Справа № 812/8267/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/1099/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівЧалого С.Я. Черпіцької Л.Т.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Луганський завод "Полімер" до
Луганської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправними та скасування рішення за
касаційною скаргою Луганської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ТОВ "Луганський завод
"Полімер" у Луганському окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до Луганської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішення.

Просило:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Луганської митниці Державної
митної служби України від 11 вересня 2013
року № 702000003/2013/000278/2 про коригування
митної вартості товару стосовно ТОВ
"Луганський завод "Полімер", за митною
декларацією від 09 вересня 2013 року №
702200001/2013/012320;

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товару від 11 вересня 2013 року №
702000003/2013/00263, складену Луганською
митницею Державної митної служби
України стосовно ТОВ "Луганський завод
"Полімер", за митною декларацією від 09
вересня 2013 року
№ 702200001/2013/012320;

- зобов'язати Луганську митницю
Державної митної служби України
вчинити дії з митного оформлення
товару за заявленою ТОВ "Луганський
завод "Полімер" митною вартістю згідно
митної декларації від 09 вересня 2013 року
№ 702200001/2013/012320
відповідно до ціни контракту від 08
травня 2013 року № 34;

- зобов'язати Луганську митницю
Державної митної служби повернути
позивачеві сплачену фінансову
гарантію у сумі 9254,66 грн. шляхом її
зарахування на поточний рахунок ТОВ
"Луганський завод "Полімер".

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року, залишеною без зміни ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, адміністративний позов ТОВ
"Луганський завод "Полімер" задоволено
у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Луганської митниці Державної
митної служби України від 11 вересня 2013
року № 702000003/2013/000278/2 про коригування
митної вартості товару стосовно ТОВ
"Луганський завод "Полімер", за митною
декларацією від 09 вересня 2013 року №
702200001/2013/012320.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмови у митному оформленні
товару № 702000003/2013/00263 від 11 вересня 2013
року, складену Луганською митницею
Державної митної служби України
стосовно ТОВ "Луганський завод
"Полімер", за митною декларацією від 09
вересня 2013 року
№ 702200001/2013/012320.

Зобов'язано Луганську митницю
Державної митної служби України
вчинити дії з митного оформлення
товару за заявленою ТОВ "Луганський
завод "Полімер" митною вартістю згідно
митної декларації від 09 вересня 2013 року
№ 702200001/2013/012320
відповідно до ціни контракту від 08
травня 2013 року № 34.

Зобов'язано Луганську митницю
Державної митної служби повернути
позивачеві сплачену фінансову
гарантію у сумі 9254,66 грн. шляхом її
зарахування на поточний рахунок ТОВ
"Луганський завод "Полімер".

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій
Луганська митниця Державної митної
служби подала касаційну скаргу, в якій
вказала на те, що оскаржувані рішення
судів у справі прийняті з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та
постановити у справі нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
ТОВ "Луганський завод "Полімер".

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ТОВ "Луганський завод "Полімер",
та апеляційний суд, залишаючи рішення
суду першої інстанції без зміни,
виходили з того, що Луганська митниця
Державної митної служби мала у своєму
розпорядженні усі необхідні документи
для митного оформлення ввезеного ТОВ
"Луганський завод "Полімер" на митну
територію України товару.

Відмовивши у прийнятті митної
декларації ВМД від 09 вересня 2013 року

№ 702200001/2013 та прийнявши рішення від 11
вересня 2013 року

№ 702000003/2013/000278/2 , а також Картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України від 11 вересня 2013 року №
702000003/2013/00263 Луганська митниця
Державної митної служби діяла не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Така правова позиція судів попередніх
інстанцій є правильною, оскільки вона
ґрунтується на повно та всебічно
встановлених обставинах справи та
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Згідно із статтею 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 40 Митного кодексу України
встановлено правило, що усі товари і
транспортні засоби, що переміщуються
через митний кордон України,
підлягають митному контролю.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України "Про затвердження Порядку
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів"
від 09 квітня 2008 року № 339 передбачено,
що контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів під час
проведення операцій їх митного
контролю і митного оформлення
здійснюється митним органом
відповідно до статті 41 Митного Кодексу
України шляхом проведення перевірки
документів, поданих для підтвердження
заявленої митної вартості товарів, і
відомостей, що необхідні для
здійснення митного контролю,
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено або наявною у
митного органу інформацією про рівень
цін на такі товари або вартість прямих
витрат на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

Статтею 45 Митного кодексу України
встановлений обов'язок осіб, які
переміщують товари і транспортні
засоби через митний кордон України,
подавати митним органам документи та
відомості, необхідні для здійснення
митного контролю.

Перелік документів, що
використовуються для визначення
митної вартості товарів, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 лютого 2006 року № 80 "Про перелік
документів, необхідних для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України".

