Справа № 802/829/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 квітня 2014 р.
Справа № 802/829/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:
Порхун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області

про: зобов`язання вчинити дії та
стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області, в
якому просить зобов'язати відповідача
негайно у стислі терміни до 28.03.2014 р.
видати закордонний паспорт для виїзду
за кордон та стягнути матеріальну
шкоду в розмірі 450,42 грн. В судовому
засіданні позивач уточнив позовні
вимоги та просив зобов'язати
відповідача у стислі терміни, до 10 днів
з дня ухвалення рішення, видати йому
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач подавши необхідні документи
для оформлення паспорта громадянина
для виїзду за кордон звернувся з
письмовою заявою до Тульчинського
районного відділу управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області, однак відповідач
закордонний паспорт позивачу не
виготовив, письмової відповіді про
причини відмови у його видачі не надав,
в зв'язку з чим позивач звернувся до
суду.

В судовому засіданні було замінено
неналежного відповідача - управління
Державної міграційної служби м.
Тульчина на належного - управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача заперечувала
щодо позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях.
Просила суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
письмові докази, надавши їм юридичну
оцінку, суд прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами щодо оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, регулюються
правовими нормами Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 р. N
231 (надалі-Правила), Порядку
провадження за заявами про оформлення
паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, затвердженого наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 21 грудня 2004 р. N 1603 (надалі-Порядок).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.03.1995 №231 затверджені Правила
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення.

Так, згідно п.1 та п.5 зазначених Правил
визначено, що паспорт громадянина
України для виїзду за кордон (далі -
паспорт) і проїзний документ дитини
(далі - проїзний документ) є
документами, що посвідчують особу і
підтверджують громадянство України
особи, на яку вони оформлені, і дають
право цій особі на виїзд з України і
в'їзд в Україну.

Заява щодо оформлення
паспорта/проїзного документа
подається особисто або через своїх
законних представників до управлінь
(відділів) у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
головних управлінь, управлінь МВС в
Автономній Республіці Крим, областях,
мм. Києві та Севастополі (далі -
територіальні органи), відділів
(секторів) у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
міських, районних управлінь, відділів
МВС (далі - підрозділи) за місцем
проживання в Україні або
міжрегіональних центрів видачі
паспортних документів незалежно від
місця проживання в Україні.

Пунктом 10 зазначених Правил визначений
перелік документів, що подається
особою для оформлення закордонного
паспорта, серед яких: заява-анкета
встановленого зразка; паспорт
громадянина України, свідоцтво про
народження (для осіб віком до 16 років)
(після прийняття документів
повертається); копія виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного
мита або документ, що підтверджує
право на звільнення від його сплати.

Судом встановлено, що позивач 28.02.2014 р.
звертався до Тульчинського районного
відділу управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області з заявою (довільної
форми) про видачу паспорта громадянина
України для виїзду за кордон, разом з
заявою було подано квитанцію на
підтвердження сплати державного мита
за виготовлення паспорту в сумі 170,00
грн. та державного мита за втрату
паспорта в сумі 73, 32 грн. Таким чином, як
вбачається з матеріалів справи
позивачем не було надано повний
перелік документів, який визначено п. 10
Правил.

Відповідно до вимог ст.5 зазначеного
Закону та п.6 Правил заява про
оформлення паспорта розглядається
протягом не більш як трьох місяців з
дня подання документів.

04.03.2014 р. позивачем подано скаргу на дії
службової особи ОСОБА_3 та УДМС України
м. Тульчина, що адресована керівнику
Головного управління Міграційної
служби України у Вінницькій області, в
якій просить зобов'язати відповідача у
стислі терміни до 28.03.2014 р. видати
закордонний паспорт для виїзду за
кордон.

У відповіді наданій на скаргу позивача
від 04.03.2014 р. зазначено, що Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р.
№1098 окрім державного мита (170 грн.)
передбачено оплату громадянам при
оформленні паспорта для виїзду за
кордон вартості платної послуги
«Оформлення та видача паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон» (87, 15 грн.) та оплату вартості
бланка (станом на сьогоднішній день 120
грн.), і також те, що зазначені платежі є
обов'язковими при наданні вказаних
послуг.

Також, щодо вимоги позивача про
зобов`язання відповідача негайно у
стислі терміни до 10 днів видати
закордонний паспорт, суд зазначає
наступне.

Відповідно до вимог ст.5 Закону та п.6
Правил заява про оформлення паспорта
розглядається протягом не більш як
трьох місяців з дня подання документів.

Відповідно п. 7 Правил підставою для
термінового розгляду заяв щодо
оформлення паспорта є: листи МОЗ
України, МОЗ Автономної Республіки
Крим, обласних управлінь, Київського
міського головного управління,
Севастопольського міського
управління охорони здоров'я про
необхідність термінової поїздки за
кордон для лікування; надіслане з-за
кордону, у тому числі
дипломатичними представництвами чи
консульськими установами України,
повідомлення, що підтверджує факт
смерті родича, засвідчене
компетентним органом відповідної
держави. Зазначені документи для
термінового розгляду заяви беруться
до уваги протягом 15 днів від дати їх
видачі (відправлення).

У разі письмового звернення
замовника щодо термінового надання
послуги та можливості підрозділів
МВС або ДМС надати послугу у строк
до 10 днів, розмір плати збільшується
на 100 відсотків (п. 5 Порядку надання
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
платних послуг, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 р. N 1098).

Відповідно до п.п. л) п. 6 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93
за дострокове (до десяти робочих днів)
оформлення документів передбачених
підпунктами ми "б" (за видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон), "в" і "є" цього пункту, за
заявами громадян ставки державного
мита за вчинення відповідних дій
збільшуються на 100 відсотків.

Отже, підстав для видачі у стислі
терміни паспорта громадянина України
для виїзду за кордон та зобов'язання
відповідача вчинити такі дії немає,
оскільки позивачем не було сплачено
державне мито в сумі 340,00 грн., яке
передбачено Декретом Кабінету
Міністрів України «Про державне мито».

Таким чином враховуючи вищевикладене
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову в
частині зобов'язання відповідача у
стислі терміни, до 10 днів з дня
ухвалення рішення, видати позивачу
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон

В судовому засідання надано лист вих.
№ 357 від 22.03.14 р. Тульчинського
районного відділу управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області адресованого
ОСОБА_1, в якому зазначено, що для
отримання паспорта громадянина
України для виїзду за кордон необхідно
сплатити державне мито (170 грн.), а також
те, що відповідно до Постанови КМУ від
04.06.2007 р. №795 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р.
№1098) надання послуги з оформлення та
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон стягується плата у
розмірі 87, 15 грн., проте на оформлення
паспорта на заміну втраченого
стягується плата 73, 32 грн.

Суд з даного приводу та тверджень
представника відповідача щодо
обов'язковості оплати додаткових
послуг за видачу та оформлення
паспорта, зокрема: "Вартість послуг" -
87,15 грн. з посиланням на Постанову КМУ
від 04.06.2007 р. №795 "Про затвердження
переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
і розміру плати за їх надання" та
"Вартість бланка" - 120 грн. з посиланням
на п.4 Порядку надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р.
№1098 "Деякі питання надання
підрозділами МВС та ДМС платних
послуг", вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» від 21.01.1994 року №
3857-XII врегульовано порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок.

Статтею 7 вищенаведеного Закону
передбачено, що правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вищезазначеного Закону
Кабінет Міністрів України постановою
від 31 березня 1995 року № 231 прийняв
Правила, пунктом 10 яких затверджено
вичерпний перелік документів,
необхідних для оформлення паспорта у
разі тимчасового виїзду за кордон:
заява-анкета встановленого зразка;
паспорт громадянина України, свідоцтво
про народження (для осіб віком до 16
років) (після прийняття документів
повертається); копія виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Таким чином, нормами спеціалізованого
законодавства не передбачено будь-яких
додаткових платежів або дій, які
необхідно вчинити громадянам України
для отримання паспорта громадянина
України для виїзду за кордон.

Зазначена правова позиція
узгоджується з висновками Верховного
суду України викладеними в постанові
від 3 грудня 2013 року (справа № 21-416а13).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Також суд зазначає, що згідно зі
статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів
України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про
державне мито» (далі - Декрет)
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

Державне мито справляється, зокрема, за
видачу громадянам України паспорта для
виїзду за кордон або обміну цього
паспорта на території України у
розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (статті 2, 3 Декрету).

Таким чином, сплата установленого
Декретом державного мита покриває
вартість витрат, пов'язаних із
учиненням міграційною службою дій щодо
видачі громадянам України
закордонного паспорта на право виїзду
за кордон (у тому числі й вартість
бланка). Тому міграційна служба не
вправі вимагати повторної оплати тих
самих дій (послуг) на підставі іншого
нормативно-правового акта.

Що стосується вимоги про стягнення
матеріальної шкоди, то підстав для її
задоволення не вбачається, оскільки за
результатами судового розгляду не було
встановлено протиправних дій
відповідача, якими б така шкода була
завдану позивачу.

Також, враховуючи те, що позивачу
відмовлено в задоволенні позову, на
підставі ст. 94 КАС України підстав для
стягнення судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Вергелес Андрій Валерійович