Справа № 817/3836/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"08" квітня 2014 р.
Справа № 817/3836/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "19" лютого
2014 р. у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4
до Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Рівненської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
27.06.2013 року за № , №002861742 та №
.

Суд першої інстанції допустив заміну
відповідача - Державну податкову
інспекцію у м.Рівному Рівненської
області Державної податкової служби на
його правонаступника - Державну
податкову інспекцію у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області ( далі - ДПІ у м.
Рівному).

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
27.06.2013 року за №№ , .

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Присуджено на користь позивача
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_4 із Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 212,59 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ДПІ у м.Рівному звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Позивач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, п.1 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Рівненської міської ради
14.05.1998 року та згідно свідоцтва НОМЕР_1
від 22.07.1999 року є платником податку на
додану вартість (а.с.19).

Згідно наказу начальника Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 04.06.2013 року за
№ 571 про проведення позапланової
виїзної документальної перевірки
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ "Імперіум Плюс"
за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року
(а.с.126-127) на підставі направлення на
перевірку № 155/579/17-100 від 04.06.2013 року
(а.с.128) в період з 04.06.2013 року по 10.06.2013
року Державною податковою інспекцією у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
проводилася позапланова виїзна
документальна перевірка дотримання
вимог податкового законодавства
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 при
проведенні взаєморозрахунків з ТОВ
"Імперіум Плюс" за період з 01.01.2012 року
по 31.12.2012 року.

Результати перевірки оформлені актом
№ 146/17-116/НОМЕР_2 від 14.06.2013 року (а.с.129-151).

Згідно висновків акта перевірки
перевіркою встановлено порушення:

1. п.138.2 ст.138, п.138.4 ст.138, п.177.2, п. 177.4 ст.177
Податкового Кодексу України. В
результаті встановлених порушень
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за 2012р. у
сумі 31440,18 грн.

2. п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.10 ст.200
Податкового кодексу України. ФОП
ОСОБА_4 завищено податковий кредит по
операції з придбання товарів ТОВ
"Імперіум Плюс" ПДВ в сумі 39424,02 грн., в
тому числі: січень 2012 року - 2925,00 грн.,
лютий 2012 року - 9771,38 грн., березень 2012
року - 4971,60 грн., травень 2012 року - 2600,00
грн., серпень 2012 року - 6370,00 грн.,
вересень 2012 року - 3561,50 грн., жовтень 2012
року - 6745,66 грн., листопад 2012 року - 2478,88
грн.

3. п.51.1 ст.51 глави 2, пп. "б" п.176.2 ст.176
розділу IV Податкового кодексу України,
п.1.1, п.1.2, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.7, п.3.8
"Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку", затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010р. №1020,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2011р. №46/18784.

4. п.177.10 ст.177 Податкового кодексу
України та абз.6 п.6 ст.128 Господарського
кодексу України.

27.06.2013 року на підставі акту перевірки
№146/17-116/НОМЕР_2 від 14.06.2013 року
контролюючим органом винесено
податкові повідомлення-рішення:

- №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 59136,03 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 39424,02 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
розмірі 19712,01 грн. (а.с.6);

- №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами на суму 47160,29 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 31440,19 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
розмірі 15720,10 грн. (а.с.5);

- №, яким ФОП ОСОБА_4 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) на
1020,00 грн. (а.с.51).

Не погодившись з вказаними податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
оскаржив їх в адміністративному
порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
02.09.2013 року №294/14/10-210/196 контролюючий
орган залишив без змін податкові
повідомлення-рішення від 27.06.2013 року
№ про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у сумі 39424,02 грн. основного
платежу та 19712,01 грн. застосованої
штрафної (фінансової) санкції, від
27.06.2013 року № про збільшення
грошового зобов'язання податку на
доходи фізичних осіб у сумі 31440,19 грн. за
основним платежем та 15720,10 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями, від
27.06.2013 року № про збільшення
грошового зобов'язання податку на
доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями, а
скаргу фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 від 08.07.2013 року б/н (вхідний №1119/П
від 09.07.2013 року Головного управління
Міндоходів у Рівненській області) - без
задоволення (а.с.14-18).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 30.09.2013 року №4805/П/99-99-10-01-03-14
залишено без змін податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному
ГУ Міндоходів у Рівненській області
від 27.06.2013 №, №, № та
рішення ГУ Міндоходів у Рівненській
області від 02.09.2013 №294/14/10-210/196 про
результати розгляду первинної скарги,
а повторну скаргу ФОП ОСОБА_4 - без
задоволення (а.с.10-13).

Щодо вимог про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у м.Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області від
27.06.2013 року № та № колегія
суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999
року (далі - Закон України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"), господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" факт здійснення
господарських операцій фіксується
первинними документами.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальну зміну
майнового стану суб'єкта
господарювання, яка фіксується шляхом
складення контрагентами первинних
документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового
стану суб'єкта господарювання
кореспондує з положеннями розділів
ІІІ, V Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI (надалі - Податковий
кодекс України), якими встановлено
порядок формування платниками
податків валових витрат та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств і
податком на додану вартість.

Відповідно до п.138.1 ст.138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, інших витрат,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку та витрати
банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

В силу вимог пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу
ІІІ Податкового кодексу України до
складу витрат не включаються витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п.198.1
ст.198 розділу V Податкового кодексу
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 розділу V
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 розділу V Податкового
кодексу України передбачено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як встановлено судом, між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_4 та
ТОВ "Імперіум Плюс" було укладено усний
договір купівлі - продажу товару.

На виконання умов договору ТОВ
"Імперіум Плюс" передано СПД ОСОБА_4
товар:

на суму 21369,00 грн. (ПДВ 3561,50 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-68 від 07.09.2012
року (а.с.24), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-60 від 07.09.2012
року (а.с.25), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №17 від
07.09.2012 року (а.с.26);

на суму 15600,00 грн. (ПДВ 2600,00 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-199 від 25.05.2012
року (а.с.27), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-094 від 25.05.2012
року (а.с.28), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №80 від
25.05.2012 року (а.с.29);

на суму 14873,26 грн. (ПДВ 2478,88 грн.), що
підтверджується: підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-193 від 01.11.2012
року (а.с.30), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №2 від
01.11.2012 року (а.с.31);

на суму 29828,28 грн. (ПДВ 4971,38 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-64 від 28.02.2012
року (а.с.32), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-64 від 28.02.2012
року (а.с.33), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №36 від
28.02.2012 року (а.с.34);

на суму 28800,00 грн. (ПДВ 4800,00 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-58 від 17.02.2012
року (а.с.35), підписаною сторонами
видатковою накладною №П58 від 17.02.2012
року (а.с.36), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №26 від
17.02.2012 року (а.с.37);

на суму 20673,95 грн. (ПДВ 3445,66 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-97 від 25.10.2012
року (а.с.38), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-190 від 25.10.2012
року (а.с.39), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №50 від
25.10.2012 року (а.с.40);

на суму 19800,00 грн. (ПДВ 3300,00 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-91 від 17.10.2012
року (а.с.41), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-187 від 17.10.2012
року (а.с.42), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №31 від
17.10.2012 року (а.с.43);

на суму 38220,00 грн. (ПДВ 6370,00 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-51 від 20.08.2012
року (а.с.44), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-125 від 20.08.2012
року (а.с.45), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №41 від
20.08.2012 року (а.с.46);

на суму 17550,00 грн. (ПДВ 2925,00 грн.), що
підтверджується: виписаною продавцем
рахунком - фактурою №ПЛ-0032 від 20.01.2012
року (а.с.47), підписаною сторонами
видатковою накладною №ПЛ-0029 від 20.01.2012
року (а.с.48), виписаною продавцем для
покупця податковою накладною №11 від
20.01.2012 року (а.с.49).

Податок на додану вартість на підставі
вищевказаних накладних в повному
обсязі віднесений СПД ОСОБА_4 до складу
податкового кредиту.

Оплата СПД ОСОБА_4 вартості товару
здійснена в повному обсязі у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.52-66).

Доставка товару здійснювалась
транспортом ТОВ "Імперіум плюс".

Також, між ФОП ОСОБА_5 (Експедитор) та
ФОП ОСОБА_4 (Клієнт) було укладено
Договір № б/н транспортного
експедирування від 05.03.2012 року
(а.с.75-76,72).

Згідно з умовами договору Експедитор
зобов'язувався за плату і за рахунок
Клієнта виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

На виконання умов вказаного договору
ФОП ОСОБА_5 виконав доставку вантажу
ФОП ОСОБА_4 за маршрутом з м.Київ до
м.Рівне, що підтверджується: актом №01
здачі - прийняття послуг від 07.03.2012 року
(а.с.74).

Також матеріалами справи
підтверджується факт подальшого
використання товарів, придбаних у ТОВ
"Імперіум Плюс", у господарській
діяльності ФОП ОСОБА_4 Зокрема:

підписаною ФОП ОСОБА_4 та ПП "ВІТТ Рівне"
видатковою накладною №5 від 08.08.2012 року,
підписаною ФОП ОСОБА_4 та ДСД "Тодіні
Аккорд Саліні" накладною №11 від 20.08.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та ПП "ВІТТ
Рівне" видатковою накладною №5 від
05.10.2012 року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
ДСД "Тодіні Аккорд Саліні" накладною №11
від 12.10.2012 року, підписаною ФОП ОСОБА_4
та Представництво "Тодіні
Конструкціоні Дженералі С.П.А."
накладною №24 від 08.02.2012 року,
підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №28 від 09.02.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №29 від 10.02.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №34 від 15.02.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №39 від 16.02.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №72 від 29.02.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та ПП "ВІТТ
Рівне" видатковою накладною №3 від
05.11.2012 року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та ПП
"ВІТТ Рівне" видатковою накладною №4
від 06.11.2012 року, підписаною ФОП ОСОБА_4
та ПП "ВІТТ Рівне" видатковою накладною
№9 від 12.11.2012 року, підписаною ФОП
ОСОБА_4 та ПП "ВІТТ Рівне" видатковою
накладною №3 від 03.03.2012 року, підписаною
ФОП ОСОБА_4 та Представництво "Тодіні
Конструкціоні Дженералі С.П.А."
накладною №25 від 20.03.2012 року,
підписаною ФОП ОСОБА_4 та ДСД "Тодіні
Аккорд Саліні" накладною №13 від 31.05.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №17 від 14.03.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №16 від 14.03.2012
року, підписаною ФОП ОСОБА_4 та
Представництво "Тодіні Конструкціоні
Дженералі С.П.А." накладною №24 від 20.03.2012
року (а.с.77-96).

Таким чином, господарські операції між
ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "Імперіум Плюс" були
здійснені в межах господарської
діяльності контрагентів, сторони
переслідували мету при їх здійсненні
та понесли зміни майнового стану.

Надані позивачем документи на
підтвердження фактичного здійснення
господарських операцій по придбанню
товарів у ТОВ "Імперіум Плюс" є
первинними в розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999
року, відповідають всім необхідним
вимогам, передбаченим цим Законом.

Тому, суд приходить до висновку щодо
реальності господарських операцій ФОП
ОСОБА_4 з контрагентом ТОВ "Імперіум
Плюс" та відповідно щодо правомірності
формування на підставі вказаних
господарських операцій даних
податкового обліку позивача.

Посилання відповідача в акті перевірки
на факт здійснення господарських
операцій між позивачем та контрагентом
ТОВ "Імперіум Плюс" без мети настання
реальних наслідків, лише з метою
заниження об'єкту оподаткування та
несплати податків, суд вважає таким, що
не заслуговує на увагу.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 Цивільного
кодексу України - зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу
України - підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу
України - правочин вважається таким,
що порушує публічний порядок, якщо він
був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Таким чином, правочини вчинені
позивачем з ТОВ "Імперіум Плюс" не
відносяться до таких, що порушують
публічний порядок, а отже не можуть
бути визнаними нікчемними у
відповідності до ч. 1 ст. 228 Цивільного
кодексу України. До матеріалів справи
відповідачем не долучено вироків суду,
що набрали законної сили та в яких
встановлено вину посадових осіб
позивача, ТОВ "Імперіум Плюс" в намірі
порушити публічний порядок.

Враховуючи, що на момент проведення
перевірки та під час розгляду справи по
суті, вирок по кримінальній справі
відсутній суд вважає, що висновки
органу доходів і зборів про
нікчемність правочинів вчинених між
позивачем та контрагентом - ТОВ
"Імперіум Плюс" є передчасними.

Щодо твердження органу доходів і
зборів про безтоварність
господарських операцій позивача з ТОВ
"Імперіум Плюс" у зв'язку з відсутністю
у вказаного контрагента необхідних
трудових та матеріальних ресурсів для
ведення господарської діяльності,
здійснення взаємовідносин позивача з
постачальниками лише з метою заниження
об'єкта оподаткування та несплати
податків, то слід зазначити таке.

Вказані обставини не можуть бути
підставою для висновку про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та ТОВ "Імперіум Плюс" та
підставою для збільшення податкового
зобов'язання позивача. Законодавство
не ставить право платника податку на
включення сум до валових витрат та
податкового кредиту в залежність від
господарських та виробничих
можливостей своїх постачальників, від
належного виконання всіма учасниками
ланцюга постачання своїх податкових
зобов'язань.

Основою для висновків про нікчемність
правочинів між позивачем та ТОВ
"Імперіум Плюс" слугував, в тому числі,
акт ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
№522/22-2/37643014 від 15.03.2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Імперіум Плюс" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.02.2012 року по 31.10.2012 року.

ДПІ у Солом'янському районі м. Києва
отримано акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Імперіум Плюс" щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.02.2012 року по
31.10.2012 року.

Згідно вказаного акту зустрічну звірку
неможливо провести у зв'язку з тим, що
ТОВ "Імперіум Плюс" не знаходиться за
податковою адресою.

Відповідно до висновку зазначеного
акту, перевіркою ТОВ "Імперіум Плюс"
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
та продажу товарів (послуг) за квітень,
червень, серпень, жовтень, лютий,
березень 2012 року в розумінні ст. 138, п.
185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188 Податкового
кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.133 Господарського
кодексу України від №436-IV 16.01.2003 року,
основу правового режиму майна
суб'єктів господарювання, на якій
базується їх господарська діяльність,
становлять право власності та інші
речові права - право господарського
відання, право оперативного
управління. Господарська діяльність
може здійснюватися також на основі
інших речових прав (права володіння,
права користування тощо), передбачених
Цивільним кодексом України. Крім того,
положеннями Цивільного кодексу
України №435-IV від 16.01.2003 року
передбачено виконання робіт на основі
цивільно-правових договорів. Тому,
обставини відсутності трудових та
виробничо-промислових потужностей у
підприємства ще не можуть бути доказом
нездатності контрагента виконати
взяті на себе зобов'язання по наданню
послуг, виконанню робіт чи продажу
товару.

Тому, висновки органу доходів і зборів
щодо відсутності у контрагента
позивача спеціальної
правосуб'єктності на момент здійснення
господарських операцій з позивачем є
безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що позов в частині визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.
Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській
області від 27.06.2013 року № та
№ є обгрунтованим.

Щодо вимог про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному
ГУ Міндоходів у Рівненській області
від 27.06.2013 року № колегія суддів
зазначає таке.

В ході проведення перевірки позивача
встановлено порушення п.51.1 ст.51 глави 2,
пп. "б" п.176.2 ст.176 розділу IV Податкового
кодексу України, п.1.1, п.1.2, п.3.2, п.3.3. п.3.4,
п.3.5, п.3.7, п.3.8 "Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку", затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010р. №1020,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2011р. №46/18784, а саме
не подання ФОП ОСОБА_4 податкових
розрахунків за формою 1ДФ, в тому числі
у 2012р. не подано розрахунок за формою
1ДФ і не відображено суми виплачених
доходів фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_7 (а.с.143).

Згідно з пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 розділу І
Податкового кодексу України,
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність податковим органам та нести
відповідальність за порушення його
норм в порядку, передбаченому статтею 18
та розділом IV цього Кодексу;

У відповідності до пунктів 1.1 та 1.2
"Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку", затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010р. №1020,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2011р. №46/18784 (дані
Порядок №1020) цей Порядок визначає
порядок заповнення і подання органам
доходів і зборів Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, та сум утриманого з них
податку відповідно до вимог статті 51
глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті
70 глави 6 розділу II, підпункту "б" пункту
176.2 статті 176 розділу IV Податкового
кодексу України.

Дія цього Порядку поширюється на
податкових агентів, а саме: юридичних
осіб (їх філії, відділення, інші
відокремлені підрозділи), самозайнятих
осіб, представництва нерезидентів -
юридичних осіб, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) нараховують
(виплачують, надають) доходи фізичній
особі та/або зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати податок,
передбачений розділом IV Кодексу, до
бюджету від імені та за рахунок
фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі.

Відповідно до п.51.1 ст.51 Податкового
кодексу України податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку органу
державної податкової служби за місцем
свого обліку.

Згідно з пп."б" п.176.2 статті 176 розділу IV
Податкового кодексу України особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми,
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Пунктами 3.2, 3.3 та 3.6 Порядку №1020
передбачено:

У графі За "Сума нарахованого доходу"
відображається (за звітний квартал)
дохід, який нараховано фізичній особі
відповідно до ознаки доходу згідно з
довідником ознак доходів, наведеним у
додатку до цього Порядку. У разі
нарахування доходу його відображення у
графі За є обов'язковим незалежно від
того, виплачені такі доходи чи ні.

У графі 3 "Сума виплаченого доходу"
відображається сума фактично
виплаченого доходу платнику податку
податковим агентом.

У графі 5 "Ознака доходу" зазначається
ознака доходу згідно з довідником
ознак доходів, наведеним у додатку до
цього Порядку. Ознака доходу
визначається до нарахованого доходу.
Якщо доходи виплачуються у звітному
кварталі не в повному обсязі і їх
остаточна виплата буде здійснюватись у
наступних кварталах, ознака доходу в
разі виплати повинна вказуватися
відповідно до нарахованого в
попередньому кварталі доходу.

Згідно довідника ознак доходів, що
додається до Порядку №1020, під ознакою
доходу "157" відображаються доходи
нараховані (виплачені) самозайнятій
особі відповідно до підпункту 165.1.36
пункту 165.1 статті 165, статей 177 та 178
розділу IV Податкового кодексу України,
а саме :

- пункту 165.1.36 дохід фізичної особи -
підприємця, з якого сплачується єдиний
податок згідно із спрощеною системою
оподаткування відповідно до цього
Кодексу;

- статті 177 доходів, отриманих фізичною
особою - підприємцем від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування;

- статті 178 доходів, отриманих фізичною
особою, яка провадить незалежну
професійну діяльність.

Враховуючи наведене, позивач при
поданні податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма №1ДФ) за
відповідний період, зобов'язаний
відобразити всі доходи, нараховані,
виплачені (надані) на користь фізичних
осіб згідно з довідником ознак доходів,
наведеним в додатку до Порядку №1020, в
тому числі за ознакою доходу "157.

Як встановлено п.119.2 ст.119 Податкового
кодексу України, неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку-тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 510
гривень. Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що позовна
вимога про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.06.2013 року
№ задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"19" лютого 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_4
АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,