Справа № 250/1799/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р.
м.Київ
К/800/40621/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області на
постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 07 червня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області про
оскарження дій суб'єкта владних
повноважень щодо виплати сум допомоги
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області, в якому
просила визнати протиправними дії щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14 листопада 2012
року до досягнення нею трирічного віку
у розмірі меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей до 6 років;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14
листопада 2012 року до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 07 червня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено; визнано
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14 листопада 2012
року до досягнення нею трирічного віку
у розмірі меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей до 6 років;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14
листопада 2012 року до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради Донецької області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувані судові рішення.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 09 листопада 2011 року
ОСОБА_2 звернулася до Управління праці
та соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради з заявою
про призначення допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Управлінням праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради 11 листопада 2011 року
прийнято рішення про призначення
ОСОБА_2, яка застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, допомоги по
догляду за дитиною, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07 вересня 2011 року по 11
липня 2014 року у розмірі 130 гривень.

Не погоджуючись з встановленим
відповідачем розміром допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку ОСОБА_2 звернулась до
суду.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України
«Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 №107-VI, правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, змінами до ст.13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40- 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», а з 01 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» від 27 квітня 2010 року № 2154-VI
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
виконання ст.45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки законами України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» також не змінювались розмір та
порядок виплат грошових коштів,
обумовлених Законами України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», то розмір такої допомоги
визначається приписами вказаних
Законів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спір виник щодо виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон
№2240-III), відповідно до ст.43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради Донецької
області залишити без задоволення.

Постанову Ясинуватьского
міськрайонного суду Донецької області
від 07 червня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді