Справа № 759/19505/13-а
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/43/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Коваль О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним
позовом про визнання протиправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації щодо не
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку у розмірі,
встановленому Законом України від 18
січня 2001 року № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", зобов`язання відповідача
виплатити недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку за період з 14.01.2013 року
по 01.12.2013 року включно в розмірі 8 841
грн., зобов'язання відповідача
здійснювати виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
встановленому вказаним законом,
починаючи із 01.12.2013 року.

03.01.2014 року до канцелярії
Святошинського районного суду м. Києва
надійшли заперечення Управління праці
та соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, де відповідач
заперечує проти позовних вимог
позивача, зазначаючи і про пропущення
нею строків звернення до суду, і про їх
безпідставність. Зокрема вказано, що
згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 1751 від 27.12.2001 року для
призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, потрібно
звернутися до Управління та надати
необхідні документи, чого позивачкою
не було зроблено, а тому допомога їй
призначена у мінімальному розмірі.
Виплата допомоги належить до
компетенції Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат. Відповідно до
Положення про Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Центр є державною
установою, головним завданням якого є
здійснення контролю за правильністю
призначення, перерахунку, нарахування
і виплати усіх видів соціальної
допомоги, а також підготовки
документів на виплату всіх видів
соціальної допомоги та перерахунки
розмірів соціальної допомоги. Також
відповідач вказав, що виплата
вищевказаної допомоги позивачці
припинена з 17.12.2013 року, у зв'язку з
виходом на роботу.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 20 січня 2014 року залишено
без розгляду позовні вимоги позивача в
частині вимог до Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії у період з 14.01.2013 року по
02.06.2013 року включно, тому спірним
періодом, який підлягає розгляду є з
03.06.2013 року по 01.12.2013 рік включно.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Оскільки розгляд справи відбувається в
порядку скороченого провадження,
судове засідання в справі не
проводилось та особи, які беруть участь
у справі не викликались.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів

Судом встановлено, що з 14.01.2013 року
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації, як особа застрахована в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
отримує допомогу по догляду за дитиною
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку у мінімальному розмірі
130,00 грн. щомісячно, згідно Закону
України № 2811-ХІІ "Про державну допомогу
сім"ям з дітьми". Виплата вищевказаної
допомоги припинена позивачці з 17.12.2013
року, у зв'язку з виходом на роботу.

Зазначаючи, про неправомірну
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації в частині не
нарахуванння їй щомісячної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку у розмірі
встановленому спеціальним Законом
України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", позивачка вказує, що
зазначене управління продовжує їй
нараховувати вказану допомогу за
Законом України "Про державну допомогу
сім"ям з дітьми".

Судом встановлено, що Управління праці
та соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації дійсно
здійснювало нарахування ОСОБА_1
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім"ям з дітьми", що
суд вважає неправомірним з огляду на
таке.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(далі -Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України № 2811-ХІІ "Про державну
допомогу сім"ям з дітьми", дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, та
Законом України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було передбачено, що
допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
були внесені відповідні зміни до
Закону України № 2811-ХІІ "Про
державну допомогу сім"ям з дітьми" та
Закону України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, згідно зі змінами,
внесеними до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
"Про державну допомогу сім"ям з дітьми",
його дію поширено на застрахованих
осіб. Водночас із Закону України №
2240-III "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"
передбачав, що розділ II Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням"діє до 31 грудня 2008 року.

Конституційний Суд України
Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційними низку
положень цього Закону № 107-VI, у тому
числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей
40-44 Закону України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року -

статті 13, 15 Закону України №
2811-ХІІ "Про державну допомогу сім"ям з
дітьми".

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що на правовідносини щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов"язкового державного
соціального страхування, зокрема
період, який розглядається в даному
випадку, а саме з 03.06.2013 року по 01.12.2013
рік поширюються норми спеціального
Закону, яким є Закон України № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", відпоідно до ст. 43 якого
допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Слід зазначити і те, що обмеження
в частині застосування вказаного
закону Законом України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлені
не були, а тому його не застосування
відповідачем при здійсненні
нарахувань щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку у розмірі,
встановленому Законом України від 18
січня 2001 року № 2240-III "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", як спеціального, що
поширюється на застрахованих у
зазначеній системі осіб, суд вважає
неправомірним, у зв"язку з чим позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню.

Необхідно зазначити і те, що
правова позиція щодо застосуванння та
поширення норм вказаного спеціального
закону на застрахованих осіб,
висловлена також і Верховним Судом
України (постанова від 25.12.2012 року та
інші), рішення якого, згідно ст. 244-2 КАС є
обов"язковими для застосування,
зокрема і судами.

Щодо позовних вимог в часині
зобов"язання Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації виплатити
позивачу частину допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 8 841 грн., то
такі задоволенню не підлягають,
оскільки така виплата можлива при
здійсненні відповідною установою
перерахунку, а потім згідно вказаного -
нарахування та виплату, тоді як
компетенція по здійсненню
відповідного перерахунку належить
відповідачу, яку суд не має можливості
переймати.

Оскільки, такі вимоги по
здійсненню відповідачем перерахунку у
позові відсутні, тому такі не можуть
бути ухвалені самостійно.

На основі вищезазначеного, керуючись
ст.ст.3, 19, 21, 22, 152 Конституції України,
ст.ст.13, 14, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
ст.ст.1, 2, 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
ст.ст.3, 6-9, 69-71, 158-163, 167,183-2 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії задоволнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
праці та соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації щодо не
нарахування ОСОБА_1 в період з 03.06.2013
року по 01.12.2013 рік щомісячної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку у розмірі
встановленому Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
неправомірною.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: