Справа № 826/18050/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптека низьких цін
ТМ" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптека
низьких цін ТМ" до державної
екологічної інспекції в м. Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А
Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Аптека низьких цін
ТМ" подало апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На підставі наказу від 07 жовтня 2013 року
№ 2012 "Щодо здійснення планової
перевірки" та направлення на
проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 07 жовтня 2013 року №
1936, відповідачем в період з 08 жовтня 2013
року по 25 жовтня 2013 року проведено
планову перевірку позивача.

За результатами перевірки складено акт
№ 08-1617а, в якому зафіксовано, що у
позивача відсутні дозвіл та ліміт на
утворення та розміщення відходів у 2013
році. Крім того, позивачем не ведеться
первинний поточний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються.

На підставі акту перевірки, 30 жовтня 2013
року відповідачем складено припис №
08/194, яким позивача зобов'язано у строк
до 14 листопада 2013 року: отримати дозвіл
та ліміт на утворення і розміщення
відходів; завести журнал первинного
поточного обліку кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, у встановленій формі;
призначити наказом відповідальну
особу за дотриманням
природоохоронного законодавства на
підприємстві; укласти договори з
організаціями, які займаються
утилізацією, вивозом та знешкодженням
відходів, які утворюються у ході
діяльності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
правомірність припису № 08/194 від 30.10.2013
року.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" від 05
квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон
України № 877-V), Закону України "Про
відходи" від 05 березня 1998 року № 187/98-ВР
(далі - Закон України № 187/98-ВР), Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" від 25 червня 1991
року № 1264-XII (далі - Закон України
№1264-XII), Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства від 10
вересня 2008 року № 464 (далі - Порядок №
464), Порядку розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів від 03 серпня 1998
року № 1218 (далі - Порядок № 1218), Порядку
ведення державного обліку та
паспортизації відходів від 01 листопада
1999 року № 2034 (далі - Порядок № 2034),
Інструкції щодо заповнення типової
форми первинної облікової
документації № 1-ВТ "Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари" від 07
липня 2008 року № 342 (далі - Інструкція №
342), Положення про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі від 04 листопада 2011 року №
429 (далі - Положення № 429) та іншими
нормативно-правовими актами.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України №
877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України №
187/98-ВР відходи - будь-які речовини,
матеріали і предмети, що утворилися у
процесі виробництва чи споживання, а
також товари (продукція), що повністю
або частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення; виробник відходів - фізична
або юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;
розміщення відходів - зберігання та
захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
об'єктах.

В ст. 17 Закону України № 187/98-ВР
зазначені обов'язки суб'єктів
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами.

Статтями 32, 33 та 42 Закону України №
187/98-ВР визначені заходи щодо обмеження
та запобігання негативному впливу
відходів, вимоги щодо зберігання та
видалення відходів та правопорушення у
сфері поводження з відходами.

Правові, економічні та соціальні
основи організації охорони
навколишнього природного середовища в
інтересах нинішнього і майбутніх
поколінь визначені Законом України №
1264-XII.

В ст. ст. 20 та 68 Закону України № 1264-XII
визначені компетенція центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, в галузі охорони
навколишнього природного середовища
та використання природних ресурсів та
відповідальність за порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Колегією суддів встановлено, що між
апелянтом та контрагентами були
укладені наступні договори: договір
оренди нежилого приміщення № 01/07/13 від
01.07.2013 року, укладений з ФОП ОСОБА_3;
договір оренди нежитлового приміщення
від 18.10.2012 року, укладений з ФОП ОСОБА_4;
договір суборенди нежилого приміщення
№ 1 від 12.06.2012 року, укладений з ФОП
ОСОБА_5; договір оренди (найму) № 21/12/О
від 11.09.2012 року, укладений з ТОВ «НІСЕК»;
договір суборенди нежилого приміщення
№ 3 від 05.07.2012 року, укладений з ФОП
ОСОБА_6; договір оренди нежилого
приміщення від 12.06.2013 року, укладений з
ФОП ОСОБА_7; договір оренди нежитлового
приміщення від 28.03.2013 року, укладений з
ФОП ОСОБА_8; договір оренди № ТО/1/15 від
04.04.2011 року, укладений з ТОВ «СНС»;
договір оренди нерухомого майна №3/13/О
від 02.03.2013 року, укладений з ПП
«Південний»; договір оренди № 212012 від
03.05.2012 року, укладений з ПАТ «ПАРФУМ»;
договір оренди нежилого приміщення від
26.12.2012 року, укладений з ФОП ОСОБА_9
(а.с.38-125).

