Справа № 805/12692/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року
м. Київ К/800/64279/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Вербицької О.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 21.10.2013

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013

у справі № 805/12692/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СРЗ»

до Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

третя особа Східна митниця Міндоходів

про визнання незаконним та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21.10.2013, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26.11.2013, позовні вимоги задоволено:
визнано незаконними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області форми «Р» від 20.08.2013
№ 1 та № 2.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно умов контракту
№ 35 від 12.03.2012, укладеного між позивачем
(підрядник) та Фірма «Интербункер
Трейдинг Эс Эй» (замовник), підрядчик
зобов'язується виконати заводський
ремонт т/х "Рене" (судно).

На виконання умов вищевказаного
контракту позивач звернувся із заявою
від 18.05.2012 № ОД-1351 до начальника митного
поста «Азов-порт» Східної митниці
Міндоходів з пропозицією щодо
встановлення строку тимчасового
ввезення судна до 31.12.2012, і заступником
начальника митного поста «Азов-порт»
на зворотному боці заяви прийнято
рішення - «Тимчасове ввезення
дозволено», але зазначено строк дії
дозволу до 01.09.2012.

04.09.2012 ТОВ «СРЗ» звернулось із заявою
№ОД-2317 до начальника митного поста
«Азов-порт» Східної митниці за
дозволом на здійснення операцій з
переробки на митній території України
на зворотному боці заяви прийнято
рішення "Ввезення та переробку товарів
дозволено" і зазначено строк дії
дозволу до 31.12.2012.

За результатами проведеної
відповідачем документальної невиїзної
перевірки митного оформлення товару
«Морське судно «Rene», прапор - Панама,
яке використовується для перевезення
нафти та інших нафтопродуктів
наливом», ввезеного на митну територію
України позивачем, складено акт
перевірки від 31.07.2013 № 3/3/05-99-22-11/, в
якому зафіксовані порушення позивачем
ч.1 ст. 112 Митного кодексу України в
частині незабезпечення завершення
митного режиму тимчасового ввезення у
встановлений строк, тобто, вчинено
порушення митних правил, передбачених
ч.1 ст. 481 Митного кодексу України.
Зазначене порушення призвело до
недоборів митних платежів у сумі 1 309
007,70 грн. (з них мито - 251 732,25 грн., ПДВ - 1 057
275,45 грн.), які підлягають перерахуванню
до Державного бюджету.

На підставі вищезазначеного акта
перевірки, відповідачем 20.08.2013 прийняті
податкові повідомлення-рішення форми
"Р": № 1, яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем - мито на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами господарювання за
основним платежем - 251 732,25 грн. та
штрафними санкціями - 62 933,06 грн.; № 2,
яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем - ПДВ з
товарів, ввезених на територію України
суб'єктами господарювання за основним
платежем - 1 057 275,45 грн. та штрафними
санкціями - 264 318,86 грн.

Актом перевірки досліджено заяви ТОВ
«СРЗ» про надання дозволу на відкриття
режиму тимчасового ввезення та
переробки на митній території України,
з яких відповідачем встановлено, що
керівництвом м/п «Азов-порт» Східної
митниці Міндоходів прийнято рішення
про допуск судна до переміщення через
митний кордон України в режимі
тимчасового ввезення з встановленням
кінцевого строку вивезення товару до
01.09.2012 і здійснено митне оформлення за
вантажно-митною декларацією від 22.05.2012
№700120805/2012/003237, однак, станом на 01.09.2012
ТОВ «СРЗ» не вивезло товар і не
задекларувало його до іншого митного
режиму, тим самим порушивши основну
умову режиму тимчасового ввезення ст.
103, ст. 112 Митного кодексу України.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів щодо
протиправності прийняття відповідачем
спірних податкових повідомлень-рішень,
враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що
постановою Східної митниці Міндоходів
від 17.10.2012 № 0715/700120801/12 визнано винним
ОСОБА_2 (представника ТОВ «СРЗ») у
вчиненні порушення митних правил,
передбаченого ч. 1 ст. 481 Митного кодексу
України, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 345 Митного кодексу
України, органи доходів і зборів мають
право здійснювати митний контроль
шляхом проведення документальних
виїзних (планових або позапланових) та
документальних невиїзних перевірок
дотримання законодавства України з
питань державної митної справи щодо
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів.

