Справа № 805/1151/14
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хохленков О.В.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
справа №805/1151/14
Приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Сухарька М.Г., Шишова О.О.,
секретар судового засідання Святодух
О.Б., з участю представника позивача
Кириленко С.Ю., представника
відповідача Лобатої О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 805/1151/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАР АЛЬЯНС" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Донецькій області про
стягнення з Державного бюджету України
заборгованість бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість за грудень 2011 року у сумі
10037722,00 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАР АЛЬЯНС" (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів (далі - відповідач 1),
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Донецькій області (далі - відповідач 2)
про стягнення з Державного бюджету
України заборгованість бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість за грудень 2011 року у сумі
10037722,00 гривень.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року позов було задоволено в повному
обсязі.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАР АЛЬЯНС" бюджетну
заборгованість з податку на додану
вартість у розмірі 10037722 (десять
мільйонів тридцять сім тисяч сімсот
двадцять дві) гривні 00 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судові рішення суду першої
та апеляційної інстанцій оскаржені до
Вищого адміністративного суду України
і відповідно до абз.2 п.200.15 ст.200
Податкового кодексу України процедура
судового оскарження ще триває, строк
для подання відповідного висновку до
органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів, не
настав.

Таким чином, СДПІ не порушено вимоги
п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України
і як наслідок не порушено права та
законні інтереси ТОВ «ТАР АЛЬЯНС».

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено судом апеляційної
інстанції, позивач перебуває на
податковому обліку у спеціалізованій
державній податковій інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального Головного
Управління Міндоходів з 17.01.2012 року.

Відповідно до свідоцтва № 200022803 серія
НБ № 196386 позивач є платником податку на
додану вартість з 01.02.2012 року,
індивідуальний податковий номер
49 (а.с. 92).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТАР АЛЬЯНС" 18.01.2012
року подало до податкового органу
податкову декларацію з податку на
додану вартість за грудень 2011 року з
додатками, відповідно до якої від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту складає 10037722,00 гривень (а.с. 6-20).

18.01.2012 року позивачем подано додаток 4
"Заява про повернення суми бюджетного
відшкодування (Д4)" у розмірі 10037722,00
гривень (а.с. 21).

29 вересня 2013 року на підставі акту
перевірки позивача № 146/15-16-23/2-33853132 від
07.03.2012 року, яким встановлено порушення
п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"В3" від № /174/10/15-17/2, яким
відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування у розмірі 10037722,00 гривень
(а.с. 43).

На підтвердження здійснення
господарських операцій позивачем
надано суду реєстри митних декларацій,
виданих та отриманих податкових
накладних за грудень 2012 року та (а.с. 34).

Підставою для відмови у бюджетному
відшкодуванні відповідач зазначає акт
№ 146/15-16-23/2-33853132 від 07.03.2012 року, на
підставі якого прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "В3" від №
/174/10/15-17/2 від 29.03.2012 року, яким
відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування у розмірі 10037722,00 гривень
(а.с. 43).

Суд зазначає, що висновки акту
перевірки позивача № 146/15-16-23/2-33853132 від
07.03.2012 року, на підставі якого було
прийняте податкове
повідомлення-рішення форми "В3" №
/174/10/15-17/2 від 29.03.2012 року про
відмову у наданні бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 10037722,00 грн., були
предметом розгляду Донецького
окружного адміністративного суду у
справі № 2а/0570/7563/2012 за позовом ТОВ "ТАР
АЛЬЯНС" до Спеціалізованої ДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Донецьку про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення №
/174/10/15-17/2 від 29.03.2012 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012 року
по адміністративній справі №
2а/0570/7563/2012 за позовною заявою ТОВ "ТАР
АЛЬЯНС" до Спеціалізованої ДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Донецьку визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № /174/10/15-17/2
від 29.03.2012 року про відмову в наданні
бюджетного відшкодування за грудень 2011
року в сумі 10037722,00 грн. (а.с. 44-47).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року постанова суду першої
інстанції залишена без змін (а.с. 48-49).

Отже, постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012 року
у справі № 2а/0570/7563/2012 відповідно до
вимог частини 3 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
є такою, що набрала законної сили 25
вересня 2012 року.

Відповідно до статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

26.09.2012 року позивач звернувся до
відповідача с заявою № 07-1311 про
добровільне виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012 року
по адміністративній справі №
2а/0570/7563/2012 (а.с.50).

10.10.2012 року відповідач надав позивачу
відповідь № 21868/10/10 в якій вказує, що у
зв'язку з тим, що процедура судового
оскарження ще триває, при вирішенні
питання про направлення висновку до
органу Державної казначейської служби
він буде керуватися нормами чинного
законодавства (а.с.52).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.10.2012 року було відкрито
касаційне провадження за скаргою
спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
07.08.2012 року по адміністративній справі
№ 2а/0570/7563/2012 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012 року. Одночасно було
відмовлено скаржнику в задоволенні
клопотання про зупинення виконання
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012 року
по адміністративній справі №
2а/0570/7563/2012 та ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012 року, оскільки підстав для
задоволення клопотання, не вбачається
(а.с.53).

15.01.2014 року позивач повторно звернувся
до відповідача с заявою № 07-59 про
добровільне відшкодування на його
розрахунковий рахунок суми ПДВ за
грудень 2011 року у розмірі 10037722,00 грн. Та
відповідь на заяву отримана не була
(а.с.51).

Відповідно до пунктів 200.1-200.4 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.6 статті 200
Податкового кодексу України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Згідно з п.200.15 ст.200 ПК України, у разі
якщо за результатами перевірки сум
податку, заявлених до відшкодування,
платник податку або контролюючий орган
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, контролюючий орган не
пізніше наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження контролюючий орган
протягом п'яти робочих днів, що настали
за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Висновок про суми відшкодування
податку на додану вартість, в якому
зазначено суму, що підлягає
відшкодуванню з державного бюджету,
відповідачем 1 до відповідача 2 не
надавався.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.01.2011 року № 39 затверджено Порядок
взаємодії органів державної
податкової служби та органів державної
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість (далі - Порядок), відповідно до
якого у разі коли за результатами
проведення перевірок платника податку
з урахуванням вимог статей 73 і 83
Податкового Кодексу України
підтверджено достовірність
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, орган державної податкової
служби складає та зобов'язаний подати
органові державної казначейської
служби висновок про суми відшкодування
податку на додану вартість, в якому
зазначає суму, що підлягає
відшкодуванню з державного бюджету.

Відповідно до п.8 вказаного Порядку,
орган державної податкової служби
надсилає до органів державної
казначейської служби узагальнену
інформацію про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках.

Інформація про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках,
відповідачем 1 до відповідача 2 не
надавався.

Згідно статті 25 Бюджетного кодексу
України, Державне казначейство
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до норм п. 4 Положення про
Державну казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року № 460/2011,
Державна казначейська служба України
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Обставини, що встановлені постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 07.08.2012 у
справі № 2а/0570/7563/2012 та правомірність
включення позивачем суми 10037722.00 грн. до
податкового кредиту, за приписами ст.72
КАС України не підлягають доказуванню
в межах даної адміністративної справи.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що відповідач 1
не довів правомірність своїх дій при
відмові у бюджетному відшкодуванні
сум бюджетної заборгованості з податку
на додану вартість ТОВ "ТАР Альянс".

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі № 805/1151/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАР АЛЬЯНС" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Донецькій області про
стягнення з Державного бюджету України
заборгованість бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість за грудень 2011 року у сумі
10037722,00 гривень - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
складена в нарадчій кімнаті та
проголошена в судовому засіданні 25
квітня 2014 року, в повному обсязі
виготовлена 25 квітня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складання рішення відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання рішення в
повному обсязі.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
М.Г.Сухарьок

О.О. Шишов