Справа № К/9991/32312/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/32312/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Мойсюка М.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Заступника Генерального
прокурора України в інтересах держави
в особі Кабінету Міністрів України до
Севастопольської міської Ради про
визнання протиправним та скасування
рішення, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
представника Кабінету Міністрів
України - Солодинської Інни Петрівни на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 травня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року Заступник
Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі Кабінету
Міністрів України звернувся до суду з
позовом до Севастопольської міської
Ради, у якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Севастопольської міської ради V
скликання №11 від 26 квітня 2006 року «Про
заходи з реалізації положень
Європейської хартії регіональних мов
або мов національних меншин стосовно
російської мови на території м.
Севастополя».

Постановою Ленінського районного
суду м. Севастополя від 01 липня 2010 року,
позов задоволено частково. Визнано
пункт 1 рішення сесії Севастопольської
міської ради V скликання №11 від 26
квітня 2006 року «Про заходи з реалізації
положень Європейської хартії
регіональних мов або мов національних
меншин стосовно російської мови на
території м. Севастополя», яким
вирішено визнати російську мову на
території м. Севастополя регіональною -
незаконним. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 травня 2011 року було скасовано
постанову суду першої інстанції та
ухвалено нову постанову, якою
відмовлено позивачу у задоволенні
позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
представник Кабінету Міністрів
України - Солодинська І.П. звернулася з
касаційною скаргою, в якій просить
постанову суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі постанову
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26 квітня 2006 року на
першій сесії п'ятого скликання
Севастопольської міської ради було
прийнято рішення за № 11 «Про заходи
з реалізації положень Європейської
хартії регіональних мов або мов
національних меншин стосовно
російської мови на території м.
Севастополя».

Вищевказане рішення складається з
восьми пунктів та передбачало
наступне:

1) визнати, що російська мова на
території м. Севастополя є
регіональною, потребуючою охорони та
розвитку способами, що не
перешкоджають розвитку державної
української мови;

2) повідомити органи, організації та
осіб, на яких розповсюджується
положення хартії, про права та
обов'язки, визначені нею;

3) запропонувати державним установам,
органам місцевого самоврядування,
підприємствам, установам та
організаціям всіх форм власності
застосовувати російську мову на рівні
та в об'ємах, які забезпечують потреби
населення м. Севастополя;

4) забезпечити використання або
прийняття, в разі необхідності,
паралельно з назвами на державній мові
традиційних правильних форм написання
даних назв і на російській мові;

5) запропонувати Севастопольській
міській державній адміністрації; 5.1. до
1 серпня 2006 року здійснити аналіз умов
функціонування російської мови на
території м. Севастополя і проблем,
пов'язаних з його викладанням та
вивченням в умовах системи просвіти,
які є підзвітними місцевим органам
врядування. Інформувати
Севастопольську міську раду про
результати проведеної роботи; 5.2. за
підсумками роботи в 2006 році з питань,
які є об'єктами цього рішення,
підготувати та обнародувати звіт, якій
надати Севастопольській міській раді,
заінтересованим організаціям і
державним органам України, відповідним
за інформування Ради Європи по роботі з
реалізації положень Європейської
хартії регіональних мов або мов
національних меншин; 5.3. на підставі
вивчення мовної ситуації на території
м.Севастополя розробити програму
розвитку російської та української
мови у всіх сферах її використання, яку
надати на затвердження
Севастопольської міської ради;

6) рекомендувати громадським
організаціям і місцевим відділенням
політичних партій здійснювати
систематичний моніторинг
використання, розвитку та захисту
російської мови у всіх сферах
життєдіяльності територіальної
громади Севастополя. Приділити, при
цьому, особливу увагу ефірному і
телекомунікаційному простору в межах
міста;

7) постійним комісіям Севастопольської
міської ради підготувати пропозицію зі
створення при Севастопольській
міській раді консультативної ради з
питань мовних проблем, метою якого
визначити надання кваліфікованої
допомоги органам влади при розробки
управлінських рішень в цієї сфері;

8) контроль за виконанням цього рішення
покласти на постійну комісію з
соціальних та гуманітарних питань
(ОСОБА_4, голову Севастопольської
міської ради (Саратов В.В.).

Відповідно до статті 10 Конституції
України встановлено, що Державною
мовою в Україні є українська мова. В
Україні гарантується вільний розвиток,
використання і захист російської,
інших мов національних меншин України.
Застосування мов в Україні
гарантується Конституцією України та
визначається Законом.

Згідно статті 92 Конституції України
встановлено, що порядок застосування
мов визначається виключно законами
України.

В своєму рішенні від 14 грудня 1999 року по
справі № 1-6/99 Конституційний суд
України зазначив, що використання
російської та інших мов національних
меншин України визначається виключно
законами України.

Аналіз вказаних нормативних актів дає
підстави зробити висновок, що питання
застосування мов на території України
визначається виключно законами
України.

Відповідно до статті 75 Конституції
України єдиним органом законодавчої
влади в Україні, який наділений
повноваженнями приймати закони, є
парламент - Верховна Рада України.

Міська рада є органом місцевого
самоврядування, що представляє спільні
інтереси територіальної громади на
території певного міста, і до її
компетенції Конституцією України та
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» віднесено
певне коло питань.

Згідно статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
жодним законодавчим або іншим
нормативно-правовим актом питання
визначення мовної політики в державі, в
тому числі на території окремого
регіону, не віднесено до компетенції
місцевої ради як органу місцевого
самоврядування.

Що стосується посилань в зазначеному
рішенні міської ради на Закон України
«Про ратифікацію Європейської хартії
регіональних мов або мов меншин», то
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
положення цього Закону також не
надавали повноважень міській раді для
визнання російської мови як
регіональної на території м.
Севастополя.

Так, Законом України № 802-IV від 15 травня
2003 року «Про ратифікацію Європейської
хартії регіональних мов або мов
меншин» встановлено, що у визначеній
Законом частині положення Хартії
застосовуються до мов таких
національних меншин України:
білоруської, болгарської, гагаузької,
грецької, єврейської,
кримськотатарської, молдавської,
німецької, польської, російської,
румунської, словацької та угорської.

При цьому, хартія, як акт міжнародного
права, не визначає статусу
регіональних мов або мов меншин, а
містить перелік цілей і принципів,
відповідно до яких кожна держава (яка є
стороною Хартії) бере на себе
зобов'язання покладати в основу своєї
політики, законодавства і практики
захист цих мов.

Стаття 10 Хартії передбачає, що стосовно
органів місцевого та регіонального
самоврядування, на території яких
чисельність мешканців, що вживають
регіональні мови або мови меншин,
виправдовує вжиття заходів, наведених
нижче, Сторони зобов'язуються
дозволяти іабо заохочувати: а)
використання регіональних мов або мов
меншин в рамках регіонального або
місцевого самоврядування.

Однією із сторін Хартії є Держава
Україна, а не Севастопольська міська
рада, тому саме Держава через
відповідні закони вирішує питання щодо
застосування тих чи інших мов.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що виключно до компетенції
Держави належить визнавати ту чи іншу
мову регіональною.

Таким чином, повно та всебічно
дослідивши всі обставини справи та
давши належну правову оцінку доказам,
суд першої інстанції обґрунтовано
визнав пункт 1 рішення сесії
Севастопольської міської ради V
скликання №11 від 26 квітня 2006 року «Про
заходи з реалізації положень
Європейської хартії регіональних мов
або мов національних меншин стосовно
російської мови на території м.
Севастополя», незаконним, оскільки при
його прийнятті Севастопольська міська
рада вийшла за межі власних
повноважень. Висновок суду апеляційної
інстанції є помилковим.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, про
необхідність скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу представника
Кабінету Міністрів України -
Солодинської Інни Петрівни
задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 травня 2011 року скасувати.

Постанову Ленінського районного
суду м. Севастополя від 01 липня 2010 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: