Справа № 805/1619/14
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чекменьов Г.А.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року справа №805/1619/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів
Білак С.В., Шишова О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Харцизьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
р. у справі № 805/1619/14 за позовом
Державної податкової інспекції у місті
Харцизьку Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Відділу державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції в Донецькій області про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Харцизького міського
управління юстиції в Донецькій області
про визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії. Позивач
просив визнати дії державного
виконавця щодо винесення постанов про
повернення виконавчих документів
стягувачу ВП № 16433561 від 31.12.2013 року та
ВП № 16473998 від 31.12.2013 року
неправомірними. Визнати незаконними та
скасувати постанови про повернення
виконавчих документів та зобов'язати
відповідача відновити виконавчі
провадження та провести виконавчі дії
по примусовому виконанню виконавчих
листів виданих Донецьким окружним
адміністративним судом 09.12.2009 року, а
саме : 2а-16001/09/0570 від 12.11.2009 року про
стягнення з Державного підприємства
«Зуївська експериментальна
теплоелектроцентраль» заборгованості
с земельного податку з юридичних осіб у
розмірі 605 324,67 грн. та № 2а-16001/09/0570 від
12.11.2009 року про стягнення
заборгованості з податку на прибуток у
розмірі 4 553 385 грн.

Постановою суду першої інстанції від 26
лютого 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій вказав на порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді справи судом першої
інстанції, просив скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може буди
вирішено на основі наявних в ній
доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги встановила
наступне.

В провадженні відповідача
знаходилися виконавчі провадження з
виконання виконавчих листів
Донецького окружного
адміністративного суду по справі №
2а-16001/09/0570 від 12.11.2009 р. про стягнення з
державного підприємства «Зуївська
експериментальна
теплоелектроцентраль» податку на
прибуток у розмірі 4 553 385,09 грн. (ВП
№4553385) та земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 605324,67 грн. (ВП
№ 16437998).

Постановами державного виконавця від
31.12.2013 р. вказані виконавчі листів по
справі Донецького окружного
адміністративного суду по справі №
2а-16001/09/0570 повернені стягувачеві, у
зв'язку з наявністю встановленої
законом заборони щодо стягнення на
майно чи кошти боржника, якщо у нього
відсутнє інше майно чи кошти, на які
можливо звернути стягнення, а також
наявності окремого порядку виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 4 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) про повернення стягувачу
виконавчого документа, державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим законом.

Відповідач при винесені постанови про
повернення виконавчого листа
посилається на п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону, яким
передбачено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Вичерпні підстави повернення
виконавчого документу стягувачеві
визначено ст. 47 Закону, а саме:1) є
письмова заява стягувача; 2) у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними; 3) стягувач
відмовився залишити за собою майно
боржника, не реалізоване під час
виконання рішення; 4) стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено цим Законом, незважаючи на
попередження державного виконавця про
повернення йому виконавчого документа;
5) у результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника); 6) у
боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними; 7) боржник - фізична
особа (крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку; 8) коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, недостатньо для задоволення
вимог стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно; 9) наявна встановлена законом
заборона щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника, якщо у нього
відсутнє інше майно чи кошти, на які
можливо звернути стягнення, а також
щодо проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Згідно з частиною 2 п. 3.15 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, при поверненні виконавчого
документа стягувачу необхідно
враховувати, що підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника. Якщо заборона випливає
із норми закону, наприклад така
заборона встановлена судом, який
відповідно до закону має право
заборонити звернення стягнення на
майно боржника, необхідно керуватися
пунктом 2 частини першої статті 47
Закону.

Інформаційний лист №1484/12/13-13 від 24.10.2013
року Вищого адміністративного суду
України, на який посилається державний
виконавець при винесенні постанови про
повернення виконавчого листа, містить
роз'яснення порядку стягнення
податкового боргу, однак носить лише
інформаційний, рекомендаційний
характер, даний лист не має статусу
закону.

Жодним законом не встановлена заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника у рамках виконавчих
проваджень ВП №4553385, ВП № 164379980.

У листі №1484/12/13-13 від 24.10.2013 Вищий
адміністративний суд України, з
посиланням на пункт 95.3 статті 95
Податкового кодексу України та
постанову Правління Національного
банку України від 21.01.2004 N 22, звертає
увагу на особливий порядок виконання
судових рішень про стягнення коштів з
платника податків у рахунок погашення
податкового боргу. Органами стягнення
за такими рішеннями, які здійснюють
процедуру їх примусового виконання, є
контролюючі органи в розумінні
Податкового кодексу України.

Таким чином, мова в цьому випадку йде
про стягнення з платників податків
коштів у рахунок погашення податкового
боргу, в той час як у постанові суду у
справі № 2а-16001/09/0570 резолютивною
частиною визначено: «стягнути
податковий борг». У цій постанові не
вказано спосіб виконання рішення суду
«за рахунок коштів», тобто дана
постанова передбачає стягнення
податкового боргу як за рахунок коштів,
так і за рахунок майна, а отже не може
бути виконана у зазначеному вище
порядку за Інспекцією та підлягає
виконанню органами Державної
виконавчої служби.

За правилами статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Виходячи з викладеного, у відповідача
були відсутні підстави для повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Разом із тим, слід зазначити, що
вчинення дій суб'єктом владних
повноважень є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції. Здійснення дії являє
собою процес реалізації наданих
законом функцій суб'єкту владних
повноважень. Самі по собі дії не
тягнуть за собою будь-яких правових
наслідків для особи. Правові наслідки
для позивача несуть акти
індивідуальної дії - у даному випадку
спірна постанова. Саме вони мають вплив
на його права та інтереси.

Виходячи із завдань Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства,
судовий захист права може бути
здійснений шляхом скасування спірної
постанови.

Таким чином, постанови від 31.12.2013
року, якими повернуто Державній
податковій інспекції у м. Харцизьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області виконавчі листи по
справі № 2а-16001/09/0570, видані Донецьким
окружним адміністративним судом 09.12.2009
року, про стягнення з державного
підприємства «Зуївська
експериментальна
теплоелектроцентраль» податку на
прибуток у розмірі 4 553 385,09 грн. (ВП
№4553385) та земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 605324,67 грн. (ВП
№ 164379980) підлягають скасуванню.

Між тим, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
про зобов'язання відповідача відновити
виконавче провадження та провести
виконавчі дії по примусовому виконанню
виконавчих листів № 2а-16001/09/0570,
оскільки відповідні дії є обов'язком
загального характеру державного
виконавця та належить виключно до його
компетенції, при цьому, з приписів норм
чинного законодавства вбачається
неприпустимість підміни судом суб'єкта
владних повноважень в реалізації
відповідних управлінських функцій і
вирішенні питань, віднесених до
виключної компетенції такого суб'єкта.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону,
у разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів прийшла до висновку, що
судом першої інстанції не в повному
обсязі встановлено обставини по справі
та постанова прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що в свою чергу є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 24, 89, 94, 184, 195, 183-2, 198,
202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Харцизьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
р. у справі № 805/1619/14 за позовом
Державної податкової інспекції у місті
Харцизьку Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Відділу державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції в Донецькій області про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
р. у справі № 805/1619/14 - скасувати.

Позовні вимоги Державної
податкової інспекції у місті Харцизьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Відділу
державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції в Донецькій області про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати
постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції Донецької області від 31.12.2013
року ВП № 16433561 та ВП № 16437998 про
повернення стягувачу виконавчих
документів № 2а-16001/09/0570, виданих
Донецьким окружним адміністративним
судом 09.12.2009 року, про стягнення з
державного підприємства «Зуївська
експериментальна
теплоелектроцентраль» податку на
прибуток у розмірі 4 553 385,09 грн. (ВП
№4553385) та земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 605 324,67 грн. (ВП
№ 164379980).

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суд у
апеляційної інстанці.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Шишов О.О.