Справа № 2а-0370/994/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
Справа №
45029/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Рибачука А.І., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
2720,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції, в
якому просить скасувати рішення
відповідача від 30.04.2010 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
2720,00 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 30 квітня 2010 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 2720 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що п.4 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» передбачено
застосування штрафної санкції за
вчинення самого порушення у вигляді
нероздрукування та незберігання
фіскальних звітних чеків, однак при
цьому не встановлено можливість
застосування штрафної санкції за кожен
факт нероздрукування та незберігання
Z-звітів. Застосоване в тексті вказаної
норми Закону визначення «фіскальний
звітний чек» в однині жодним чином не
свідчить про необхідність
застосування штрафної санкції за кожен
такий не роздрукований чек, а лише
визначає суму штрафу за факт вчинення
суб'єктом господарювання порушення
вимог даного Закону, в зв'язку з чим
сума санкцій не залежить від кількості
таких чеків. Відповідно, сума штрафу за
зафіксоване в акті порушення повинна
складати 340,00 грн. а не 3060,00 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною із порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Луцька об'єднана державна
податкова інспекція оскаржила її,
подавши апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року та прийняти нове рішення, яким
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що у разі
встановлення фактів невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку на реєстраторі розрахункових
операцій, або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій до
суб'єкта господарювання
застосовується фінансова санкція за
кожне порушення згідно п. 4. ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що в період з 15.04.2010
року по 28.04.2010 року працівниками ДПА у
Волинській області згідно направлення
на перевірку від 15.04.2011 р. № 205052 була
проведена планова виїзна перевірка
господарської одиниці - кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», яке належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1,
(розташованого за адресою: АДРЕСА_1) з
питань дотримання суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки
складено акт №201832 від 15.04.2010 року, з
якого видно, що відповідачем
встановлено порушення зі сторони
позивача пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

На підставі акта перевірки Луцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцію прийнято оспорюване рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 30.04.2010 року № на суму
4400,00 грн., з яких сума штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 3060,00 грн.
- за не забезпечення щоденного
роздрукування фіскальних звітних
чеків на реєстраторі розрахункових
операцій в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1 75,00 грн. - за не проведення
готівки через РРО, 1265,00 грн. - за
невідповідність готівки.

Позивачем - фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 рішення
відповідача від 30.04.2010 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за не забезпечення щоденного
роздрукування фіскальних звітних
чеків на реєстраторі розрахункових
операцій в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
2720,00 грн. оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Встановлено, підтверджено судом першої
інстанції, що позивачем в порушення
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», не забезпечено
щоденне роздрукування фіскальних
звітних чеків, а саме: не роздруковано
дев'ять фіскальних звітних чеків за
30.06.2009 року, 27.07.2009 року, 20.08.2009 року,
06.10.2009 року, 20.10.2009 року, 17.11.2009 року,
28.11.2009 року, 29.01.2010 року, 27.02.2010 року.

За результатами перевірки Луцькою ОДПІ
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
рішенням №000378303 від 30.04.2010 року за
невиконання щоденного друку
фіскальних звітних чеків застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
3060,00 грн., тобто по 340 грн. (двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян) за кожен не роздрукований Z
-звіт.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
аналіз змісту п.9 ст.3 та п.4 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Таку ж правову позицію зазначив
Верховний Суд України в ухвалі від 16
квітня 2013 року у справі 21-89а13, наявній в
Єдиному державному реєстрі судових
рішень (реєстраційний номер рішення
31073080), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про те, що застосування
Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією штрафних
(фінансових) санкцій до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення
вимог п.9 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» в розмірі 340,00 грн. є
правомірним, а відповідно застосування
штрафних (фінансових) санкцій за дане
порушення в іншій частині в розмірі
2720,00 грн. є протиправним та підставно
скасовано в цій частині судом першої
інстанції.

З іншими порушеннями, встановленими
під час перевірки позивач погоджується
та не оспорює їх.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року у справі №2а/0370/994/11 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 2720,00 грн. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
А.І. Рибачук

Р.П. Сеник