Згідно зі статтею 81 цього ж Кодексу
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари і
транспортні засоби, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень Митного кодексу
України, вона та метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Відповідно до статей 264, 265 Митного
кодексу України заявлена декларантом
митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Митний орган здійснює
контроль правильності визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями цього Кодексу.

Митний орган має право упевнитися у
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Умови та механізм декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначені Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року №1766 (далі - Порядок
декларування митної вартості товарів).

Пунктом 6 вказаного Порядку
передбачено, що декларант самостійно
заповнює декларацію митної вартості,
за винятком граф, призначених для
відміток митниці, а пунктом 7 цього ж
Порядку визначений перелік
обов'язкових документів, що додаються
декларантом на підтвердження
заявлених ним відомостей про
визначення митної вартості, зокрема:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

За змістом пункту 11 Порядку
декларування митної вартості товарів
для підтвердження митної вартості
товарів на вимогу митного органу
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи. Посадова особа
митного органу у графі "Для відміток
митниці" декларації митної вартості
робить запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку
декларування митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати
додаткові документи, визначені у
пункті 11 цього Порядку протягом 10
календарних днів після ознайомлення із
записом митного органу про їх подання.
У разі відмови подати додаткові
документи декларант робить
відповідний запис із зазначенням дати,
прізвища та свого підпису на
зворотному боці основного аркуша
декларації митної вартості. Якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

Статтею 266 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України, здійснюється
шляхом застосування таких методів: за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод 1); за ціною
угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);
за ціною угоди щодо подібних
(аналогічних) товарів (метод 3); на
основі віднімання вартості (метод 4); на
основі додавання вартості (метод 5);
резервного (метод 6).

Пунктом 15 Порядку декларування митної
вартості товарів передбачено, що для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості товарів у разі потреби
на вимогу митного органу можуть
додатково подаватися такі документи:
установчі документи підприємства, що
переміщує товари; угода з третіми
особами, що пов'язана з угодою
(контрактом) поставки товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третіми
особами на користь продавця; рахунки
про сплату комісійних, брокерських
послуг, пов'язаних з виконанням умов
угоди щодо товарів, митна вартість яких
визначається; відповідна
бухгалтерська документація;
ліцензійні чи авторські угоди;
замовлення на поставку товарів;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми-виробника;
калькуляція фірми-виробника на товари,
митна вартість яких визначається; інші
документи, що можуть бути використані
для підтвердження відомостей,
заявлених у декларації митної
вартості.

Згідно з матеріалами справи 08 травня 2013
року між Китайською компанією "Taishan
Fiberglass Ins" (Продавець) та ТОВ "Луганський
завод "Полімер" (Покупець) було укладено
зовнішньоекономічний контракт № 34,
згідно з яким Продавець зобов'язався
продати, а Покупець - придбати товар,
згідно з Додатками до цього контракту
на загальну суму 60000,00 доларів США, який
має поставлятися партіями згідно з
окремими узгодженими додатками до
контракту.

На виконання умов контракту позивачем
для отримання чергової партії товару 27
червня 2013 року сплачено постачальнику
922,73 долари США а якості попередньої
оплати у розмірі 30 відсотків від
вартості товару, та 08 серпня 2013 року -
залишок вартості товару у розмірі 70
відсотків в сумі 2170,72 долари США.

Китайською компанією "Taishan Fiberglass Ins"
відповідно до Додатку № 1 та додаткової
угоди № 1 від 08 липня 2013 року до цього
контракту на умовах поставки СІF Одеса
Україна у серпні 2013 року у м. Одеса було
доставлено товар на загальну суму 3093,45
доларів США.

На підставі окремого договору
перевезення перевізником з м. Одеси
товар було доставлено на адресу
позивача, за що ТОВ "Луганський завод
"Полімер" сплачено 16700,00 грн.

З метою митного оформлення отриманого
товару позивачем 09 вересня 2013 року була
заповнена та подана до відповідача
митна декларація № 702200001/2013, в якій
товар був задекларований у митний
режим "імпорт" митною вартістю товару
32540,95 грн.

Позивач здійснив визначення митної
вартості товару за основним методом,
тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються.

Разом з митною декларацією на
підтвердження обґрунтованості
визначення митної вартості товару
позивачем також були надані митному
органу необхідні документи.

09 вересня 2013 року Митниця повідомила
Підприємство про необхідність надання
додаткових документів. На вимогу
відповідача позивач додатково надав:
виписку з бухгалтерської документації
стосовно складових митної вартості
товару у відповідності до умов
поставки; каталог виробника (продавця),
прейскурант, прайс-лист; інформацію
про відсутність аналогічного товару на
біржах.

За результатами розгляду наданих
документів 11 вересня 2013 року Митницею
ТОВ "Луганський завод "Полімер" видано
картку відмови №
702000003/2013/00263 у митному оформленні
товарів, згідно з якою відповідно до
пункту 2 частини шостої статті 54
Митного кодексу України у зв'язку з
відсутністю у поданих декларантом
документах всіх відомостей щодо
складових митної вартості, що
передбачено положеннями статті 58
Митного кодексу України, прийняте
рішення про коригування митної
вартості товарів від 11 вересня 2013 року
№ 702000003/2013/000278/2, у зв'язку з
неможливістю внесення змін до граф з
вартісними показниками у декларації
митної вартості (ДМВ) - вимоги наказу
МФУ від 24 травня 2012 року № 599, у митному
оформленні товарів за заявленою митною
вартістю відмовлено (пункт 2 частини
шостої статті 54 Митного кодексу
України), рекомендовано подання нової
митної декларації та декларації митної
вартості з визначенням митної вартості
на підставі Рішення про коригування
митної вартості товарів.

Згідно з рішенням про коригування
митної вартості вказаного товару
№702000003/2013/000278/2, прийнятого
відповідачем 11 вересня 2013 року,
відповідач відповідно до статті 64
Митного Кодексу України, встановив
митну вартість товарів за шостим
резервним методом (за аналогічними
операціями, що містяться у
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками) другорядного
способу.

Таке рішення прийнято з урахуванням
того, що подані декларантом документи
не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості та містять
розбіжності, у декларанта запрошено
додаткові документи, а саме: виписку з
бухгалтерської документації (стосовно
складових митної вартості товару у
відповідності до умов поставки),
каталоги, специфікації, прейскуранти,
(прайс-листи) виробника товарів,
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини, та інші
документи за бажанням декларанта.

На підставі частини четвертої статті 57
та частини п'ятої статті 55 Митного
кодексу України між митним органом та
декларантом проведена процедура
консультації з метою визначення основи
вартості відповідно до статей 59, 60
Митного кодексу України, за
результатами якої при здійсненні
обміну інформацією, наявної у
декларанта та митного органу досягнуто
згоди щодо товару № 1, товару № 2, товару
№ 3, товару № 4.

Враховуючи неможливість застосування
попередніх методів Митницею на
підставі статті 57 Митного кодексу
України здійснено коригування митної
вартості оцінюваних товарів за 6
резервним методом відповідно до
положень статті 64 Митного кодексу
України за рівнем митної вартості 5,53
дол/кг на підставі митної декларації
від 25 червня 2013 року № 702200001/2013/008465.

Разом з тим, відповідно до статті 64
Митного кодексу України резервний
метод застосовується у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, то митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Визначивши, що позивачем було надано
відповідачеві всі передбачені
вказаними правовими нормами
підтверджуючі документи, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
безпідставність проведення
відповідачем коригування митної
вартості товару за шостим резервним
методом (за аналогічними операціями, що
містяться у автоматизованій системі
аналізу та управління ризиками)
другорядного способу, оскільки такий
метод міг бути застосований тільки у
разі відсутності підстав для
застосування основного методу, який в
даному випадку застосовано позивачем
відповідно до вимог закону.

Також судами встановлено, що позивачем
було надано відповідачу достатнє
обґрунтування визначення митної
вартості отриманого товару за основним
методом, встановленим законом.
Страховий поліс від 16 липня 2013 року
№AJNT6024213Q001276С оформлено згідно вимог
Контракту № 34 від 08 травня 2013 року, в
якому зазначено умови постачання СІF
Одеса, Україна, що згідно з Інкотермс
означає - Базис поставки СІF (вартість,
страхування та фрахт (... назва порту
призначення) покладає на продавця
обов'язок придбання морського
страхування на користь покупця проти
ризику втрати та пошкодження товару за
час перевезення. Статтею А.3 умов СІF п. б
визначено, що продавець зобов'язаний за
власний рахунок застрахувати вантаж у
відповідності з договором
купівлі-продажу, на умовах надання
права покупцю або іншій особі, що
володіє страховим інтересом відносно
товару, заявляти вимоги безпосередньо
до страховика, а також надати покупцю
страховий поліс або інший доказ
страхового покриття.

За таких обставин у Луганської митниці
Державної митної служби України не
було підстав для коригування митної
вартості товару, ввезеного ТОВ
"Луганський завод "Полімер" на митну
територію України товару за УКТЗЕД,
відмови у його митному оформленні
відповідно до наданої ТОВ "Луганський
завод "Полімер" вантажної митної
декларації та для видачі Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України.

Суди попередніх інстанцій повно та
всебічно встановили обставини у справі
та наданим сторонами доказам дали
правильну правову оцінку. Їхні рішення
є законними і обґрунтованими, підстав
для їх скасування немає.

Доводи касаційної скарги Луганської
митниці Міністерства доходів і зборів
України не спростовують висновки судів
першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Луганської митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський завод
"Полімер" до Луганської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Чалий С.Я.

Черпіцька Л.Т.