Також колегією суддів встановлено, що
між апелянтом та контрагентами були
укладені наступні договори: договір
про надання послуг з організації
вивезення і утилізації твердих
побутових відходів № 65 від 02.09.2013 року,
укладений з КП «Поділ-благоустрій»;
договір на надання послуг з вивезення
твердих побутових відходів № 9032-Ш від
01.08.2013 року, укладений з КП ВО Київради
«Київкомунсервіс»; договір на
вивизення та утилізацію твердих
побутових відходів № 1383 від 01.01.2012 року,
укладений з ДП «Фірма Альтфатер Київ»;
договір на надання послуг з вивезення
побутових відходів № 4107-Ш від 01.10.2012
року, укладений з КП ВО Київради
«Київкомунсервіс»; договір про надання
послуг по збиранню, вивезенню та
захороненню твердих побутових
відходів (ТПВ) № 705124/14 від 01.04.2011 року,
укладений з ПАТ «Київспецтранс»;
договір про надання послуг з вивозу та
знешкодженню твердих побутових
відходів (ТПВ) № 38/12 від 01.01.2012 року,
укладений з ТОВ «НІСЕК»; договір про
надання послуг з вивозу та
знешкодженню твердих побутових
відходів (ТПВ) № 30/05-06 від 30.05.2006 року,
укладений з ПП «В.Б. Трейдінг»; договір
про надання послуг по збору та
вивезенню відходів комунальних
(міських) змішаних, у тому числі сміття
з урн (твердих побутових відходів) № 113
від 01.01.2012 року, укладений з ТОВ
«Ніколсан»; договір про надання послуг
по збору та вивезенню відходів
комунальних (міських) змішаних, у тому
числі сміття з урн (твердих побутових
відходів) № 123 від 01.01.2012 року, укладений
з ТОВ «Ніколсан».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що в процесі господарської
діяльності підприємства позивача
утворюються побутові відходи,
обов'язок щодо їх тимчасового
розміщення, вивезення, утилізації або
захоронення покладено на контрагентів
позивача.

Як зазначено в п. "а" ч. 1 ст. 32 Закону
України № 187/98-ВР, з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини,
забороняється вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.

Крім того, в п. 8 Порядку № 1218 визначено,
що власники відходів, для яких платежі
за розміщення відходів усіх класів
небезпеки не перевищують 10 гривень на
рік, власники тільки побутових
відходів, що уклали договори на
розміщення відходів з підприємствами
комунального господарства та власники
відходів як вторинної сировини, які
провадять статутну діяльність із
збирання і заготівлі таких відходів,
звільняються від одержання лімітів на
утворення та розміщення відходів.

Також п. 10 Порядку № 1218 визначено, що
місцеві державні адміністрації за
погодженням з органами Мінекоресурсів
на місцях до 1 лютого поточного року
визначають перелік власників відходів,
яким необхідно одержати ліміти на
утворення та розміщення відходів на
наступний рік (крім власників, які
звільняються від одержання таких
лімітів).

Проте, як встановлено під час розгляду
справи, підприємство позивача не було
включено до жодних подібних переліків.

Крім того, відповідно до п. 6 Порядку №
2034 номенклатура відходів, за якою
ведеться державний статистичний облік
відходів, розроблюється Мінекобезпеки
відповідно до державного
класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор
відходів" і затверджується
Держкомстатом.

Разом з тим, побутові відходи, які
утворюються в процесі господарської
діяльності підприємства позивача, не
внесені до вказаного класифікатора.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що у позивача
відсутній обов'язок на отримання
дозволу та лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції № 342 дана
інструкція встановлює порядок ведення
первинного обліку відходів та
пакувальних матеріалів і тари за
типовою формою № 1-ВТ "Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари" (далі -
типова форма № 1-ВТ), яку заповнюють
підприємства, установи, організації
усіх форм власності, видів економічної
діяльності та організаційно-правових
форм господарювання і фізичні особи -
підприємці (далі - підприємства), у
процесі діяльності яких утворюються
відходи, у тому числі відходи
пакувальних матеріалів і тари (далі -
упаковка).

Проте, як зазначалось вище, в процесі
господарської діяльності підприємства
позивача утворюються лише побутові
відходи.

Таким чином, вимога відповідача щодо
зобов'язання позивача завести на
підприємстві журнал первинного обліку
відходів форми 1-ВТ є неправомірною.

Вказані обставини не були досліджені
судом першої інстанції, що привело до
неправильних висновків щодо наявності
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
неправомірність припису державної
екологічної інспекції у місті Києві №
08/194 від 30.10.2013 року.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів, у відповідності до ч.2 ст. 205 КАС
України, приходить до висновку, що
постанову суду першої інстанції
необхідно скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
повністю.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптека
низьких цін ТМ" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нову, якою позов
задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати
припис державної екологічної
інспекції у місті Києві № 08/194 від 30.10.2013
року.

Постанова набирає законної сили у
порядку, визначеному ст. 254 КАС України,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 22.04.2014 року.

Головуючий суддя

Коротких А. Ю.

Судді:

Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.