Справа № 2а-19321/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 січня 2011 року 12:34 №
2а-19321/10/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів: Кузьменка В.А.,
Федорчука А.Б., при секретарі Чупринко
Н.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 доДепартаменту
фінансів Міністерства оборони України,
Міністерства оборони України
проВизнання неправомірними дії та
зобов'язання вчинити дії, за участю:

позивача -ОСОБА_1,

відповідач -ОСОБА_2

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 19 січня 2011
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту -позивачі)
звернувся з позовом до Департаменту
фінансів Міністерства оборони України
(далі по тексту -відповідач 1) та
Міністерства оборони України (далі по
тексту - відповідач 2) про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем не
правомірно не зараховано до строку
військової служби час роботи як судді
та державного службовця, що визначено
Розпорядженням Президента України від
11.08.1994р. №99/94-рп «Про зарахування до
строку військової служби часу роботи
як суддів та державних службовців
окремим суддям Верховного Суду
України».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечив
посилаючись на те, що при складанні
розрахунку вислуги років на пенсію
діяв правомірно. Не зарахування
Розпорядження Президента України від
11.08.1994р. №99/94-рп «Про зарахування до
строку військової служби часу роботи
як суддів та державних службовців
окремим суддям Верховного Суду
України»до строку військової служби
зумовлено тим, що дане розпорядження є
актом одноразового застосування, який
втратив свою дію з моменту
врегулювання відповідних відносин.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 в період з 17 березня 1974 року по 1
грудня 1981 року працював суддею
Сосницького районного суду
Чернігівської області та суддею
Чернігівського обласного суду, з 1
грудня 1981 року по 1 квітня 1985 року
-заступником начальника Управління
юстиції Чернігівської обласного
виконавчого комітету. З 2 квітня 1985 року
по теперішній час працює суддею
Верховного Суду України, що
підтверджується копією послужного
списку військовослужбовця Л-696387
наявного в матеріалах справи.

Під час роботи на посаді судді
Верховного Суду України з 4 квітня 1994
року позивач наказом Міністра оборони
України від 28.03.1994р. та наказом
Мінського РВК м. Києва №46 від 05.04.1994р.
призваний на військову службу в
Збройні Сили України, з 6 квітня 1994 року
на підставі постанови Верховної Ради
України від 24 лютого 1994 року №4010-ХІІ
обраний суддею військової судової
колегії Верховного Суду України.

Розпорядженням Президента
України від 11.08.1994р. №99/94-рп «Про
зарахування до строку військової
служби часу роботи як суддів та
державних службовців окремим суддям
Верховного Суду України»дозволено
зарахувати до строку військової служби
для обчислення надбавки за вислугу
років суддям військової колегії
Верховного Суду України такий час
роботи, зокрема полковнику ОСОБА_1 -16
років 8 місяців як судді та 3роки 4
місяці як державного службовця.

Станом на день розгляду справи
зазначене Розпорядження не оскаржено
та є чинним.

Наказом Міністра оборони України
від 29.09.2010р. №1036 позивач як
військовослужбовець звільнений з
військової служби у запас за пунктом
«б»частини сьомої статті 26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу»(за станом здоров'я), з
14.10.2010р. виключений зі списків
особового складу військової судової
колегії Верховного Суду України.

При звільненні з військової
служби, відповідачем 27 серпня 2010 року
складено розрахунок вислуги років
генерал-лейтенанта юстиції ОСОБА_1 на
пенсію, як військовослужбовця,
визначивши загальну вислугу років 20
років, 9 місяців та 15 днів при цьому не
зарахувавши до строку військової
служби час роботи судді (16 років 8
місяців) та державного службовця (3 роки
4 місяці), що визначено у Розпорядженні
Президента України від 11.08.1994р. №99/94-рп.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 6 частини
першої статті 92 Конституції України
виключно Законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення; засади регулювання праці
і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони
дитинства, материнства, батьківства;
виховання, освіти, культури і охорони
здоров'я; екологічної безпеки.

Згідно до частини першої статті 2
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу»від 25.03.1992,
№ 2232-XII, військова служба є державною
службою особливого характеру, яка
полягає у професійній діяльності
придатних до неї за станом здоров'я і
віком громадян України, пов'язаній із
захистом Вітчизни. Час проходження
військової служби зараховується
громадянам України до їх страхового
стажу, стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу
державної служби.

