Справа № 2а-1670/2552/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. К/800/8677/13
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.

суддів : Калашніковій О.В.,
Леонтович К.Г.

при секретарі Романишин О.Р

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Гребінківської районної державної
адміністрації Полтавської області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2012
р. та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
р. по справі № 2а- за позовом
ОСОБА_1 до Гребінківської районної
державної адміністрації Полтавської
області, третя особа
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Прогрес»
про визнання дій протиправними та
скасування розпорядження -

в с т а н о в и л
а:

У квітні 2012 р. ОСОБА_1, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Гребінківської районної
державної адміністрації Полтавської
області, третя особа:
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Прогрес"
про визнання протиправними дій щодо
видачі розпорядження від 04 січня 2012
року №7 "Про надання СТОВ "Прогрес"
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельними
ділянками (невитребувані земельні
частки (паї) за межами населених
пунктів Кулажинської сільської ради"
та скасування даного розпорядження.

Позов обгрунтований тим, що спірним
розпорядженням безпідставно надано
дозвіл СТОВ "Прогрес" на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування
земельними ділянками (невитребувані
земельні частки (паї) за межами
населених пунктів Кулажинської
сільської ради, адже таку земельну
ділянку на підставі договору від 19
червня 2003 року передано в оренду ОСОБА_1

Вказаний договір оренди землі є
чинним. Розпорядженням голови
Гребінківської РДА від 29 листопада 2010
року №220 позивачу надано дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право користування на
земельні ділянки (невитребувані паї)
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Кулажинської сільської ради.
Відтак вважає, що оскаржуване
розпорядження суб'єкта владних
повноважень підлягає скасуванню як
таке, що винесено з грубим порушенням
вимог чинного законодавства України.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
р., адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано розпорядження голови
Гребінківської районної державної
адміністрації Полтавської області від
04 січня 2012 року №7 "Про надання СТОВ
"Прогрес" дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування
земельними ділянками (невитребувані
земельні частки (паї) за межами
населених пунктів Кулажинської
сільської ради", у задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленими судовими
рішеннями, Гребінківська районна
державна адміністрація Полтавської
області подала касаційну скаргу, в якій
просить ці рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. Скарга
обґрунтована невірним застосуванням
судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судом та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до вирішення
спірних правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав до її задоволення не знаходить.

Задовольняючи частково позов суди
виходили з того, що позовні вимоги є
частково обґрунтованими, доведеними, а
рішення суб»єкта владних повноважень
незаконним, а відтак підлягає
скасуванню

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду , виходячи з таких
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що між
Гребінківською районною державною
адміністрацією Полтавської області
(Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) 19
червня 2003 року укладено договір оренди
земельної ділянки, за умовами якого
Орендодавець на підставі
розпорядження голови РДА від 19 червня
2003 року №204 передав, а Орендар прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку, що знаходиться на території
Кулажинської сільської ради, загальною
площею 46,66 га на умовах оренди строком
на три роки для вирощування
сільськогосподарських культур (а.с. 62).

В подальшому, розпорядженням голови
Гребінківської РДА від 29 листопада 2010
року №220, за відсутності перешкод,
ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування на
земельні ділянки (невитребувані паї)
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Кулажинської сільської ради.
Даним розпорядженням, також,
рекомендовано позивачу замовити
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
користування земельними ділянками та
провести реєстрацію договорів оренди
відповідно до чинного законодавства
(а.с. 7).

28 грудня 2011 року начальником
Гребінківського районного відділу ПРФ
ДЗК Скибою С.Г. на адресу відповідача
надіслано лист вих. №14/74 з проханням
затвердити технічну документацію на
право користування земельною ділянкою
на території Кулажинської сільської
ради площею 7,9030 га на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 8).

Однак, листом від 12 січня 2012 року вих.
№01-45/33 Гребінківська РДА повідомила, що
вказану земельну ділянку передано на
праві оренди іншому суб'єкту
господарювання (а.с. 9).

На письмовий запит з цього приводу
Гребінківська РДА повідомила, що
відповідно до розпорядження голови
адміністрації від 04 січня 2012 року №7
СТОВ "Прогрес" надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
користування на земельні ділянки
(невитребувані земельні частки (паї))
загальною площею 7,9 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва за межами населених
пунктів Кулажинської сільської ради
(а.с. 11).

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача, позивач 17 лютого 2012 року
звернувся зі скаргою на ім'я голови
Гребінківської РДА, в якій просив
провести службову перевірку факту
надання державними службовцями
адміністрації недостовірної
інформації, вжити заходів по усуненню
порушень його прав та законних
інтересів (а.с. 13).

Листом від 12 березня 2012 року №А-01-76/9
відповідач повідомив заявника, що
розпорядженням голови Гребінківської
РДА від 29 листопада 2010 року №220 ОСОБА_1
лише було надано дозвіл на початок
робіт із землеустрою. А відтак,
оскільки рішення про передачу
вищевказаної земельної ділянки
позивачу в оренду не приймалося,
адміністрацією правомірно, в межах
повноважень надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
щодо землеустрою СТОВ "Прогрес" (а.с. 13 -
зворот).

Задовольняючи позов частково, суди
обґрунтовано зазначили, що за
приписами частини першої статті 118
Конституції України, статті 1 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації" від 09 квітня 1999 року
№586-XIV виконавчу владу в областях і
районах, містах Києві та Севастополі
здійснюють місцеві державні
адміністрації.

Відповідно до пункту 12 розділу Х
Земельного кодексу України від 25
жовтня 2001 року №2768-III до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, зазначених в абзацах другому та
четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Як визначено статтею 93 Земельного
кодексу України право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Законом України "Про
оренду землі" від 06 жовтня 1998 року
№161-XIV.

Згідно зі статтею 13 вказаного Закону
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

У відповідності до пункту 1 частини
першої статті 31 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
припиняється в разі закінчення строку,
на який його було укладено.

Разом з тим, в силу статті 33 згаданого
Закону, в редакції на момент закінчення
договору оренди та до 2011 р. після
закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди
землі на новий строк його умови можуть
бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди, то за відсутності письмових
заперечень орендодавця протягом
одного місяця після закінчення строку
договору він підлягає поновленню на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомлення

Встановлено, що після закінчення
строку дії договору оренди земельної
ділянки від 19 червня 2003 року сторони
даного договору одна до одної із
заявами, листами-повідомленнями чи
претензіями стосовно припинення його
дії не зверталися.

Вищенаведене, з огляду на приписи
частини шостої статті 33 Закону України
"Про оренду землі", дає підстави
стверджувати про те, що строк дії
зазначеного договору оренди земельної
ділянки автоматично продовжувався на
три роки, як це передбачено умовами
такого договору.

Протягом 2006 - 2012 років Гребінківською
РДА не було вжито жодних заходів щодо
переукладення чи розірвання договору
оренди земельної ділянки з позивачем.
Натомість, спірна земельна ділянка
знаходилася у користуванні ОСОБА_1 та
використовувалася ним для
сільськогосподарського товарного
виробництва, як це передбачалося
договором.

Крім того, матеріалами справи
підтверджено, що протягом 2003 - 2011 років
позивачем своєчасно та в повному
обсязі вносилася орендна плата за
користування земельною ділянкою (а.с. 6 -
зворот).

Посилання Гребінківської РДА на
лист-застереження від 26 квітня 2012 року
№1-55/158 стосовно недопущення подальшого
використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів (а.с. 60) є
необґрунтованими, оскільки
відповідачем не надано доказів
ознайомлення позивача зі змістом
даного листа

Як зазначили суди в ухвалених рішеннях,
голова Кулажинської сільської ради
повідомила, що оскільки позивачем
спірна земельна ділянка
використовується впродовж тривалого
часу та без зауважень з боку сільської
ради та адміністрації, рішенням
Кулажинської сільської ради від 29
січня 2008 року внесено пропозицію щодо
надання невитребуваних паїв в оренду
гр. ОСОБА_1, жителю с.Короваї
Гребінківського району Полтавської
області, терміном на 5 років, площею 7,90
га в кількості 2 паї ділянки №№ 452 та 453
по ціні 200 грн. за 1,0 га, по Кулажинській
с/раді, з виготовленням технічної
документації (а.с. 73).

В подальшому, рішенням Кулажинської
с/ради 23 лютого 2010 року, внесено
пропозицію щодо надання
невитребуваних паїв в оренду гр.
ОСОБА_1, жителю с. Короваї
Гребінківського району Полтавської
області, терміном на 5 років, площею 7,90
га в кількості 2 паї ділянки №№ 452 та 453
по ціні 3% від грошової оцінки за 1,0 га, з
послідуючим переглядом ціни щорічно
(а.с. 74).

Як вірно зазначили суди, матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 земля
використовується за цільовим
призначенням, зауваження з боку
сільради до позивача щодо використання
спірних земельних ділянок відсутні.

В силу частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За вищенаведених фактичних обставин
справи, суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано дійшли думки,
що рішення про надання СТОВ "Прогрес"
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельними
ділянками (невитребувані земельні
частки (паї) за межами населених
пунктів Кулажинської сільської ради,
оформлене розпорядженням голови
Гребінківської РДА від 04 січня 2012 року
№7, є таким, що суперечить попередньому
розпорядженню голови Гребінківської
РДА від 29 листопада 2010 року №220, яке на
момент винесення спірного
розпорядження було чинним, ніким не
оскаржено та не скасовано.

Колегія суддів дійшла думки, що суди
першої та апеляційної інстанцій повно
та всебічно дослідили обставини
справи, вірно встановили характер
спірних правовідносин та обґрунтовано
застосували норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б потягли за
собою ухвалення незаконного рішення,
не вбачається.

Доводи касаційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій .

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу Гребінківської
районної державної адміністрації
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від від 10 липня
2012 р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 грудня 2012 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді :