Справа № 2а-3209/12/0170
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/76385/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Кобилянського М.Г., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Київського
апеляційного адміністративного суду в
особі виконуючого обов'язки керівника
апарату суду Радченко О.М. про
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Київського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в
Київський окружний адміністративний
суд з позовом, у якому просив суд
визнати факт набрання законної сили
постанови Броварського міськрайонного
суду від 16 грудня 2011 року та зобов'язати
виконуючого обов'язки керівника
апарату Київського апеляційного
адміністративного суду Радченко О.М.
видати йому постанову Броварського
міськрайонного суду від 16 грудня 2011
року як таку, що набрала законної сили,
або вислати справу № 2-а-11320/11 до
Броварського міськрайонного суду для
видачі йому вказаної постанови.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року, відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній справі
за вказаним позовом.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм права,
просить скасувати ухвалу Київського
окружного адміністративного суду від 12
липня 2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року і прийняти нове
рішення про задоволення його позовних
вимог.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ
(частина 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України).

У пункті 9 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що відповідач -
суб'єкт владних повноважень, а у
випадках, передбачених законом, й інші
особи, до яких звернена вимога
позивача.

Згідно частин 1, 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

У розумінні положень частини 1
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 частини 1 статті
3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, відмовляючи у
відкритті провадження в
адміністративній справі, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, дійшов вірного
висновку про те, що даний спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
ухвала Київського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року та ухвала Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року постановлені з
додержанням норм процесуального права,
а доводи касаційної скарги висновок
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Київського
апеляційного адміністративного суду в
особі виконуючого обов'язки керівника
апарату суду Радченко О.М. про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Кобилянський М.Г.