Справа № К/9991/26108/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/26108/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Мойсюка М.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Прокуратури м. Євпаторії в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції в м. Євпаторії
Автономної Республіки Крим до
Громадської організації Громадський
фонд сприяння депортованим
«Євпаторія» про примусовий розпуск
громадської організації, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Державної
податкової інспекції в м. Євпаторії
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 30
вересня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року Прокуратура м.
Євпаторії в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції в м.
Євпаторії Автономної Республіки Крим
звернулася до суду з позовом до
Громадської організації Громадський
фонд сприяння депортованим
«Євпаторія» про примусовий розпуск
громадської організації.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 вересня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, до Державна податкова
інспекція в м. Євпаторії Автономної
Республіки Крим звернулася з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Громадська організація
Громадський фонд сприяння
депортованим "Євпаторія" зареєстрована
рішенням виконавчого комітету
Євпаторійської міської ради від 01
вересня 1997 року за № 452п-р та
перебуває на обліку як платник
податків в ДПІ в м. Євпаторія
Автономної Республіки Крим.

У травні 2010 року Прокуратура м.
Євпаторії в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції в м.
Євпаторії Автономної Республіки Крим
звернулася до суду з позовом про
примусовий розпуск громадської
організації у зв'язку із неподанням
податкової звітності на підставі
статті 38 Закону України від 15 травня 2003
року року №755 «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців».

Відповідно до статті 38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців»
встановлено, що підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Дія Закону України «Про об'єднання
громадян» поширюється на діяльність
об'єднань громадян, визначених
частиною 2 статті 1 цього Закону
(політична партія, громадська
організація), в тому числі і на
відповідача.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про
об'єднання громадян», припинення
діяльності об'єднання громадян може
бути проведено шляхом його
реорганізації або ліквідації
(саморозпуску, примусового розпуску).

Ліквідація об'єднання громадян
здійснюється на підставі статуту або
рішення суду.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про об'єднання громадян», об'єднання
громадян, створені ними установи та
організації зобов'язані вести
оперативний та бухгалтерський облік,
статистичну звітність,
зареєструватись в органах державної
податкової інспекції та вносити до
бюджету платежі у порядку і розмірах,
передбачених законодавством.

Статтею 28 вищевказаного закону
визначено вичерпний перелік стягнень,
які можуть бути застосовані до
об'єднання громадян за порушення
законодавства, а саме: попередження;
штраф; тимчасова заборона (зупинення)
окремих видів діяльності; тимчасова
заборона (зупинення) діяльності;
примусовий розпуск (ліквідація).

Статтею 32 Закону України «Про
об'єднання громадян» визначено порядок
примусового розпуску (ліквідації)
об'єднання громадян, вичерпний перелік
випадків, коли до об'єднання громадян
застосовується даний вид стягнення, а
також органи, яким надано право
ініціювати примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян.

Так, згідно із статті 32 вищевказаного
закону, за поданням легалізуючого
органу або прокурора рішенням суду
об'єднання громадян примусово
розпускається (ліквідується) у
випадках: вчинення дій, передбачених
статтею 4 цього Закону; систематичного
або грубого порушення вимог статті 22
цього Закону; продовження протиправної
діяльності після накладення стягнень,
передбачених цим Законом; зменшення
кількості членів політичної партії до
числа, коли вона не визнається як така.

Враховуючи вказане, колегія судів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що припинення
діяльності об'єднання громадян шляхом
його примусового розпуску (ліквідації)
передбачено Законом України «Про
об'єднання громадян» як спеціальна
санкція за порушення вичерпного
переліку норм Закону України «Про
об'єднання громадян», яка, до того ж, має
застосовуватися судом за поданням
чітко визначеного кола осіб
легалізуючого органу або прокурора.

Отже, ініціатором ліквідації юридичної
особи громадської організації може
бути лише легалізуючий орган або
прокурор, при цьому законом
встановлено обов'язкову умову:
направлення до суду подання вказаних
органів про примусовий розпуск
громадської організації.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, щодо відсутності
підстав для задоволення позову,
оскільки відповідач є громадською
організацією, а не суб'єктом
підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Євпаторії Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 вересня 2010 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29 березня 2011 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: