Справа № 826/4028/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2014 року № 826/4028/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Каракашьяна С.К.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк»
до Першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
про скасування постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» звернулося до суду з
позовом, в якому просить суд:
- скасувати постанову Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
від 22 вересня 2009 року ВП№В-7/793(2009) в
частині накладення арешту на квартиру,
що складається з 3-х кімнат, загальною
площею 21,5 кв. м, житлова площа - 11,8 кв. м,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці
- скасувати постанову Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
від 15 липня 2010 року ВП№20054992 в частині
накладення арешту на квартиру що
складається з 3-х кімнат, загальною
площею 21,5 кв., житлова площа - 11,8 кв. м,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці
- зобов'язати Перший Малиновський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління
юстиції звільнити заставлене майно,
а саме: квартиру, що складається з 3-х
кімнат, загальною площею 21,5 кв. м,
житлова площа - 11,8 кв. м, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, з-під арешту.
Відповідачем заперечень на позов не
надано, представник відповідача в
судове засідання не з'явився, у зв'язку
з чим справу розглянуто в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані представником
позивача документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
24.05.2007 року ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк»
(далі - позивач) уклали кредитний
договір № 800000299, сума кредиту 197 000,00 дол.
США. Також, 24.05.2007 року ОСОБА_1 та ЗАТ
«Альфа-Банк» уклали іпотечний договір
№800000299-И, що посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, та
зареєстрований в реєстрі за №95.
Відповідно до п. З вищевказаного
договору, на забезпечення виконання
основного зобов'язання, Іпотекодавець
передав в Іпотеку належне йому на праві
власності майно, а саме:
квартиру, що складається з 3-х кімнат,
загальною площею 21,5 кв. м, житлова площа
- 11,8 кв. м, яка знаходиться за адресою:
Обтяження згідно вищевказаного
іпотечного договору було
зареєстроване у Державному реєстрі
іпотек, реєстраційний номер 50155975, а
також в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
реєстраційний номер 5015502.
Отже, ПАТ «Альфа-Банк» виступає
іпотекодержателем майна, а саме
17.03.2014 року позивачу стало відомо, що
постановою про арешт шина та
оголошення заборони на його відчуження
від 22 вересня 2009 року в рамках
виконавчого провадження №В-7/793(2009)
Першим Малиновським ВДВС Одеського
міського управління юстиції накладено
арешт на все майно, що належить ОСОБА_1,
у тому числі на майно, що знаходиться в
Іпотеці ПАТ «Альфа-Банк», а саме, на
квартиру що складається з 3-х кімнат,
загальною площею 21,5 кв. м, житлова площа
- 11,8 кв. м, яка знаходиться за адресою:
Разом з тим, що постановою про арешт
майна та оголошення заборони на його
відчуження від 15 липня 2010 року Першим
Малиновським ВДВС Одеського міського
управління юстиції в рамках
виконавчого провадження 20054992
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_1, у тому числі на майно,
що знаходиться в іпотеці ПАТ
«Альфа-Банк», а саме, на квартиру що
складається з 3-х кімнат, загальною
площею 21,5 кв. м, житлова площа - 11,8 кв. м,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В своїх поясненнях позивач зазначає, що
право застави (іпотеки) у ПАТ
«Альфа-Банк» виникло з 24.05.2007 року з
моменту укладення нотаріально
посвідченого договору іпотеки, разом з
тим арешти на спірне майно були
накладені пізніше 2009-2010 року.
При цьому, позивач вказує, що вартість
предмету іпотеки, згідно п.3.3
іпотечного договору становить 1 021 110, 00
грн., а заборгованість ОСОБА_1 перед
позивачем по зобов'язанню становить 36
348 032, 13 грн. Враховуючи, що вартість
предмета іпотеки значно нижче
заборгованості боржника перед ПАТ
кредитором-Іпотекодержателем,
звернення стягнення на належну
боржнику квартиру для задоволення
грошових вимог стягувача, котрий не є
іпаотекодержателем, не допускається
законом та порушує права ПАТ
Судом встановлено, що 17.03.2014 року ОСОБА_1
передав нерухоме заставне майно ПАТ
«Альфа-Банк» з метою добровільної
реалізації майна та спрямування коштів
від продажу на погашення
заборгованості по кредитному договору.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, яким
врегульовано умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закон України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року №606-XIV (наділі - ЗУ "Про виконавче
Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче
провадження", виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Частиною 1 ст. 6 ЗУ "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
Частиною 1 ст. 17 ЗУ "Про виконавче
провадження" передбачено, що примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.
Для забезпечення реального виконання
рішення, відповідно до положень ч. 1 ст.
57 ЗУ "Про виконавче провадження",
застосовується арешт майна боржника.
При цьому, відповідно до положень ч. 2
ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження"
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Відповідно ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна
№12674480, виданого 24.05.2007 року приватним
нотаріусом ОСОБА_3, на підставі
договору №364 від 24.05.2007р. реєстратором
до вказаного реєстру було внесено
відповідні відомості щодо обтяження на
квартиру, що складається з 3-х кімнат,
загальною площею 21,5 кв. м, житлова площа
- 11,8 кв. м, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Ст. 3 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду. До іпотеки, яка виникає на
підставі закону або рішення суду,
застосовуються правила щодо іпотеки,
яка виникає на підставі договору, якщо
інше не встановлено законом. Взаємні
права і обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя за іпотечним
договором виникають з моменту його
нотаріального посвідчення. У разі
іпотеки, яка виникає на підставі закону
або рішення суду, взаємні права і
обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя виникають з дня
вчинення відповідного правочину, на
підставі якого виникає іпотека, або з
дня набрання законної сили рішенням
суду. У разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Ч. 1 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначає, що
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя». Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів;
коли вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю (відповідно
до ч. З ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, правосуддя в адміністративних
справах здійснюється
адміністративними судами.

Згідно ст. 58 Закону України «Про
заставу», якщо в результаті видання
органом виконавчої влади акта, який не
відповідає чинному законодавству та
порушує права заставодержателя або
інших осіб щодо володіння,
користування чи розпорядження
предметом застави, такий акт
визнається недійсним судом.

Як вбачається з копій оспорюваних
документів, відповідач виніс постанови
про арешт майна боржника 22.09.2009 та 15.07.2010
року пізніше, ніж внесено обтяження
нерухомого майна 24.05.2007, у зв'язку з чим
позовні вимоги вбачаються судом
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані докази, з аналізу
викладених положень чинного
законодавства та іпотечного договору
видно, що позивач має пріоритетне право
на задоволення забезпечених договором
застави вимог за рахунок нерухомого
майна, переважно перед іншими особами,
а, отже, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо звільнення з-під арешту.

Керуючись положеннями ч. 6 ст. 128, ст.ст.
69-71, ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк"
задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати постанову Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
від 22 вересня 2009 року ВП№В-7/793(2009) в
частині накладення арешту на квартиру,
що складається з 3-х кімнат, загальною
площею 21,5 кв. м, житлова площа - 11,8 кв. м,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці
ПАТ «Альфа-Банк».

3.Скасувати постанову Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
від 15 липня 2010 року ВП№20054992 в частині
накладення арешту на квартиру що
складається з 3-х кімнат, загальною
площею 21,5 кв., житлова площа - 11,8 кв. м,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці
ПАТ «Альфа-Банк».

4. Зобов'язати Перший Малиновський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
звільнити заставлене майно, а саме:
квартиру, що складається з 3-х кімнат,
загальною площею 21,5 кв. м, житлова площа
- 11,8 кв. м, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, з-під арешту.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.К. Каракашьян