Справа № 2а-5666/12/1070
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м.Київ
К/800/41926/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Обухівської районної державної
адміністрації Київської області, третя
особа - прокуратура Обухівського
району Київської області, про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області, в
якому, з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог, просили скасувати
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 16 липня 2012 року №974, яким
скасовано розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області від 15
січня 2009 року №20; зобов'язати
Обухівську районну державну
адміністрацію затвердити державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ №065525 на ім'я ОСОБА_4 в
розмірі 2.55 га, за рахунок земель запасу
сільради для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
адміністративних межах Халеп'янської
сільської ради Обухівського району
Київської області, та державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 065526 на ім'я ОСОБА_3 в розмірі
2.55 га, за рахунок земель запасу
сільради для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
адміністративних межах Халеп'янської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що протест
прокурора містить помилкові висновки
щодо відсутності законних підстав для
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки громадянам ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
адміністративних межах Халеп'янської
сільської ради, а відповідач
неправомірно і безпідставно скасував
власне розпорядження та незаконною
відмовив позивачам у затвердженні
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 065525 на ім'я
ОСОБА_4 і державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 065526 на ім'я ОСОБА_3

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року, адміністративний позов
задоволений.

При винесенні рішень суди виходили із
неправомірності скасування
розпорядження голови Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області від 15 січня 2009 року №
20 та необґрунтованості висновків
прокуратури, викладених у протесті від
20 червня 2012 року № 2870вих.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Обухівська районна державна
адміністрація Київської області
звернулася до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

ОСОБА_3 у поданих запереченнях просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 28 лютого 1995 року
рішенням загальних зборів членів КСП
«Жовтень» Обухівського району ОСОБА_3
та ОСОБА_4 прийнято у члени КСП.

Рішеннями Халеп'янської сільської ради
від 18 лютого 2005 року №100-3-1 та №100-3-2 «Про
одержання земельної частки, паю»
позивачів включено у список на
одержання земельної частки (паю) в
розмірі 2,55 умовних га.

Розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 13 червня 2005 року №305
позивачам, як членам КСП «Жовтень»,
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із
виготовлення державних актів на право
приватної власності на землю в межах
середньої частки (паю) розміром 2,55 га за
рахунок земель державної власності в
адміністративних межах території
Халеп'янської сільської ради
Обухівського району Київської області;
землевпорядній організації доручено
виготовити вказану документацію для
погодження та затвердження її в
установленому порядку.

Розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 15 січня 2009 року №20 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
адміністративних межах Халеп'янської
сільської ради» затверджено
відповідну технічну документацію із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки громадянам ОСОБА_4 площею 2,5500
га та ОСОБА_3 площею 2,5500 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва в адміністративних межах
Халеп'янської сільської ради; передано
у власність позивачам земельні ділянки
та надано дозвіл землевпорядній
організації встановити межі земельних
ділянок та зони обмежень в натурі (на
місцевості) та виготовити державні
акти на право власності на землю.

20 жовтня 2010 року відділом Держкомзему у
м.Українка Обухівського району
Київської області складено державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 065525 на ім'я ОСОБА_4 та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 065526 на ім'я
ОСОБА_3

Прокурором Обухівського району
внесено протест від 20 червня 2012 року
№2870 на розпорядження Обухівської
райдержадміністрації №20 від 15 січня 2009
року.

На виконання протесту Обухівською
районною державною адміністрацією
Київської області видано
розпорядження від 16 липня 2012 року №974
«Про скасування розпорядження голови
райдержадміністрації від 15 січня 2009
року № 20».

Листом Обухівської районної державної
адміністрації Київської області №1768/67
позивачів повідомлено про відмову в
погодженні державних актів на право
власності на вищезазначені земельні
ділянки.

Пунктом 4 Указу Президента України від
10 листопада 1994 року № 666/94 «Про
невідкладні заходи щодо прискорення
земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва»
(який діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що кожний
член колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства має право безперешкодно
вийти з нього та одержати безкоштовно у
приватну власність свою частку землі
(пай) у натурі (на місцевості), що
засвідчується державним актом на право
приватної власності на землю.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», паюванню підлягають
сільськогосподарські угіддя, передані
у колективну власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, у тому числі створеним на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших
державних сільськогосподарських
підприємств здійснюється після
перетворення їх на колективні
сільськогосподарські підприємства і
передбачає визначення розміру
земельної частки (паю) у колективній
власності на землю кожного члена
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства без виділення
земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Згідно п.2 Указу Президента України від
08 серпня 1995 року № 720/95 право на
земельну частку (пай) мають члени
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства, в тому числі
пенсіонери, які раніше працювали в
ньому і залишаються членами
зазначеного підприємства, кооперативу,
товариства, відповідно до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Як встановлено ст.3 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»,
підставами для виділення земельних
ділянок у натурі (на місцевості)
власникам земельних часток (паїв) є
рішення відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право
на земельну частку (пай), які виявили
бажання одержати належну їм земельну
частку (пай) в натурі (на місцевості),
подають до відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації заяву про
виділення їм земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості).