Пунктом 2 частини 1 статті 205 Митного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
переміщення товарів у режимі
тимчасового ввезення (вивезення)
передбачає надання митному органу, що
здійснює митне оформлення товарів, які
тимчасово ввозяться (вивозяться),
зобов'язання про їх зворотне вивезення
(ввезення) у строки, що обумовлені метою
тимчасового ввезення (вивезення), але
не перевищують строків, встановлених
цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 208 Митного кодексу
України, загальний строк тимчасового
ввезення (вивезення) товарів становить
один рік з дня ввезення на митну
територію України (вивезення з митної
території України).

Частиною 1 статті 207 Митного кодексу
України передбачено, що рішення про
допущення товарів до переміщення через
митний кордон України в режимі
тимчасового ввезення (вивезення)
приймається митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до п. 4 Порядку
прийняття рішення про допущення
товарів до переміщення через митний
кордон України в режимі тимчасового
ввезення (вивезення) (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин),
затвердженого постановою Кабінетом
Міністрів України від 12.12.2002 №1855,
прийняття рішення про допущення
товарів до переміщення через митний
кордон України в режимі тимчасового
ввезення (вивезення), рішення про
допущення товарів до переміщення
оформлюється шляхом накладення на
заявах резолюції такого змісту
«Тимчасове ввезення дозволено» або
«Тимчасове вивезення дозволено».

З наведених норм вбачається, що
Митним кодексом не визначено, хто саме
(особа, що тимчасово ввозить товар, або
митний орган) повинен визначати
(встановлювати) строки, на які є
необхідність тимчасового ввезення
(вивезення) товарів, що обумовлені
метою тимчасового ввезення (вивезення),
отже, права самостійно, на свій власний
розсуд встановлювати строк
тимчасового ввезення (вивезення)
товарів, визначати підстави, що
обумовлюють мету тимчасового ввезення
(вивезення) митному органу не надано
ані Митним кодексом України, ані
Порядком прийняття рішення про
допущення товарів до переміщення через
митний кордон України в режимі
тимчасового ввезення (вивезення).

Отже, колегія суддів погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій про те, що законодавством,
чинним на момент виникнення спірних
правовідносин, саме позивачу було
надано виключне право на визначення
строку тимчасового ввезення/вивезення
товару, який був обмежений
максимальним строком в один рік, і, як
було зазначено в заяві від 18.05.2012 №
ОД-1351 до начальника митного поста
«Азов-порт» Східної митниці
Міндоходів, строк тимчасового ввезення
судна був встановлений ним до 31.12.2012, а
заступником начальника митного поста
«Азов-порт» на зворотному боці заяви
прийнято рішення «Тимчасове ввезення
дозволено».

Крім того, згідно із п. 206.16 ст. 206
Податкового кодексу України, у разі
втрати товарів, що перебувають під
митним контролем у митних режимах, в
яких надано звільнення або умовне
звільнення від оподаткування,
нецільового використання цих товарів
або в разі невиконання у строки,
встановлені Митним кодексом України,
заходів щодо завершення таких митних
режимів особа, відповідальна за
дотримання митного режиму, зобов'язана
сплатити суму податкового
зобов'язання, на яку було надане таке
звільнення або умовне звільнення, та
пеню, нараховану відповідно до статті
129 цього Кодексу, розраховану з дня
надання звільнення або умовного
звільнення від оподаткування.

Оскільки, як встановлено судами,
відповідачем при проведенні перевірки
враховувались тільки дві зазначені
вище заяви позивача, однак, помилково
не були враховані положення статей 205,
207, 208 Митного кодексу України та пункту
4 Порядку прийняття рішення про
допущення товарів до переміщення через
митний кордон України в режимі
тимчасового ввезення (вивезення), суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
вірного висновку про відсутність у
відповідача підстав для прийняття
спірних повідомлень-рішень за
порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 112
Митного кодексу України щодо недоборів
митних платежів, які підлягають
перерахуванню до Державного бюджету.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 21.10.2013 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) О.В. Вербицька
(підпис) В.В. Кошіль