Статтею 1-2 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей»від 20.12.1991, № 2011-XII передбачено, що
військовослужбовці користуються усіма
правами і свободами людини та
громадянина, гарантіями цих прав і
свобод, закріпленими в Конституції
України та законах України, з
урахуванням особливостей,
встановлених цим та іншими законами. У
зв'язку з особливим характером
військової служби, яка пов'язана із
захистом Вітчизни,
військовослужбовцям надаються
визначені законом пільги, гарантії та
компенсації.

Відповідно до частини першої
статті 15 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей»пенсійне забезпечення
військовослужбовців після звільнення
їх з військової служби провадиться
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Статтею 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб»визначено, що особам офіцерського
складу, які мають право на пенсію за цим
Законом, до вислуги років для
призначення пенсії зараховуються,
зокрема: час роботи в органах державної
влади, органах місцевого
самоврядування або сформованих ними
органах, на підприємствах, в установах,
організаціях і у вищих навчальних
закладах із залишенням на військовій
службі, службі в органах внутрішніх
справ, державній пожежній охороні,
Державній службі спеціального зв'язку
та захисту інформації України, органах
і підрозділах цивільного захисту,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України;
час роботи в судових органах та органах
прокуратури осіб, які працювали на
посадах суддів, прокурорів, слідчих і
перебувають на військовій службі або
службі в органах і військових
формуваннях Служби безпеки України,
службі в органах внутрішніх справ,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України
на посадах офіцерського та
начальницького складу.

Пунктом першим постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року №393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей»встановлено, що для
призначення пенсій за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ" особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ до вислуги
років зараховуються:

час роботи в державних органах у разі
переходу на службу в органи внутрішніх
справ на посади начальницького складу,
на військову службу в органи і
військові формування Служби безпеки за
направленням Кабінету Міністрів
України, Ради Міністрів Республіки
Крим, Представника Президента України
в області, містах Києві та Севастополі
згідно з переліками посад і на умовах,
затверджуваних відповідно
Міністерством внутрішніх справ і
Центральним управлінням Служби
безпеки;

час роботи в органах прокуратури і суду
осіб, які працювали на посадах суддів,
прокурорів, слідчих і перебувають на
службі в органах внутрішніх справ на
посадах начальницького складу,
військовій службі в органах і
військових формуваннях Служби безпеки,
Службі зовнішньої розвідки.

Таким чином, законодавством України
передбачено зарахування особам,
звільненим з військової служби до
вислуги років для призначення пенсії
час роботи в державних органах та час
роботи на посадах суддів.

На думку колегії суддів, відповідач
правомірності своїх дій, щодо не
зарахування до строку військової
служби часу роботи як судді (16 років 8
місяців) та державного службовця (3 роки
4 місяці), що визначено у Розпорядженні
Президента України від 11.08.1994р. №99/94-рп
«Про зарахування до строку військової
служби часу роботи як суддів та
державних службовців окремим суддям
Верховного Суду України» не довів, а
тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягаю
задоволенню в повному обсязі.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною першою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). У зв'язку з тим, що
позивачем не заявлено вимогу про
стягнення з бюджету судового збору, суд
не присуджує понесені ним судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії
Департаменту фінансів Міністерства
оборони України при складанні
розрахунку вислуги років на пенсію,
включивши лише календарний строк
військової служби та час навчання у
цивільному закладі, не виконавши
розпорядження Президента України від 11
серпня 1994 року №99/94-рп «Про зарахування
до строку військової служби часу
роботи як суддів та державних
службовців окремим суддям Верховного
Суду України», згідно яким ОСОБА_1
зараховано до строку військової служби
час роботи як судді -16 років 08 місяців
та як державного службовця -3 роки 04
місяці.

Зобов'язати Департамент фінансів
Міністерства оборони України виконати
розпорядження Президента України від 11
серпня 1994 року №99/94-рп «Про зарахування
до строку військової служби часу
роботи як суддів та державних
службовців окремим суддям Верховного
Суду України», згідно яким включити
ОСОБА_1, генерал-лейтенанту юстиції, в
розрахунок вислуги років на пенсію час
роботи його як судді (16 років 08 місяців)
та час роботи як державного службовця (3
роки 04 місяці).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
20.01.2011р.

Головуючий суддя
В.В.
Амельохін

Судді:
В.А.
Кузьменко

А.Б.
Федорчук