Відповідно до п.5 Указу Президента
України від 08 серпня 1995 року № 720/95
видача громадянам сертифікатів на
право на земельну частку (пай) єдиного в
Україні зразка та їх реєстрація
провадяться відповідною районною
державною адміністрацією.

У п.6 Указу Президента України від 08
серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що у
разі виходу власника земельної частки
(паю) з колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства за його заявою здійснюється
відведення земельної ділянки в натурі
в установленому порядку і видається
державний акт на право приватної
власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного
акта на право приватної власності на
земельну ділянку сертифікат на право
на земельну ділянку (пай) повертається
до районної державної адміністрації.

У відповідності до ст.11 Закону України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
встановлення меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості) власникам
земельних часток (паїв) здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку.

Земельні ділянки, які будуть
використовуватися їх власниками,
самостійно закріплюються межовими
знаками встановленого зразка кожна
окремо.

Згідно ст.12 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» оформлення державних
актів на право власності на земельну
ділянку власникам земельних часток
(паїв) здійснюється землевпорядною
організацією, яка виконала
землевпорядні роботи щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості).

Порядок набуття громадянами права на
землю встановлений Розділом IV
Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування (ч.2 ст.116 Земельного
кодексу України). Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян (п.«а» ч.3 ст.116
Земельного кодексу України); одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій (п. «б» ч.3 ст.116
Земельного кодексу України); одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом (п.«в» ч.3 ст.116 Земельного
кодексу України).

Згідно п.7 ч.1 ст.13 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить вирішення питань
використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля.

У п.2 ст.21 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» встановлено,
що місцева державна адміністрація
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.39 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
відповідні місцеві державні
адміністрації очолюють їх голови, які
здійснюють керівництво їх діяльністю,
несуть відповідальність за виконання
покладених на місцеві державні
адміністрації завдань і за здійснення
ними своїх повноважень.

Статтею 17 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить,
зокрема: розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом (п.«а» ч.1):
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону (п.«ж» ч.1).

Отже, процедура виділення земельної
ділянки в натурі в даному випадку
зводиться до того, що особи, які виявили
бажання одержати належну їм земельну
частку (пай) в натурі (на місцевості),
подають до відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації заяву про
виділення їм земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості). Після прийняття
рішення розпорядником земель про
передачу земельної ділянки у власність
здійснюється перенесення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та виготовлення державного
акта на землю, за результатами чого
територіальний орган земельних
ресурсів проводить державну
реєстрацію права власності на землю.
Сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення
власникам земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) земельних
ділянок та видачі їм державних актів на
право власності на земельну ділянку.

Після видачі громадянину державного
акта на право приватної власності на
земельну ділянку сертифікат на право
на земельну ділянку (пай) повертається
до районної державної адміністрації
(ч.2 п.6 Указу Президента України від 08
серпня 1995 року № 720/95).

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
необґрунтованості посилань скаржника
про безпідставність отримання
позивачами у власність земельні
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
через відсутність у них сертифікатів
на право на земельну частку (пай).

Крім того, як вірно встановлено судами
попередніх інстанцій, позивачами
дотримано процедуру отримання
земельних часток паїв у власність, що
підтверджується Актами встановлення
та погодження меж земельної ділянки у
натурі від 14 вересня 2012 року, Актами про
передачу на зберігання встановлених
межових знаків власнику (користувачу)
земельної ділянки від 14 вересня 2007
року, Висновком Управління земельних
ресурсів в Обухівському районі про
наявні обмеження на використання
земельних ділянок від 12 червня 2008 року
№ 05-02/2814, Висновком Обухівського
районного відділу архітектури та
містобудування про наявні обмеження на
використання земельних ділянок від 25
липня 2008 року №2700, довідкою Управління
земельних ресурсів у Обухівському
районі від 21 липня 2008 року №05-03/1517,
згідно якої земельним ділянкам
позивачів присвоєно кадастрові номери.

Враховуючи дотримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
процедури отримання земельних часток
(паїв) у власність, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про скасування
незаконного розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області від 16
липня 2012 року №974 «Про скасування
розпорядження голови
райдержадміністрації від 15 січня 2009
року №20» та про задоволення вимог
позивачів про зобов'язання Обухівської
районної державної адміністрації
затвердити державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 065525 на ім'я ОСОБА_4 та державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 065526 на ім'я ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області відхилити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді