Справа № 2а-6404/12/2670
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м.Київ
К/800/37680/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 вересня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Київської міської ради, треті особи:
Головне управління земельних ресурсів,
ОСОБА_4 про часткове скасування рішення
Київської міської ради від 17 вересня 2009
року № 300/2369,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Київської міської ради, треті особи:
Головне управління земельних ресурсів,
ОСОБА_4, в якому, з урахуванням поданих
уточнень, просила скасувати рішення
Київської міської ради від 17 вересня 2009
року №300/2369 «Про приватизацію
земельних ділянок для ведення
колективного садівництва у
Дарницькому районі м. Києва» в частині
передачі в приватну власність ОСОБА_4
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що оскаржуваним рішенням
Київської міської ради незаконно
передано ОСОБА_4 в приватну власність
земельну ділянку, яка була виділена за
життя її покійному чоловіку в
Садівничому товаристві «Здоров'я -2».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 вересня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

При винесенні рішень суди першої та
апеляційної інстанції виходили із
правомірності оскаржуваного рішення
міської ради.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить судові рішення скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для подальшого розгляду по
суті в іншому складі суду.

У касаційній скарзі скаржник вказує, що
позивач є власником земельної ділянки
та дачного будинку по АДРЕСА_1, оскільки
з 1971 року по 1979 рік ОСОБА_2 разом з
покійним чоловіком удосконалювали
дачний будинок та займались
агротехнічним благоустроєм земельної
ділянки, у зв'язку з цим позивач після
смерті її чоловіка залишилась
власником майнових прав на вказане
майно.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 14 липня 1959 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дарницького районного управління
юстиції м.Києва зареєстровано шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

У 1969 році ОСОБА_5 прийнято до членів
Садівничого товариства «Здоров'я-2» та
надано в користування земельну ділянку
під НОМЕР_1 площею 481,2 кв.м. по АДРЕСА_1.

16 січня 1979 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції м.Києва
зареєстровано розірвання шлюбу між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2

06 липня 1983 року ОСОБА_5 уклав шлюб з
ОСОБА_4.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 29 травня 2007 року по справі
№?2-1205/07 задоволено позов ОСОБА_4 до СТ
«Здоров'я-2» про зобов'язання прийняти в
члени садівничого товариства та
відмовлено в задоволенні зустрічних
позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 до СТ
«Здоров'я-2» про зобов'язання прийняти в
члени садівничого товариства.

23 вересня 2007 року Загальними зборами
членів СТ «Здоров'я-2» прийнято рішення
про прийняття ОСОБА_4 в члени
садівничого товариства на підставі
поданої нею заяви.

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до
Київської міської ради із заявою про
передачу їй безоплатно у власність
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0481
га, для ведення садівництва.

17 вересня 2009 року Київською міською
радою прийнято рішення №300/2369 «Про
приватизацію земельних ділянок для
ведення колективного садівництва у
Дарницькому районі», яким передано у
приватну власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,05 га за адресою:
АДРЕСА_1, для ведення колективного
садівництва, що була відведена
відповідно до рішення виконкому
Київської міської ради депутатів
трудящих від 30 липня 1968 року.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6, 8, 9 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч.7 ст.118 Земельного
кодексу України).

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою. Комісія протягом трьох
тижнів з дня одержання проекту надає
відповідному органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування
свій висновок щодо погодження проекту
або відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, після розірвання шлюбу з
позивачем, покійний ОСОБА_5 продовжував
бути членом садівничого товариства та
упродовж 1980 - 1989 років сплачував
щомісячні членські внески, за період
перебування в членстві СТ
«Здоров'я-2» ОСОБА_5 постійно
користувався наданою йому земельною
ділянкою та являвся власником садового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_5
закріплена за ним земельна ділянка не
була передана іншим членам товариства
та рахувалася за ОСОБА_5

Оскільки, на виконання рішення
Дарницького районного суду м.Києва від
29 травня 2007 року ОСОБА_4 була прийнята в
члени СТ «Здоров'я-2», вона мала право на
отримання земельної ділянки у
власність, а у Київської міської ради
були відсутні підстави для відмови у її
наданні у власність третьої особи.

За вказаними обставинами колегія
суддів вважає вірним висновок судів, що
Київська міська рада при прийнятті
рішення від 17 вересня 2009 року №300/2369
«Про приватизацію земельних ділянок
для ведення колективного садівництва у
Дарницькому районі м.Києва» в частині
передачі ОСОБА_4 в приватну власність
земельної ділянки площею 0,05 га. по
АДРЕСА_1, діяла в межах повноважень та
на підставі вимог чинного
законодавства, підстави для скасування
оскаржуваного рішення відсутні.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 вересня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді