Справа № 2а-3402/10/0370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа №
9101/3883/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЛК - Експорт» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2010
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ВЛК -
Експорт» до управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області про визнання нечинними вимоги
та повідомлення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою
відповідальністю «ВЛК - Експорт»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області в якому
просило визнати нечинними вимогу
відповідача про сплату боргу №Ю-1980У
від 02 грудня 2010 року та повідомлення №8
від 29 листопда 2010 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2010
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції товариство з
обмеженою відповідальністю «ВЛК -
Експорт» оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставин,
що мають значення для справи, а
постанова винесена з порушенням норм
матеріального права.

В апеляцій скарзі зазначає, що
обґрунтовуючи позовні вимоги щодо
неправомірності проведення УПФУ в м.
Луцьку перерозподілу сплачених по
платіжним дорученням № 314 від 22. 10.2010р.,
№№ б, 7 від 26.11.2010р. сум страхових
внесків відповідно до календарної
черговості виникнення недоїмки, пені
та фінансових санкцій (повідомлення № 8
від 29.11.2010р.), ТзОВ «ВЛК-Експорт»
посилалось на пункт 3.1.1 статті 3 Закону
України від «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», згідно з яким активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду. В інших випадках платники
податків самостійно визначають
черговість та форми задоволення
претензій кредиторів за рахунок
активів, вільних від заставних
зобов'язань забезпечення боргу.

Однак, на думку суду, згідно абзацу
третього преамбули Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», цей
Закон не регулює питання погашення
зобов'язань зі сплати страхових
внесків на
загальнообов'язкове-державне пенсійне
страхування. Відповідно до вимог
частини 2 статті 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками визначаються виключно
цим Законом.

Проте, відповідно до абзацу першого
преамбули Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» цей Закон є
спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення. Пунктом 19.6 статті 18
вище зазначеного Закону, зазначено, що
закони та інші нормативно-правові акти
діють у частині, що не суперечить
нормам цього Закону.

На підставі вище викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову якою
задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги,колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «ВЛК - Експорт» є
платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на загальних підставах.
Згідно звіту про суми нарахованої
заробітної плати (грошового
забезпечення, доходу) застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за жовтень 2010 року від
16.11.2010р., ТзОВ «ВЛК - Експорт» самостійно
булі нараховані суми страхових внесків
(нарахування на фонд оплати праці 33,2%, 4%,
42% - в розмірі 66 103,11 грн., утримання на
фонд оплати праці 2%, 1-5% - 4 065,47 грн.) на
загальну суму 70 168,58 грн. (а. с. 25-26).
26.11.2010р. ТОВ «ВЛК - Експорт» по
платіжними дорученнями №№ 6, 7
відрахувало до Пенсійного фонду
України внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
жовтень 2010 року в розмірі 4 065,47 грн. та 66
103,11 грн. (а. с. 10-11). При цьому судом
першої інстанції з'ясовано, що 04.10.2010р.
УПФУ в м. Луцьку винесено рішення № 637
про застосування до ТзОВ «ВЛК -
Експорт» фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхових внесків з 24.04.2010р. до 23.09.2010р.,
у вигляді стягнення суми штрафу у
розмірі 34 998,36 грн. та нарахування 10%
пені у розмірі 17 884,96 грн., на загальну
суму 52 883,32 грн. (а. с. 28). Рішення УПФУ в м.
Луцьку ТОВ «ВЛК - Експорт» не
оскаржувало, однак у встановлений
законодавством строк штрафні санкції
та пені товариством не були сплачені.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
правильно зазначив, що згідно частин 3,
4, 6 статті 18 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів,
що складають систему оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство. Законодавством не
можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.
Частинами 6, 10, 12 статті 20 цього Закону
встановлено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14
цього Закону, є календарний місяць.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не
в повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом. Страхові внески підлягають
сплаті незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Відповідно до вимог частин 2, 5, 8 статті
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною 3 статті 20 цього
Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій. За рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.
На недоїмку нараховується пеня з
розрахунку 0,1 % суми недоплати за кожний
день прострочення платежу. Пунктами
9.3.2, 10.11 «Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1, (зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663)
встановлено, що за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10 %
своєчасно не сплачених сум. Розрахунок
цієї фінансової санкції здійснюється
на підставі даних картки особового
рахунку платника. При застосуванні
штрафів, зазначених у цьому підпункті,
приймається одне рішення після сплати
(погашення) у повному обсязі недоїмки
окремо за кожний базовий звітний
період незалежно від кількості
випадків сплати за вказаний період. У
разі, коли страхувальник має
несплачені суми недоїмки, пені та
фінансових санкцій та здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються шляхом перерозподілу
такої сплаченої суми в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Суд встановив, що 29.11.2010р. УПФУ в м.
Луцьку на підставі вище зазначених
норм пенсійного законодавства шляхом
перерозподілу сплачених ТзОВ «ВЛК -
Експорт» сум страхових внесків по
платіжним дорученням № 314 від 22.10.2010р.,
№№ 6, 7 від 26.11.2010р., зарахувало
несплачені суми недоїмки, пені та
фінансових санкцій ТзОВ «ВЛК - Експорт»
за період з 24.04.2010р. до 23.09.2010р. у
відповідності до календарної
черговості їх виникнення. Зокрема, УПФУ
в м. Луцьку зі сплачених страхових
внесків за жовтень 2010 року на загальну
суму 70 168,58 грн. було погашено
заборгованість ТОВ «ВЛК - Експорт» по
штрафній санкції та пені на загальну
суму 52 883,32 грн. згідно рішення УПФУ в м.
Луцьку № 637 від 04.10.2010р. Решта суми у
розмірі 17 286,25 грн. було зараховано як
сплата страхових внесків за жовтень 2010
року. Відповідно 02.12.2010р. УПФУ в м.
Луцьку на недоїмку зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
жовтень 2010 року ТзОВ «ВЛК - Експорт» у
розмірі 52 883,33 грн. сформовано вимогу
про сплату боргу № Ю-1980У.

При цьому суд першої інстанції
правильно відхилив доводи позивача
щодо неправомірності проведення УПФУ в
м. Луцьку перерозподілу сплачених по
платіжним дорученням № 314 від 22.10.2010р.,
№№ 6, 7 від 26.11.2010р. сум страхових
внесків відповідно до календарної
черговості виникнення недоїмки, пені
та фінансових санкцій (повідомлення № 8
від 29.11.2010р.), з покликанням на пункт 3.1.1
статті 3 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», згідно з яким
активи платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду. В інших випадках
платники податків самостійно
визначають черговість та форми
задоволення претензій кредиторів за
рахунок активів, вільних від заставних
зобов'язань забезпечення боргу, бо
згідно абзацу третьому преамбули
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», цей Закон не регулює питання
погашення зобов'язань зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Відповідно до вимог
частини 2 статті 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками визначаються виключно
цим Законом.

Тому суд прийшов до обґрунтованого
висновку про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог ТзОВ
«ВЛК - Експорт», а відтак у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
підставно.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ВЛК -
Експорт» - залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2010
року по справі № 2а-3402/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин