Справа № 815/1698/14
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1698/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року
м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання -
Музика А.О.

за участю сторін:

представника позивачів -
ОСОБА_1 (по довіреностям)

представника відповідача -
Голоцван Є.О. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
зобов'язання закрити розділ
відповідного реєстраційного запису
про об'єкт нерухомого майна, а саме:
АДРЕСА_1.

Представник позивачів
адміністративний позов підтримав, на
заявлених вимогах наполягав з підстав,
викладених у позові, оскільки в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно містяться відомості про
наявність у власності позивачів
нерухомого майна, яке на підставі
договору дарування на даний час
належить іншій особі, що заважає
позивачам стати на квартирний облік, а
тому розділ реєстраційного запису про
об'єкт нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1
має бути закритий.

Представник відповідача позовні
вимоги вважав необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно містяться дані
про погашення права власності на
спірний об'єкт нерухомості за
позивачами, твердження про наявність
двох відкритих розділів на спірний
об'єкт спростовуються інформацією з
цього реєстру.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивачів та представника відповідача,
а також обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
докази, якими вони підтверджуються, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної
часткової власності належала квартира
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло №3-29315,
виданого 19.10.2012 року Департаментом
міського господарства Одеської
міської ради.

Зазначена квартира на підставі
договору дарування від 16.10.2013 року,
зареєстрованого державним нотаріусом
Другої Одеської державної
нотаріальної контори в реєстрі за №1-2791
була передана позивачами безоплатно у
власність ОСОБА_5 (аркуш справи 11).

Представник позивачів в своїх
поясненнях зазначив, що оскільки
відбувся перехід права власності на
квартиру АДРЕСА_1 до іншої особи, розділ
реєстраційного запису про зазначений
об'єкт нерухомого майна, який вже не
належить позивачам, має бути закритий
відповідачем.

Суд не погоджується з твердженнями
позивачів та вважає їх
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст. 2, ст. 10, ст. 11
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004
року державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно це офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, тобто, єдиної
державної інформаційної системи, що
містить відомості про зареєстровані
права і обтяження, суб'єктів прав,
об'єкти нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав.

Державний реєстр прав складається з
розділів, які відкриваються на кожний
об'єкт нерухомого майна під час
проведення державної реєстрації права
власності на нього.

Вилучення будь-яких документів або
частин Державного реєстру прав не
допускається, крім випадків,
передбачених законом.

Із змісту ст. 8, ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
вбачається, що державними
реєстраторами прав на нерухоме майно є
реєстратори органу виконавчої влади,
що реалізує державу політику у сфері
державної реєстрації прав і нотаріуси,
які здійснюють функції державного
реєстратора.

Зазначені особи, зокрема, приймають
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав,
відкривають і закривають розділи
Державного реєстру прав, вносять до них
відповідні записи.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
підставою для закриття розділу
Державного реєстру прав та
реєстраційної справи є відповідне
рішення державного реєстратора,
прийняте за наявності таких обставин
як знищення об'єкта нерухомого майна;
поділ, об'єднання об'єкта нерухомого
майна або виділ частки з об'єкта
нерухомого майна.

Зазначені положення щодо підстав і
порядку закриття розділів Державного
реєстру прав також містяться в п. 37-39
«Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
затвердженого 22 червня 2011 року
Постановою Кабінету Міністрів України
№703, який діяв на час укладення
договору дарування позивачами та п. 57, 60
«Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
затвердженого 17 жовтня 2013 року
Постановою Кабінету Міністрів України
№868, який діє на сьогоднішній день.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
реєстраційним номером об'єкта
нерухомого майна є індивідуальний
номер, який присвоюється кожному
окремо визначеному об'єкту нерухомого
майна при проведенні державної
реєстрації права власності на нього, не
повторюється на всій території України
і залишається незмінним протягом
усього часу існування такого об'єкта.

У разі переходу права власності на
об'єкт нерухомого майна або зміни опису
(даних) об'єкта нерухомого майна його
реєстраційний номер залишається без
змін.

Відповідно до положень п. 29-31, п. 33
«Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно»,
затвердженого 26.10.2011 року Постановою
Кабінету Міністрів України №1141 (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин) під час
проведення державної реєстрації
переходу права власності державний
реєстратор замість існуючих
відомостей, що містяться у відкритому
розділі вносить нові відомості.

Після перенесення запису з розділу до
розділу Державного реєстру прав
державний реєстратор робить у
відповідному записі у розділі відмітку
про погашення запису.

Запис про право власності та суб'єкта
цього права, який існував до переходу,
припинення права власності
зберігається у Державному реєстрі
прав.

Як вбачається з наданих до суду
інформаційних довідок по актуальним
даним та деталізованій інформації по
суб'єктам (позивачам) та об'єкту
нерухомого майна (АДРЕСА_1) з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
на цей об'єкт були помилково відкриті
два розділи, проте ця помилка була
виправлена, запис про право власності
був погашений та інформація щодо
об'єкту нерухомого майна перенесена до
розділу №01, тобто, цей номер є
номером об'єкту нерухомого майна по
АДРЕСА_1 (аркуші справи 41-56, 62-70).

В цьому розділі містяться дані про
укладення договору дарування від 16.10.2013
року між позивачем та ОСОБА_5, яка на
сьогодні є власницею вищезазначеного
об'єкту нерухомого майна.

Таким чином, внесені дані до Державного
реєстру прав відповідають обставинам
переходу права власності на спірний
об'єкт та свідчать про відсутність у
власності позивачів майна, яке вони
подарували, тобто дані реєстру
відповідають вимогам «Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно».

При цьому, з адміністративного позову
та пояснень представника відповідачів
не вбачається порушень норм
законодавства відповідачем при
веденні Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Крім того, суд звертає увагу, що позовні
вимоги позивачів стосуються
зобов'язання відповідача закрити
розділ реєстраційного запису про
об'єкт нерухомого майна, яке
знаходиться по АДРЕСА_1, однак, слід
зазначити, що відповідно до норм Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» підставами для закриття
розділу щодо нерухомого майна може
бути тільки знищення об'єкта
нерухомого майна, його поділ,
об'єднання об'єкта нерухомого майна або
виділ частки з об'єкта нерухомого
майна, проте таких обставин судом не
було встановлено.

Також слід зазначити, що реєстраційним
номером об'єкта нерухомого майна є
індивідуальний номер, який залишається
незмінним протягом усього часу
існування такого об'єкта та закриття
розділу щодо майна, яке належить ОСОБА_5
порушить її право на володіння,
розпорядження цим майном.

Відповідно до п. 38 «Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затвердженого 26.10.2011
року Постановою Кабінету Міністрів
України №1141 державний реєстратор
вносить зміни до записів Державного
реєстру прав у разі допущення
технічної помилки; зміни відомостей
про нерухоме майно, право власності та
суб'єкта цього права, інші речові права
та суб'єкта цих прав, обтяження прав на
нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що
містяться у Державному реєстрі прав,
які не пов'язані з проведенням
державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного
реєстру прав проводиться державним
реєстратором за заявою, форму та вимоги
до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи позивачі не скористались
наданим їм правом на звернення до
державного реєстратора із заявою про
внесення змін у реєстр відповідно до
норм законодавства при тому що
вважають некоректним внесення даних в
реєстр щодо укладеного ними правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи
надані докази в сукупності, оскільки
підстав передбачених законодавством
для закриття розділу щодо об'єкту
нерухомого майна, яке знаходиться по
АДРЕСА_1 не має, позивачі не звертались
до державного реєстратора із заявою
про виправлення помилки, допущеної, на
думку позивачів, при реєстрації
переходу права власності щодо цього
майна, суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню
повністю.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції про зобов'язання закрити
розділ відповідного реєстраційного
запису про об'єкт нерухомого майна, а
саме: АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у
порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Апеляційна скарга на
постанову подається до Одеського
окружного адміністративного суду, та
одночасно її копія надсилається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 23 квітня 2014 року.

Суддя
Л.І. Свида