Справа № 2а-3718/11/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р.
Справа № 49931/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В.В., Рибачука А.І.;

за участю секретаря судового засідання
- Сердюк О. Ю.;

представника позивача - Тітко О. С.,
Магори Н. Б.;

представника відповідача - Бобиляка В.
Б.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2011
року в справі за позовом Львівського
комунального підприємства
«Північне-411» до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2011 року, Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву Львівського
комунального підприємства
«Північне-411» до державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова про визнання нечинним рішення
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
№ /27818 від 22 листопада 2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 68726,80 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що Львівське комунальне
підприємство «Північне-411» має право не
застосовувати реєстратор
розрахункових операцій при наданні
послуг підприємствам, установам і
організаціями усіх форм власності у
разі проведення розрахунків у касі з
оформленням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку, тому
усі готівкові кошти, які надходили
підприємству за надані ним послуги, у
повній сумі обліковувались у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів з видачею клієнтам належно
оформлених квитанцій.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова №
/27818 від 22 листопада 2010 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
з мети та предмету діяльності ЛКП
«Північне-411», визначених у Статуті,
випливає, що воно не належить до
підприємств торгівлі та громадського
харчування, а зміст та призначення
наданих цим підприємством послуг дає
обґрунтовані підстави віднести їх до
«власних послуг». Відтак, ЛКП
«Північне-411», надаючи послуги, цілком
правомірно проводило розрахунки через
касу з оформленням прибуткових касових
ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку.
Також зазначено, що відповідачем при
прийнятті спірного рішення не
враховано положень ст.ст. 238, 239, 250
Господарського Кодексу України щодо
строків застосування
адміністративно-господарських
санкцій, що свідчить про
протиправність його рішення.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Львова,
подано апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що під час перевірки
ЛКП «Північне-411» встановлено, що на
даному підприємстві зареєстрований
реєстратор розрахункових операцій,
проте послуги підприємством
надавалися за готівку без його
використання.

Представники позивача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечили та просять таку залишити
без задоволення.

Представник відповідача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
підтримав та просить таку задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників позивача та
представника відповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Львівське комунальне
підприємство «Північне-411», відповідно
до свого Статуту, затвердженого
Шевченківською районною
адміністрацією Львівської міської
ради 27 серпня 2008 року, створене
Львівською міською радою з метою
отримання прибутку; забезпечення
експлуатації та збереження житлового
фонду, що знаходиться у власності
територіальної громади м. Львова,
здійснення контролю за експлуатацією
житлового фонду інших форм власності;
забезпечення контролю за утриманням
індивідуального житлового фонду та
утриманням в належному санітарному
стані закріпленої за ним території.
Основні напрямки діяльності
підприємства, у тому числі послуги, які
воно надає, перелічено у п. 2.2 Статуту.

17 листопада 2010 року за наслідками
проведеної планової перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова
складено акт № 1816/306/23-0/22333506 «Про
результати планової виїзної перевірки
Львівського комунального підприємства
«Північне 411» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01 липня 2008 року по 30 червня 2010 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2010
року».

Проведеною перевіркою виявлено
порушення, яке відображене в п. 3.7.5 Акта
перевірки щодо дотримання ЛКП
«Північне-411» вимог норм з регулювання
обігу готівки і яке полягає в тому, що
на підприємстві зареєстрований РРО
марки Mini 600.04 МЕ, заводський номер ПА
64101916, фіскальний номер , проте
підприємством (його посадовими
особами) протягом періоду, який
перевірявся, надавались послуги за
готівку без застосування реєстратора
розрахункових операцій. Також
встановлено, що кошти, отримані
впродовж липня 2008 року - червня 2010 року
за надані послуги на загальну суму 13745,36
грн., оприбутковувались у касі
підприємства з оформленням
прибуткових касових ордерів, із
занесенням їх у касову книгу, та
видачею громадянам відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою.

На підставі акта перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова
винесено рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
/27818 від 22 листопада 2010 року,
згідно з яким за порушення п. 2 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» на підставі ст. 17
цього Закону до ЛКП «Північне-411»
застосовано штрафні (фінансові)
санкцій в сумі 68726,80 грн.

Не погодившись з рішенням ДПІ в
Шевченківському районі м. Львова,
позивач оскаржив його в
адміністративному порядку, проте його
скарги були залишені без задоволення, а
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /27818 від 22
листопада 2010 року - без змін.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06 липня 1995 року реєстратори
розрахункових операцій застосовуються
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності або
юридичними особами (їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами) (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які
здійснюють операції з розрахунків в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, а також
уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу
іноземної валюти.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону,
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та наданні послуг
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та
громадського харчування, у разі
проведення розрахунків у касах цих
підприємств, установ і організацій з
оформленням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку.

Відповідно до акта перевірки від 17
листопада 2010 року, за період, що
перевірявся, а саме з липня 2008 року по
червень 2010 року включно, підприємство
отримало готівкові кошти за надані ним
такі види послуг видача довідок про
склад сім'ї (підприємство вправі
надавати такі послуги на підставі
Статуту та рішення Львівської міської
ради № 1431 від 26 грудня 2008 року з
додатками); вивіз твердих побутових
відходів (вправі надавати такі послуги
на підставі Статуту та рішення ЛМР №
1431, про що уклало договори із
підприємцями - замовниками послуг);
оренда приміщення (підприємство
отримувало кошти на підставі договору
оренди); експлуатаційні внески
(підприємство вправі надавати такі
послуги на підставі Статуту, рішення
Львівської міської ради № 1431 від
26грудня 2008 року, а також ухвали
Львівської міської ради № 654 від 28
листопада 1996 року, про що уклало з
замовником послуги договір № 1/06 від 03
січня 2006 року); завірення документів
(підприємство вправі надавати такі
послуги на підставі Статуту); послуги
міжвідомчих комісій (підприємство
вправі надавати платні послуги по
підготовці документів на засідання
міжвідомчої комісії згідно рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 331 від 25 травня 2007 року).

Отже, обов'язок застосування РРО при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг передбачений п. 1
ст. 3 Закону. Втім, п. 1 ст. 9 цього ж Закону
суб'єктів господарювання звільнено від
такого обов'язку при реалізації
власних послуг, тобто при умові збігу
продавця послуг та їх надавача в одній
особі. Судячи з мети та предмету
діяльності ЛКП «Північне-411»,
визначених у Статуті, воно не належить
до підприємств торгівлі та
громадського харчування, а зміст та
призначення наданих таким
підприємством послуг дає обґрунтовані
підстави віднести їх до «власних
послуг» у розумінні п. 1 ст. 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06 липня 1995
року. Відтак, ЛКП «Північне-411», надаючи
такі послуги, цілком правомірно
проводило розрахунки через касу з
оформленням прибуткових касових
ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку.

З приводу отримання готівки в рахунок
погашення заборгованості по сплаті
«інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу» чи «придбання
приміщення», то такі платежі взагалі не
відносяться до «розрахункових
операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» в
розумінні вищезгаданого Закону.
Витрати на інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу
відносяться до судових витрат,
пов'язаних з розглядом цивільної
судової справи, та відшкодовуються на
підставі рішення суду позивачу за
рахунок другої сторони. Кошти за
придбання приміщення підприємство
отримало на підставі ухвали Львівської
міської ради № 1325 від 06 грудня 2001 року
виходячи з розрахунку балансової
вартості для приєднання до нежитлового
фонду.

Згідно до Порядку, затвердженого
Постановою КМУ від 05 березня 2009 року №
193 та Порядку, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25
квітня 2008 року № 440, комунальне
підприємство Сокальської міської ради
«Сокальтеплокомуненерго» в першу
чергу повинно погасити заборгованість
за енергоносії, яка виникла в минулі
роки.

Щодо пропуску строків застосування
штрафних (фінансових) санкцій суд
апеляційної інстанції звертає увагу на
те, що відповідно до вимог статті 238
Господарського кодексу України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідації його
наслідків.

З огляду на викладене, фінансові
санкції у вигляді штрафів за порушення
норм регулювання обігу готівки є
адміністративно-господарськими
санкціями у розумінні статей 238, 239
Господарського кодексу України, отже,
повинні застосовуватися у межах
строків, визначених статтею 250 цього
Кодексу.

Статтею 250 Господарського кодексу
України встановлено обмеження строків
застосування
адміністративно-господарських
санкцій: адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до
суб'єкта господарювання протягом шести
місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Згідно з актом перевірки від 17
листопада 2010 року ЛКП «Північне-411»
вчиняло правопорушення в період з 10
липня 2008 року по 17 червня 2010 року.
Спірне рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій винесено
22 листопада 2010 року, тобто охоплює
частину порушень (з 01 липня 2008 року по 20
листопада 2009 року), щодо яких минуло
більше одного року з дня порушення, як
вважає відповідач, суб'єктом
господарювання законодавчо
встановлених правил здійснення
господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що орган державної
податкової служби при прийнятті
спірного рішення дійсно не врахував
положень ст.ст. 238, 239, 250 Господарського
Кодексу України щодо поняття, порядку
та строків застосування
адміністративно-господарських
санкцій, що тільки додатково свідчить
про протиправність його рішення у цій
частині.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що рішення
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
№ /27818 від 22 листопада 2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 68726,80 грн. - не
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2011
року в справі № 2а-3718/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили, а у випадку коли,
відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС
України, складення ухвали в повному
обсязі відкладено - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
А.І.
Рибачук

В. В.
Клюба

Ухвалу складено в повному обсязі 14
квітня 2014 року.