТІ з
заявою про проведення за ним державної
реєстрації права власності на
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, на яку 28.03.2012р. отримав відмову
з підстав реєстрації права власності
на даний об'єкт за іншою особою.

Листом від 21.05.2012р. №12/2-2636 слідче
управління УМВС України у Волинській
області повідомило Банк, що 28.12.2010р.
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 передано ОСОБА_5 в статутний
фонд ТзОВ «КСЮНІАН», на підставі чого
04.01.2011р. виконкомом Луцької міської
ради видано Свідоцтво про право
власності та 14.01.2011р. БТІ проведено
державну реєстрацію права власності
ТзОВ «КСЮНІАН» на спірне нежитлове
приміщення, з чим непогодився Банк
звернувшись з позовом до суду.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог Закону України «Про
іпотеку» іпотека є видом забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Виключно на підставі згоди
іпотекодержателя іпотекодавець має
право, зокрема, відчужувати предмет
іпотеки. Правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Як встановлено судом першої інстанції,
28.12.2010р. відповідно до протоколу №2
Установчих зборів засновників ТзОВ
«КСЮНІАН», ОСОБА_5 включена до складу
учасників даного Товариства та за цим
же протоколом нею, без згоди
іпотекодержателя, передано у статутний
фонд Товариства приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується Актом
прийому-передачі приміщення від
28.12.2010р.

28.12.2010р. ТзОВ «КСЮНІАН» звернулось до
директора Департаменту містобудування
Луцької міської ради з заявою про
оформлення права власності на
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1.

29.12.2010р. виконкомом Луцької міської
ради прийнято рішення №906-1 «Про
оформлення права власності на
нежитлове приміщення на АДРЕСА_1»,
відповідно до якого оформлено ТзОВ
«КСЮНІАН» право приватної власності на
нежитлове приміщення (приміщення з №69-1
по №69-3, літер А-5) загальною площею 93,5 м
кв. на АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення 04.01.2011р.
виконавчим комітетом видано ТзОВ
«КСЮНІАН» Свідоцтво про право
власності.

Відповідно до п.8.1 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5
(в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин) (далі -
Положення), оформлення права власності
на нерухоме майно проводиться з
видачею свідоцтва про право власності
за заявою про оформлення права
власності на нерухоме майно, зокрема,
органами місцевого самоврядування
юридичним особам у разі внесення до
статутного фонду (статутного або
складеного капіталу) об'єктів
нерухомого майна їх засновниками
(учасниками).

Пунктом 8.2 Положення визначено, що до
заяви про оформлення права власності
на нерухоме майно додаються матеріали
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, а також інші
документи, визначені Положенням.

Порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна в м. Луцьку
затверджений рішенням виконкому
Луцької міської ради від 07.12.2006р. №639-1,
яким визначався перелік документів, що
подаються заявниками до заяви про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна.

Згідно Закону України «Про місцеве
самоврядування» (в редакції, чинній на
момент виникнення правовідносин)
виконком Луцької міської ради на час
прийняття оспорюваного рішення
наділений делегованими повноваженнями
щодо оформлення права власності на
нерухоме майно.

Водночас згідно ч.3 ст.28 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (в
редакції, чинній на момент виникнення
правовідносин), яка кореспондується з
вимогами п.7.1.2 Положення, інформаційну
довідку з Державного реєстру прав на
підставі письмового запиту мають
право отримувати суд, органи місцевого
самоврядування, органи внутрішніх
справ, органи прокуратури, органи
державної податкової служби, органи
Служби безпеки України та інші органи
державної влади (посадові особи),
якщо запит зроблено у зв'язку із
здійсненням ними повноважень,
визначених законом.

Отже, виконком Луцької міської ради
законодавчо наділений правом
отримання інформації щодо відсутності
обтяжень на об'єкт нерухомого майна, що
переходить у власність іншої особи, для
його належного оформлення та
встановлення відсутності порушення
прав третіх осіб, проте цим правом не
скористався, що призвело до прийняття
протиправного рішення про оформлення
за ТзОВ «КСЮНІАН» права власності на
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, яким
порушені права іпотекодержателя
даного приміщення - ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк», з
чим погоджується колегія суддів.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що спірне нежитлове
приміщення площею 87,6 м кв. по АДРЕСА_1
підприємцем ОСОБА_5 придбано 24.03.2006р. та
БТІ 28.03.2006р. проведено державну
реєстрацію права власності за
реєстраційним номером 12603987.

В рішені господарського суду
Волинської області від 30.05.2006р. визнано
за підприємцем ОСОБА_5 право власності
на самочинно реконструйоване
приміщення площею 5,9 м кв., що
знаходиться по АДРЕСА_1. В рішенні
зазначено, що нежитлове приміщення 87,6 м
кв. придбане для забезпечення своєї
господарської діяльності підприємцем
ОСОБА_5 було реконструйоване, проте без
дозволу органів держархбудконтролю.

Як вбачається з технічного плану
спірно приміщення виготовленого
28.03.2006р., у поверховий план внесені
біжучі зміни згідно Рішення суду від
30.05.2006р. (зазначено про проведення
реконструкції); в експлікації
приміщень до плану від 20.06.2006р. також
зазначено про біжучі зміни у спірному
приміщенні.

Проте колегія суддів зауважує, що
згідно протоколу №2 Установчих зборів
засновників ТзОВ «КСЮНІАН», Акта
прийому-передачі приміщення від
28.12.2010р. підприємець ОСОБА_5 передавала
у статутний фонд Товариства приміщення
площею не 87,6 м кв., право власності на
яке підтверджувалось
правовстановлюючими документами, а
площею 93,5 м кв. Докази того, що на
підставі рішення господарського суду
від 30.05.2006р. підприємцем ОСОБА_5
проведено державну реєстрацію
самочинно реконструйованого
приміщення площею 5,9 м кв., що
знаходиться по АДРЕСА_1 суду не подано.

Колегія суддів приходить до
переконання, що розглядаючи 28.12.2010р.
заяву ТзОВ «КСЮНІАН» про оформлення
права власності на нежитлове
приміщення площею 93,5 м кв. виконавчий
комітет Луцької міської ради у
відповідності до вимог п.8.1 Положення,
Рішення виконкому Луцької міської ради
від 07.12.2006р. №639-1 «Про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна в м.Луцьку», оцінюючи
подані до заяви документи (акт
прийому-передачі, яким засвідчено факт
передачі підприємцем ОСОБА_5
нежитлового приміщення в статутний
фонд ТзОВ «КСЮНІАН» та в якому є
посилання на договір купівлі-продажу
та державну реєстрацію нежитлового
приміщення 93,5 м кв за підприємцем;
технічний паспорт, який виданий на
нежитлове приміщення, на експлікації
поверхового плану якого є посилання на
рішення суду щодо проведення
реконструкції; Свідоцтво про право
власності на нежитлові приміщення
видане підприємцю, яке підтверджує
власність на 87,6 м кв.) виконком Луцької
міської ради не перевірив наявність
правовстановлюючих документів на 93,5 м
кв. та у відповідності до ст.28 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
вимог 7.1.2 Положення, не перевірив
інформації щодо відсутності обтяжень
на об'єкт нерухомого майна, що
переходить у власність іншої особи, для
його належного оформлення та
встановлення відсутності порушення
прав третіх осіб та прийняв
протиправне рішення від 29.12.2010р. №906-1,
на підставі якого 04.01.2011р. видав ТзОВ
«КСЮНІАН» свідоцтво про право
власності на приміщення 93,5 м кВ.

Як встановлено судом першої інстанції
з матеріалів інвентаризаційної справи
на АДРЕСА_1, 10.01.2011р. ТзОВ «КСЮНІАН»
звернулось в БТІ із заявою про
реєстрацію права власності на
нежитлове приміщення на АДРЕСА_1, до
якої долучило спірні рішення виконкому
Луцької міської ради від 29.12.2010р. №906-1
та Свідоцтво про право власності та на
підставі яких 14.01.2011р. державним
реєстратором БТІ прийнято рішення про
державну реєстрацію права приватної
власності на нежитлове приміщення в
АДРЕСА_1 за ТзОВ «КСЮНІАН» та 14.01.2011р. до
Єдиного державного реєстру внесено
відомості про державну реєстрацію
права власності Товариства на спірне
нежитлове приміщення.

Згідно п.6.1 Положення, на кожний об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації та право власності на який
заявлено вперше, реєстратором БТІ
відкриваються відповідний розділ
Реєстру прав та реєстраційна справа.

Як вбачається з вимог п.6.2.3 Положення,
записи про інші речові права на
нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів)
цих прав містять: відомості про
правонабувача (правонабувачів);
підстави виникнення, переходу чи
припинення речового права; зміст і
характеристику речового права; строк
дії речового права; прізвище, ім'я, по
батькові реєстратора БТІ; прізвище,
ім'я, по батькові керівника БТІ; дату
внесення записів та дату внесення змін
до записів; додаткові відомості
(особливі позначки реєстратора БТІ). До
особливих позначок реєстратора БТІ
вносяться будь-які додаткові відомості
про об'єкт, права щодо якого підлягають
державній реєстрації; про право
власності на об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, та
суб'єкта (суб'єктів) цього права; про
інші речові права на нерухоме майно та
суб'єкта (суб'єктів) цих прав (зокрема
відомості про накладення заборони
та/або арешту, про перебування майна у
податковій заставі тощо).

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин) які
кореспондуються з п.3.1 Положення,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законів та інших
нормативно-правових актів, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
речовими правами на об'єкт нерухомого
майна, наявності інших підстав для
державної реєстрації прав або відмови
в такій реєстрації. Такаж вимога закону
закріплена у.

Так, у відповідності до ст.24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень2 (в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин) однією із
підстав для відмови у проведенні
державної реєстрації прав є подання
заяви про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, після державної реєстрації
обтяжень, встановлених щодо цього
майна (п.5 ч.1 ст.24 цього Закону).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
державний реєстратор БТІ, розглядаючи
заяву про реєстрацію права власності
на нерухоме майно - нежитлове
приміщення площею 93,5 м кв. не
дотримався ст.9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», вимог
Положення та не перевірив відсутність
обтяжень на нерухоме майно, що є
перешкодою для здійснення державної
реєстрації прав та на підставі п.5 ч.1
ст.24 цього Закону не відмовив у
проведенні державної реєстрації прав.

Отже висновки суду про про часткове
задоволення адміністративного позову
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
шляхом визнання протиправним та
скасування рішення виконкому Луцької
міської ради від 29.12.2010р. №906-1, визнання
протиправним рішення БТІ від 14.01.2011р.
про державну реєстрацію права
приватної власності на нежитлове
приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1 та
скасування державної реєстрації права
власності ТзОВ «КСЮНІАН» на вказане
приміщення є обгрунтовані,
підтверджені належними доказами та
відповідають вимогам закону.

Проте, підприємець ОСОБА_5 (особа, яка
отримала кредитні кошти в Банку
віддавши в іпотеку спірне нежитлове
приміщення) клопоче про залишення
позову без розгляду з підстав пропуску
Банком строку звернення до суду.
Обгрунтовує клопотання тим, що позов
подано 19.11.2012р., а згідно листів,
одержання яких підтверджується
повідомленнями про вручення 02.02.2011р.
Банк було повідомлено, що спірне
приміщення передано у статутний фонд
ТзОВ«КСЮНІАН» та БТІ 14.01.2011р. проведено
державну реєстрацію права власності за
ТзОВ «КСЮНІАН». Отже з 02.02.2011р. слід
обраховувати строк для звернення до
суду, який з врахуванням дня подачі
позову 19.11.2012р. пропущений.

Щодо клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення з даним
позовом до суду, то колегія суддів
зазначає, що 12.03.2013р. судом апеляційної
інстанції при розгляді апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції про залишення позовної заяви
без розгляду з підстав пропуску строку
звернення до суду зазначено, що саме з
21.05.2012р. після одержання відповіді зі
слідчого управління УМВС України у
Волинській області, якою поінформовано
Банк про дату реєстрації права
власності на спірне приміщення за
Товаритсвом, Банк достеменно дізнався
про порушення своїх прав та зміг обрати
необхідний спосіб захисту.

Окрім того, колегією суддів покликання
апелянтів на пропуск строку звернення
до суду з підстав ознайомлення
позивача про державну реєстрацію
спірного нежитлового приміщення за
ТзОВ «КСЮНІАН» при одержанні
повідомлення 02.02.2011р. не береться до
уваги, оскільки представлені
підприємцем ОСОБА_5 письмові документи
на підтвердження зазначеної обставини
не є належними та такими, що несуть
інформацію щодо предмете доказування:
з долученого опису не вбачається, що
саме інформаційний лист від 01.02.2011р.
був предметом вкладення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано частково
задовольнив позовні вимоги в спосіб,
визначений ст.162 КАС України, оскільки
відповідачі як суб'єкти владних
повноважень не надали суду достатні та
беззаперечні докази в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються їх
заперечення, та не довели
правомірність прийнятих рішень.

Керуючись ст. ст.160, 161, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, ТзОВ
«КСЮНІАН», Виконавчого комітету
Луцької міської ради, Комунального
підприємства «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» - залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 15.04.2013р. у
справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання Ухвали у повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

В.Я. Макарик

Повний текст Ухвали виготовлено
22.04.2014р.