Справа № 812/7464/13-а
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/59551/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ТОВ "Євромедіаправо" до
Луганської митниці Міндоходів про
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою ТОВ
"Євромедіаправо" на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року позивач звернувся в
суд із позовом до Луганської митниці
Міндоходів про зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року відмовлено в задоволенні
позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, представник позивача
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення, ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16 липня 2013 року
до Луганської митниці позивачем був
наданий лист № 7/мит. від 15 липня 2013 року
(арк. спр. 6), в якому товариство
повідомило митницю про укладання
попередньої угоди з литовським
закритим акціонерним товариством
«Білевро» про внесення іноземної
інвестиції шляхом введення до
статутного фонду ТОВ «Євромедіаправо»
легкового автомобіля «Вольво» S-40, 2007
року випуску, який рахується на балансі
ЗАТ «Білевро» за вартістю 5970 Євро, та
просило повідомити порядок, умови та
послідовність здійснення внесення
іноземної інвестиції, перелік та зміст
документів, котрі необхідно буде
надати до митниці, кількість та обсяг
необхідних митних платежів, які буде
необхідно сплатити, як позивачем, так і
литовським товариством, у разі
реалізації попередньої угоди.

Луганська митниця, 09 серпня 2013 року на
звернення позивача надіслала лист №
6.1/1-14/1864 (арк. спр. 7-10), в якому зазначено,
що питання, пов'язане із процедурою
митного оформлення та оподаткування
іноземних інвестицій, врегульовано
Законом України «Про режим іноземного
інвестування» від 19 березня 1996 року №
93/96-ВР, Митним кодексом України від 13
березня 2012 року № 4495-VІ, Податковим
кодексом України від 2 лютого 2010 року №
2755-VІ. В листі зазначені правові норми
про порядок здійснення іноземних
інвестицій, оподаткування операцій з
їх використанням, порядок
декларування, умови ввезення на митну
територію України автомобілів та інше.

Частинами 1, 2, 3 статті 21 Митного кодексу
України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ
передбачено, що за зверненнями
підприємств та громадян, що
переміщують товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України або провадять
діяльність, контроль за якою
відповідно до цього Кодексу покладено
на органи доходів і зборів
(заінтересованих осіб), органи доходів
і зборів безоплатно надають
консультації з питань практичного
застосування окремих норм
законодавства України з питань
державної митної справи. Консультації
з питань практичного застосування
окремих норм законодавства України з
питань державної митної справи
надаються митницями за місцем
розташування підприємств (за місцем
проживання або тимчасового
перебування громадян) або центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, в
усній, письмовій або, за бажанням
заінтересованої особи, електронній
формі у строк, що не перевищує 30
календарних днів, наступних за днем
отримання відповідного звернення.
Консультації в письмовій формі
надаються у вигляді рішень органів
доходів і зборів. Консультація з питань
практичного застосування окремих норм
законодавства України з питань
державної митної справи має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно особою,
якій надано таку консультацію.

Так, статтею 23 МК передбачено, що за
письмовими зверненнями декларантів
або уповноважених ними осіб органи
доходів і зборів приймають попередні
рішення щодо застосування окремих
положень законодавства України з
питань державної митної справи. Такі
рішення виносяться до початку
переміщення товарів через митний
кордон України. Попереднє рішення є
обов'язковим для виконання будь-яким
органом доходів і зборів. Форма
попереднього рішення та порядок його
прийняття визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Попередні рішення можуть прийматися з
питань: 1) класифікації товарів (у тому
числі комплектних об'єктів, що
постачаються в розібраному стані
декількома партіями протягом
тривалого періоду) згідно з УКТ ЗЕД; 2)
визначення країни походження товарів;
3) надання у випадках, передбачених цим
Кодексом, дозволу на поміщення товарів
в окремі митні режими.

За пунктом 8 частини 1 статті 4 МК
декларант - це особа, яка самостійно
здійснює декларування або від імені
якої здійснюється декларування.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку № 737,
попереднє рішення про країну
походження товару - документ
встановленої форми, що приймається за
зверненням заявника та засвідчується
рішенням про визначення країни
походження товару Уповноваженим
структурним підрозділом митного
органу, на який покладено функції
контролю за визначенням країни
походження товару. Відповідно до
пункту 2.1 Порядку № 737 для одержання
попереднього рішення заявник подає до
митного органу звернення про прийняття
попереднього рішення про країну
походження товару, заповнене за формою,
наведеною в додатку 1 до цього Порядку.
Пунктом 2.2 Порядку № 737 передбачено, що
до звернення додаються: документи, що
підтверджують країну походження
товару, визначені статтею 43 Митного
кодексу України (у випадках, коли їх
подання передбачено законом);
фотографії, креслення; комерційні,
технічні й інші документи, що містять
відомості про товар (наприклад,
технологічні схеми виробництва;
бухгалтерські документи про
калькуляцію собівартості одиниці
продукції; інформація про походження
та вартість імпортної сировини,
використаної при виробництві товару);
документи, які свідчать про те, що цей
товар повністю вироблено або піддано
достатній переробці в конкретній
країні (у разі наявності).

З аналізу листа позивача № 7/мит. від 15
липня 2013 року вбачається, що він
поданий без визначення питань
передбачених статтею 23 МК та Порядком
№ 737, не за формою та не за змістом
передбаченими вказаним Порядком, без
додання передбачених Порядком
документів, в тому числі доказів того,
що на момент звернення позивач є
декларантом.

Стаття 22 МК передбачено, що за надання
недостовірної інформації, а також за
неправомірну відмову у наданні
відповідної інформації, несвоєчасне
надання інформації та інші
правопорушення у сфері інформаційних
відносин посадові особи органів
доходів і зборів несуть
відповідальність, передбачену законом.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
митниця не відмовляла в розгляді
звернення позивача, відповідь митницею
на звернення ТОВ «Євромедіаправо»
надана своєчасно, зміст відповіді є
достовірним, оскільки відповідає
приведеним в ній нормам законодавчих
актів, тому підстави для задоволення
позову відсутні.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ТОВ "Євромедіаправо"
залишити без задоволення, постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді