Справа № 805/2570/14
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.
Справа №805/2570/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі суду:

головуючого - судді
Козаченка А.В.

при секретарі
Широбокові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управляння Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управляння
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування.

12.02.2014р. Красноармійською ОДПІ відносно
позивача винесено вимогу про сплату
боргу № Ф-54, якою зобов`язано позивача
сплатити 11071, 41 грн. до Державного
бюджету України як заборгованість зі
сплати єдиного внеску.

З огляду на положення ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. 2, 104-106, 162 КАС
України, ст. 26 Закону України "Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування", Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України" від 07.07.2011р. № 3609- VI, позивач
вважає, що відповідач, приймаючи спірну
вимогу, вийшов за межі наданих йому
повноважень, тому позивач просив
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску № Ф-54 від 31.01.2014р.

Представники сторін до судового
засідання не з'явились, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином, заяв про відкладення розгляду
справи через канцелярію суду не надали.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

З доказів, наявних в матеріалах справи
встановлено, що позивач, фізична особа
- підприємець ОСОБА_1, зареєстрована в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
31.01.1992р. за № 2 000859 (а.с. 5),
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).
Позивач є пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_3 (зворотній бік а.с.
6) та платником єдиного внеску, що
підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 (а.с.
8).

12.02.2014р. Красноармійською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області
відносно позивача було винесено вимогу
зі сплати єдиного внеску Ф-54 (а.с. 9),
згідно якої позивач станом на 31.01.2014р.
за несплату єдиного внеску повинен
сплатити борг в розмірі 11071, 41 грн.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі Закон №2464), Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003
року (далі Закон № 1058), Законом України
"Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991 року (далі Закон № 1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до Податкового кодексу
України з 1 жовтня 2013 року контроль за
дотриманням законодавства зі збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів.

Згідно статті 1 Закону № 1058 пенсіонер -
це особа, яка відповідно до цього
закону отримує пенсію, довічну пенсію,
або члени її сім'ї, які отримують пенсію
в разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом №2464.

Відповідно до підпункту 2 частини 1
статті 1 Закону, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464
та п.п. 2.1.3 п. 2.1 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 27.09.2010р. № 21-5, платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Разом з тим, частиною 4 цієї статті
встановлено, що особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, вищезазначеною нормою
Закону передбачено звільнення від
сплати за себе єдиного внеску, а тому
вимога Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області прийнята
неправомірно.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
вважає, що відповідачем не доведено
правомірності своїх дій щодо прийняття
спірної вимоги. Таким чином, суд
задовольняє позовні вимоги Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 у повному
обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України з Державного
бюджету України на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 9, 10, 11, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області про скасування
вимоги,- задовольнити.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Донецькій області №Ф-54
від 12.02.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) в розмірі 11071, 41 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 182 (сто вісімдесят дві)
грн. 70 (сімдесят) коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови складена в нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні
03.04.2014р.

Повний текст постанови виготовлений
07.04.2014р.

Постанова може бути оскаржена через
Донецький окружний адміністративний
суд в апеляційному порядку протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Козаченко А.В.