Справа № 826/2544/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2014 року 13:00
№ 826/2544/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О., при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
доГолови Вищої ради юстиції
Лавриновича Олександра
Володимировичапровизнання
неправомірної бездіяльності, О Б С Т А В
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Голови Вищої ради юстиції
Лавриновича Олександра
Володимировича, в якому просить
визнати неправомірною бездіяльність
Голови Вищої ради юстиції Лавриновича
А.В., що полягає у ненаданні відповіді
на звернення ОСОБА_1; зобов'язати
відповідача розглянути звернення
ОСОБА_1 від 22.08.2013 р. та дати на нього
Позовні вимоги мотивовані
протиправною бездіяльністю Голови
Вищої ради юстиції Лавриновича А.В.
Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без участі
його представника чи клопотання про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило. Згідно наданих письмових
заперечень проти позовних вимог
заперечує, вважає їх необґрунтованими
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
ОСОБА_1 звернувся із листом до Голови
Вищої ради юстиції Лавриновича А.В. з
проханням повідомити йому дату і час
Однак, відповіді по суті відповідачем
Позивач, вважаючи, що його права та
інтереси порушені бездіяльністю
відповідача, звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом за захистом порушених прав та
Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ст. 131 Конституції
України в Україні діє Вища рада
юстиції, до відання якої належить:
внесення подання про призначення
суддів на посади або про звільнення їх
з посад; прийняття рішення стосовно
порушення суддями і прокурорами вимог
щодо несумісності; здійснення
дисциплінарного провадження стосовно
суддів Верховного Суду України і
суддів вищих спеціалізованих судів та
розгляд скарг на рішення про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності суддів апеляційних
та місцевих судів, а також прокурорів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
вищу раду юстиції» від 15 січня 1998
року22/98-ВР (надалі - Закон N 22/98-ВР) Вища
рада юстиції є колегіальним,
незалежним органом, відповідальним за
формування високопрофесійного
суддівського корпусу, здатного
кваліфіковано, сумлінно та
неупереджено здійснювати правосуддя
на професійній основі, а також за
прийняття рішень стосовно порушень
суддями і прокурорами вимог щодо
несумісності та у межах своєї
компетенції про їх дисциплінарну
Статтею 3 Закону N 22/98-ВР визначено
повноваження Вищої ради юстиції,
відповідно до яких, Вища рада юстиції
вносить подання Президенту України про
призначення суддів на посади або про
звільнення їх з посад; розглядає справи
і приймає рішення стосовно порушення
суддями і прокурорами вимог щодо
несумісності; здійснює дисциплінарне
провадження стосовно суддів
Верховного Суду України і суддів вищих
спеціалізованих судів; розглядає
скарги на рішення про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
суддів апеляційних та місцевих судів, а
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян» від 2 жовтня 1996
року N 393/96-ВР (надалі - Закон N 393/96-ВР)
визначено, що громадяни України мають
право звернутися до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно
до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
При цьому слід зауважити, що всі
звернення (заяви, скарги, клопотання)
розглядаються посадовими особами
Вищої ради юстиції (Головою Вищої ради
юстиції та заступником Голови Вищої
ради юстиції, які працюють на постійній
основі) в порядку Закону України «Про
звернення громадян» (зокрема, статей 14,
15, 19, 20) в частині, що не суперечить
Закону України «Про Вищу раду юстиції»,
а також з урахуванням положень Рішення
Конституційного Суду України від 21
травня 2002 року № 9-рп/2002 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень частин другої і четвертої
статті 1, абзацу другого пункту 8
частини першої статті 18, частини першої
статті 25, пунктів 1, 2, 4 частини першої
статті 30, частини першої статті 31,
частини першої статті 32, пункту 2
частини другої статті 33, пункту 2
частини другої та частини третьої
статті 37, статей 38 і 48 Закону України
«Про Вищу раду юстиції» (справа про
Закон України «Про Вищу раду юстиції»).
Цим Рішенням Конституційного Суду
України, зокрема, передбачено, що Вища
рада юстиції зобов'язана перевіряти
звернення народних депутатів України,
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини так само, як і звернення
інших посадових осіб, органів
державної влади і місцевого
самоврядування, кожного громадянина,
якщо в них містяться відомості про
наявність передбачених частиною п'ятою
статті 126 Конституції України підстав
для звільнення судді з посади, про факт
дисциплінарного проступку судді
Верховного Суду України або судді
вищого спеціалізованого суду, і за
результатом перевірки приймати
Відповідно до частини першої статті 22
Закону N 393/96-ВР керівники та інші
посадові особи органів державної
влади, місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян зобов'язані проводити
особистий прийом громадян.
