Справа № 606/500/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/53221/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області на
постанову Теребовлянського районного
суду Тернопільської області від 17
квітня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2013 року

у справі № 606/500/13а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Теребовлянському районі
Тернопільської області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області

про зобов'язання
вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Теребовлянського районного суду
Тернопільської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Теребовлянського районного
суду Тернопільської області від 17.04.2013,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01.10.2013, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області (далі - Головне
управління ПФУ) від 07.02.2013 № 7 «Про
результати розгляду заяви».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Теребовлянському
районі Тернопільської області
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 № 36, із
січня 2013 року.

У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій в частині
задоволеного позову, Головне
управління ПФУ оскаржило їх у
касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального права та прийняти нове
рішення - про відмову у позові.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
суди попередніх інстанцій не врахували
відсутність підтвердження
відповідними первинними документами
роботу позивача у спірний період на
посадах та роботах, які передбачено
Списком №2, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
№162. У той же час, відомості про зміну
назви підприємства, на якому працював
ОСОБА_2 у його трудову книжку не
внесені, а первинні документи ВАТ
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока» на державне
зберігання до архівних установ не
надходили.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_2 після досягнення
55-річного віку звернувся до комісії з
питань підтвердження стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років, Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах. Відповідно до
записів у трудовій книжці загальний
трудовий стаж позивача становить не
менше 25 років.

Зокрема, позивач працював з 12.06.1981 по
24.06.1992 машиністом холодильної
установки, яка працює на аміаку, на
Теребовлянському заводі сухого
знежиреного молока.

З 06.06.2007 позивач був прийнятий на роботу
машиністом аміачно-холодильних
установок ТОВ «Галичина Ласунка».
Вказаний період трудового стажу, що дає
право позивачу на призначення пенсії
на пільгових умовах відповідачами не
заперечується.

Рішенням комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
Головного управління ПФУ в
Тернопільській області від 07.02.2013 № 7
ОСОБА_2 відмовлено у зарахуванні до
пільгового стажу для призначення
пенсії на пільгових умовах згідно із
пунктом «б» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» період його роботи
машиністом холодильної установки, яка
працює на аміаку, з 12.06.1981 по 24.06.1992
через відсутність у його трудовій
книжці запису про зміну назви
підприємства з Теребовлянського
заводу сухого знежиреного молока на
ВАТ «Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока», а також через
відсутність документів про
правонаступництво (реорганізацію) цих
суб'єктів господарювання.

У той же час, судами попередніх
інстанцій установлено, що наказом
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Тернопільській області від 07.08.1996 №1020
«Про перетворення в процесі
приватизації державного підприємства
Теребовлянського заводу сухого
знежиреного молока у відкрите
акціонерне товариство
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока» державне
підприємство Теребовлянський завод
сухого знежиреного молока перетворено
у відкрите акціонерне товариство
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока». Цим же наказом
передбачено, що з моменту державної
реєстрації товариства діяльність
державного підприємства
Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока припиняється, а
його правонаступником є ВАТ
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока».

Згідно з довідкою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АЖ № 812003 від
05.03.2012 у вказаний реєстр 20.01.2007 внесено
судове рішення про порушення
провадження у справі про банкрутство
юридичної особи «ВАТ «Теребовлянський
завод сухого знежиреного молока», а
20.11.2008 - про припинення державної
реєстрації юридичної особи (ВАТ
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока») у зв'язку з
визнанням її банкрутом.

Також факт перетворення підприємства
підтверджено розпорядженням голови
Теребовлянської районної державної
адміністрації від 08.08.1996 №379 «Про
державну реєстрацію відкритого
акціонерного товариства
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока», свідоцтвом про
державну реєстрацію (перереєстрацію)
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи відкритого
акціонерного товариства
«Теребовлянський завод сухого
знежиреного молока».

Приймаючи рішення у частині
задоволеного позову, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на
підтвердження трудового стажу ОСОБА_2
на посаді машиніста холодильної
установки, яка працює на аміаку, з 12.06.1981
по 24.06.1992, що надає позивачу право
включення цього періоду до пільгового
стажу та призначення пенсії на
пільгових умовах.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується зі вказаним висновком
судів попередніх інстанцій з огляду на
таке.

Відповідно до пункту «б» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки
після досягнення 55 років і при
загальному стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 №162, а саме розділом ХХХІІ
«Загальні професії» була передбачена
посада «машиніст холодильних
установок, що обслуговують
аміачно-холодильні установки».

Така ж посада «машиніста холодильних
установок, що обслуговують
аміачно-холодильні установки»
передбачена і Списком №2, затвердженим
постановою Кабінету міністрів України
від 16.01.2003 N 36 (п. 33).

Згідно з положеннями пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 N 637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Ураховуючи, що у трудовій книжці
позивача містить запис про роботу на
посаді, передбаченій Списком №2, а
уточнюючу довідку для підтвердження
спеціального трудового стажу не може
бути надано з незалежних від позивача
причин, суд касаційної інстанції
дійшов висновку про наявність
достатніх підстав для зарахування
періоду роботи ОСОБА_2 з 12.06.1981 по 24.06.1992
до його пільгового стажу, який дає
право на призначення пенсії згідно із
пунктом «б» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» .

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
переліченими нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування чи зміни
рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області залишити без
задоволення.

Постанову Теребовлянського районного
суду Тернопільської області від 17
квітня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2013 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.