Справа № 537/1161/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 р.Справа № 537/1161/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Калиновського В.А. ,
Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 06.03.2014р. по
справі №537/1161/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити нарахування
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

03.03.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області, в
якому просив суд:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кременчуці Полтавської області
при відмові виплатити пенсію за
минулий час, за 3 роки перед зверненням
за одержанням пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Кременчуці
Полтавської області здійснити
відповідне нарахування пенсії та
виплатити пенсію за минулий час, з
01.07.2010 року по 01.07.2103 року за 3 роки перед
зверненням за одержанням пенсії,
шляхом одночасної виплати
недоотриманої пенсії за 12 місяців, а
решту суми недоотриманої пенсії
виплачувати щомісяця рівними
частинами, що не перевищують місячного
розміру пенсії.

Ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
06.03.2014 року адміністративний позов
залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
06.03.2014 року та постановити нову, якою
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної ухвали з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Зазначив, що залишаючи без розгляду
позовну заяву, суд першої інстанції
дійшов до неправомірного висновку про
пропуск позивачем встановленого ст. 99
Кодексом адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
строку звернення до суду. Вказує, що
оскільки про порушення своїх прав він
дізнався після отримання листа
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кременчуці Полтавської області
від 26.12.2013 року №532/П-07, яким було
відмовлено в призначенні пенсії з
більш раннього строку, то вчасно та в
межах встановленого шестимісячного
строку звернувся до суду із даним
позовом.

Відповідач надав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, в яких,
посилаючись на обґрунтованість та
об'єктивність рішення суду, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду
адміністративний позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
позивачем було без поважних причин
пропущено встановлений законодавством
шестимісячний строк звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 99 КАС
України встановлено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про
наявність або відсутність пропуску
строку звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
порушені права цієї особи, коли
розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується наявними в ній
доказами, ОСОБА_1 є пенсіонером за
віком, про що свідчить наявна в
матеріалах справи копія пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.10.2013
року. Пенсію призначено з 01.07.2013 року на
підставі відповідної заяви від 05.07.2013
року.

Вважаючи, що він має право на отримання
пенсії з більш раннього строку, позивач
19.12.2013 року звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області із
заявою, в якій, на підставі положень ст.
46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», просив нарахувати пенсію
за 3 роки, які він не отримував (з 01.07.2010
року по 01.07.2103 року).

Листом від 26.12.2013 року №532/П-07
Управління Пенсійного фонду України в
місті Кременчуці Полтавської області
відмовило у задоволенні заяви.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що саме з моменту
отримання листа Управління Пенсійного
фонду України в місті Кременчуці
Полтавської області від 26.12.2013 року
№532/П-07 позивач фактично дізнався про
порушення його прав, в зв'язку з чим, мав
право реалізувати встановлене законом
право на їх захист, зокрема, шляхом
звернення до суду із відповідним
позовом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом 03.03.2014 року, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду.

Таким чином, враховуючи дату звернення
до суду з цим позовом та дату, коли
позивач дізнався про порушення свого
права, колегія суддів дійшла висновку,
що строки звернення до суду з даним
позовом позивачем не пропущено, а тому
у суду першої інстанції були відсутні
підстави для ухвалення рішення про
залишення позову без розгляду.

Посилання суду першої інстанції на
пропуск позивачем строку звернення до
суду в зв'язку з тим, що ним заявлені
вимоги щодо визнання неправомірними
дій та зобов'язання нарахувати
пенсійні виплати за період з 01.07.2010 року
по 01.07.2013 року, тобто після закінчення
встановленого законом строку, колегія
суддів вважає помилковими, оскільки
саме відмова відповідача у проведенні
перерахунку пенсії за вказаний період
свідчити про порушення прав позивача у
сфері публічно-правових відносин, в
зв'язку з чим, саме з даного моменту у
позивача виникає можливість
реалізувати встановлене законом право
на їх захист, у т.ч. шляхом звернення до
суду із відповідним позовом.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

У відповідності до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що ухвала Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 06.03.2014 року по
справі №537/1161/14-а не відповідає вимогам
ст.159 КАС України, а тому відповідно до
вимог п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України підлягає
скасуванню з прийняттям нової, про
направлення справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду зі
стадії відкриття провадження по
справі.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3
ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
06.03.2014р. по справі №537/1161/14-а - скасувати.

Справу №537/1161/14-а за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити нарахування
пенсії направити до суду 1 інстанції
для продовження розгляду справи зі
стадії вирішення питання про відкриття
провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211
КАС України, оскільки не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Калиновський
В.А. Водолажська Н.С.