Щодо позовних вимог в частині визнання
неправомірною бездіяльності Голови
Вищої ради юстиції Лавриновича А.В., що
полягає у ненаданні відповіді на
звернення ОСОБА_1, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи,
заява позивача щодо отримання
можливості бути прийнятим на
особистому прийомі Головою Вищої ради
юстиції, в якій зазначалося про відмову
позивачеві у доступі до правосуддя з
огляду на винесення Вищим
адміністративним судом України двох
протилежних за змістом ухвал, надійшла
до Вищої ради юстиції 22 серпня 2013 року.
У структурі секретаріату Вищої ради
юстиції діяло (на момент звернення
позивача) управління по роботі зі
зверненнями, запитами на інформацію та
прийому громадян секретаріату Вищої
ради юстиції, до складу якого входив
відділ з питань прийому громадян та
розгляду запитів на інформацію, до
завдань якого, серед інших, належало
забезпечення належної організації
особистого прийому громадян і
своєчасного та належного розгляду
З порушеного у вищезазначеній заяві
питання, зокрема, щодо дій суддів
Вищого адміністративного суду України
Ситникова О.Ф., Весельської Т.Ф.,
Малиніна В.В. позивача було
зареєстровано на особистий прийом
відділом з питань прийому громадян та
розгляду запитів на інформацію та
прийнято на особистому прийомі
заступником Голови Вищої ради юстиції
Удовиченком О.С. 13 листопада 2013 року.
Інших письмових звернень в цей день
позивачем до Вищої ради юстиції подано
не було, що підтверджується копіями
відповідних сторінок журналу
реєстрації особистого прийому
громадян заступником Голови Вищої ради
В подальшому позивач подав до Вищої
ради юстиції через відділ питань
прийому громадян та розгляду запитів
на інформацію письмові звернення,
зокрема, щодо порушень, як зазначив
позивач, норм чинного законодавства
суддями Вищого адміністративного суду
України Ситниковим О.Ф., Весельською
Т.Ф. та Малиніним В.В.
Так, 18 листопада 2013 року до Вищої ради
юстиції через відділ з питань прийому
громадян та розгляду запитів на
інформацію надійшла заява позивача про
не допуск його до правосуддя, що
підтверджується відповідними копіями
сторінок журналу реєстрації звернень
(заяв, скарг, пропозицій) громадян,
підприємств, установ, організацій.
В заяві, зокрема, повідомлялося про те,
що 05 жовтня 2011 року Окружним
адміністративним судом м. Києва у
ухвалу про повернення позовної заяви
ОСОБА_1 до Голови Вищої ради юстиції
Колесниченка В.М. про зобов'язання
вчинити дії у зв'язку з тим, що позовну
заяву подано без додержання вимог
підсудності.
В той же час ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 13
жовтня 2011 року у справі № П/9991/585/11
аналогічна позовна заява ОСОБА_1 до
Голови Вищої ради юстиції Колесниченка
В.М. про визнання бездіяльності
протиправною також була повернута
позивачеві у зв'язку з непідсудністю
справи цьому адміністративному суду.
В подальшому ухвала Окружного
адміністративного суду м. Києва у
була залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2012 року у складі колегії суддів Чаку
Є.В., Маслія В.І., Файдюка В.В. та ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2013 року у складі колегії
суддів Ситникова О.Ф., Весельської Т.Ф.
Колегією суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів Олендера І.Я., Бим М.Є.,
Гончар Л.Я., Ємельянової В.І. та
Стародуба О.П. винесено ухвалу від 08
серпня 2013 року, якою відмовлено ОСОБА_1
у доступі до провадження Верховного
Суду України зазначеної справи в
порядку перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
На підставі викладеного позивач
просив, зокрема, відкрити
дисциплінарне провадження стосовно
суддів Вищого адміністративного суду
України Ситникова О.Ф., Весельської Т.Ф.
та Малиніна В.В.; доручити Вищій
кваліфікаційній комісії суддів
України здійснити перевірку дій суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду Чаку Є.В.,
Маслія В.І., Файдюка В.В. та дати оцінку
діям суддів Вищого адміністративного
суду України Олендендера І.Я., Бим М.Є.,
Гончар Л.Я., Ємельянової В.І. та
Виходячи з положень статті 22 Закону N
22/98-ВР заступник Голови Вищої ради
юстиції виконує обов'язки Голови в разі
його відсутності, забезпечує
підготовку справ до розгляду та
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та регламентом
Відповідно до пункту 3 § 4 глави 1
Розділу І Регламенту Вищої ради
юстиції заступник, крім здійснення
повноважень, визначених статтею 22
Закону N 22/98-ВР, за дорученням Голови
Вищої ради юстиції надає відповідь у
разі надходження скарги, заяви,
звернення, що не містять достатніх для
призначення перевірки відомостей про
наявність підстав для звільнення судді
за порушення присяги чи притягнення до
дисциплінарної відповідальності судді
Верховного Суду України або судді
вищого спеціалізованого суду, про
порушення вимог щодо несумісності
суддею чи прокурором.
Звернення позивача на особистому
прийому 13 листопада 2013 року та подані в
подальшому письмові звернення не
містили достатніх відомостей щодо
наявності, передбачених частиною
п'ятою статті 126 Конституції України
підстав для звільнення суддів з посад
за порушення присяги та притягнення
суддів Вищого адміністративного суду
України до дисциплінарної
Тому заступником Голови Вищої ради
юстиції Удовиченком О.С. з приводу
відомостей щодо порушень, допущених, на
думку позивача, вищезазначеними
суддями Вищого адміністративного суду
України, викладених позивачем під час
особистого прийому 13 листопада 2013 року,
а також у зверненні позивача, поданому
до Вищої ради юстиції 18 листопада 2013
року, була надана відповідь від 27
відповідними роз'ясненнями.
Зокрема, з приводу запису на особистий
прийом до Голови Вищої ради юстиції
заступник Голови Вищої ради юстиції
Удовиченко О.С, зокрема, зазначив, що 13
листопада 2013 року позивача було
прийнято ним як заступником Голови
Вищої ради юстиції. Також позивач
записаний на його наступний прийом зі
скаргою на інших суддів. В цьому ж листі
позивачеві було роз'яснено про
можливість запису на особистий прийом
за телефоном (із зазначенням номеру)
або безпосередньо у відділі прийому
громадян та розгляду запитів на
Таким чином, правом на спілкування з
керівництвом Вищої ради юстиції,
передбаченим частиною першою статті 22
Закону N 393/96-ВР позивач скористався.
Право бути прийнятим на особистому
прийомі керівництвом Вищої ради
юстиції було забезпечено йому і в
подальшому, що підтверджується,
зокрема, записами у журналі реєстрації
особистого прийому громадян
заступником Голови Вищої ради юстиції
за 22 січня та 12 лютого 2014 року.
Таким чином, посадовими особами Вищої
ради юстиції були виконані вимоги
Закону України «Про звернення
громадян» та «Про Вищу раду юстиції»
щодо розгляду звернення позивача та
проведення особистого прийому
громадян, тому підстави для
задоволення позову в частині визнання
неправомірною бездіяльності
відповідача у суду відсутні.
Водночас вирішуючи дану справу, суд
виходить з того, що позивач пред'явив
позов не до Вищої ради юстиції, а до
посадової особи цього органу, що є
однією з підстав відмови у задоволенні
позовних вимог в частині визнання
бездіяльності Лавриновича О.В.
Відповідно до ст. 15 Закону N 393/96-ВР
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону N 393/96-ВР
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
Таким чином, органи державної влади
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати заяви громадян в
термін не більше одного місяця з
обов'язковим наданням письмової
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач зазначив, що право бути
прийнятим на особистому прийомі
керівництвом Вищої ради юстиції було
забезпечено позивачу, що
підтверджується, зокрема, записами у
журналі реєстрації особистого прийому
громадян заступником Голови Вищої ради
юстиції за 22 січня та 12 лютого 2014 року.
Однак, письмової відповіді на
звернення позивача від 22.08.2013 р.
відповідачем не надано, чим порушено
положення ст. 15 Закону N 393/96-ВР.
За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині зобов'язання Вищої ради
юстиції розглянути звернення ОСОБА_1
від 22.08.2013 р. та дати на нього письмову
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69 - 71, 94, 160 - 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Зобов'язати Вищу раду юстиції
розглянути звернення ОСОБА_1 від 22.08.2013
р. та дати на нього письмову відповідь.
3. В іншій частині позовних вимог
Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук