Справа № 821/1145/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1145/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Юдіна
В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
19.08.2013 р. №№ , 000366а1702,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, ДПІ у
м.Херсоні), в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 19.08.2013 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 154513,72 грн., з яких за
основним платежем на 127741,11 грн., за
штрафними санкціями на 26789,61 грн., №
000366а1702, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб на 133537,20 грн., з
яких за основним платежем на 106829,76 грн.,
за штрафними санкціями на 26707,44 грн.

Свої вимог мотивує неправомірністю
висновків ДПІ у м.Херсоні щодо
нікчемності господарських операцій
між позивачем та ТОВ "Форма ТЕХ", ТОВ
"Юні Трейд Компані", ТОВ "Екотехсистема",
ТОВ "Торгівельно-обслуговуюча
компанія", ТОВ
"Константа-Інкорпорейтед", ТОВ "Айс-Вок",
оскільки факт отримання товарів та
послуг від вказаних контрагентів
підтверджується первинними
документами, які є належним доказом
формування показників звітності з
податку на доходи фізичних осіб та з
податку на додану вартість.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі. Зазначив, що правомірність
формування податкового кредиту та
валових витрат по відносинах з ТОВ
"Форма ТЕХ", ТОВ "Юні Трейд Компані", ТОВ
"Екотехсистема", ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія",
ТОВ "Константа-Інкорпорейтед", ТОВ
"Айс-Вок" підтверджується договорами,
актами виконаних робіт, видатковими та
податковими накладними, деклараціями
отримання багажу. Відповідачем вказані
первинні документи взагалі не
досліджувалися, а було взято до уваги
лише інформацію, яка викладена в актах
перевірок контрагентів ФОП ОСОБА_3
Вказує на те, що податкове
законодавство не пов'язує право
платника податку на податковий кредит
та валові витрати з фактичним
знаходженням
підприємств-постачальників за
юридичною адресою та в залежність від
того, за рахунок яких ресурсів (власних
чи залучених) здійснюється поставка
товарів або виконуються роботи.

Представник відповідача
заперечував проти позовних вимог,
оскільки встановлені за наслідком
перевірки порушення позивачем вимоги
діючого законодавства є
обґрунтованими, та як наслідок,
прийняті на їх підставі спірні
податкові повідомлення-рішення є
законними. Зокрема, представник
відповідача зазначив, що позивач
упродовж 2011-2012 років протиправно
сформував витрати у сумі 638705,55 грн. та
податковий кредит у сумі 127741,11 грн. по
господарських операціях з
контрагентами - ТОВ "Форма ТЕХ", ТОВ "Юні
Трейд Компані", ТОВ "Екотехсистема", ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія",
ТОВ "Константа-Інкорпорейтед", ТОВ
"Айс-Вок", які є безтоварними, оскільки
за наслідками перевірок
вищезазначених суб'єктів
господарювання встановлено
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій. Дані
підприємства не мають необхідних
матеріальних та трудових ресурсів для
здійснення господарських операцій.
Просить відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 28.02.2013
р. по 06.03.2013 р. відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 за період: січень 2011 року з
ТОВ "Форма ТЕХ", за липень 2011 року з ТОВ
"Юні Трейд Компані", за вересень 2011 року
з ТОВ "Екотехсистема", за жовтень 2011
року з ТОВ "Торгівельно-обслуговуюча
компанія", за лютий 2012 року з ТОВ
"Константа-Інкорпорейтед", за лютий 2012
року з ТОВ "Айс-Вок", за результатами
якої складено акт перевірки від 12.03.2013
р. № 1583/17.2/НОМЕР_2.

У висновку акту перевірки зазначено, що
виявлено порушення:

1. п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України - у
податкових деклараціях про майновий
стан і доходи за 2011 та 2012 роки
встановлено завищення валових витрат
на загальну суму 638705,55 грн. (2011 рік -
574842,85 грн., 2012 рік - 63862,70 грн.), в
результаті чого встановлено заниження
ФОП ОСОБА_3 податку на доходи фізичних
осіб за 2011 та 2012 роки у сумі 106829,76 грн.
(2011 рік - 97250,40 грн., 2012 рік - 9579,36 грн.);

2. п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, ч.1 ст.203,
ст.ст.215, 228, 662, 655, 656 ЦК України ФОП
ОСОБА_3 неправомірно включено до складу
податкового кредиту податок на додану
вартість у сумі 127741,11 грн., в результаті
чого занижено ПДВ на суму 127741,11 грн., а
саме: у січні 2011 року на суму ПДВ 20586,67
грн., у липні 2011 року на суму ПДВ 31967,15
грн., у вересні 2011 року на суму ПДВ 28781,25
грн., у жовтні 2011 року на суму ПДВ 33633,50
грн., у лютому 2012 року на суму ПДВ 12772,54
грн.

На підставі вказаних висновків ДПІ у
м.Херсоні винесено податкові
повідомлення-рішення від 19.08.2013 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 154513,72 грн., з яких за
основним платежем на 127741,11 грн., за
штрафними санкціями на 26789,61 грн., №
000366а1702, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб на 133537,20 грн., з
яких за основним платежем на 106829,76 грн.,
за штрафними санкціями на 26707,44 грн.

Фактичною підставою для збільшення сум
грошових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб та з податку на
додану вартість слугували висновки ДПІ
у м.Херсоні про нікчемність
господарських операцій позивача з ТОВ
"Форма ТЕХ", ТОВ "Юні Трейд Компані", ТОВ
"Екотехсистема", ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія",
ТОВ "Константа-Інкорпорейтед", ТОВ
"Айс-Вок". Ці висновки відповідача
ґрунтуються на тому, що вказані
контрагенти не мають основних фондів,
складських приміщень,
автотранспортних засобів, перевірками
не підтверджено реальність проведення
фінансово-господарської діяльності,
розрахунків та обставин їх здійснення.

Порядок формування валових
витрат та податкового кредиту
врегульовано Податковим кодексом
України.

Так, положеннями п.177.1 ст.177 ПК
України визначено, що доходи фізичних
осіб-підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК
України об'єктом оподаткування є
чистий дохід, тобто різниця між
загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 ПК України до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом ІІІ цього Кодексу.

Приписами п.138.2 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Відповідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит платника ПДВ
визначається виходячи із сум ПДВ
сплачених (нарахованих) постачальникам
товарів/послуг, підтверджених належним
чином складеними податковими
накладними та при умові, якщо ці
товари/послуги призначені для
використання в оподатковуваній
господарській діяльності такого
платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Отже, з точки зору податкового
законодавства України головними
умовами для формування витрат та
податкового кредиту є використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності
платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований як фізична
особа-підприємець рішенням
виконавчого комітету Херсонської
міської ради 31.05.1994 р. Основним видом
діяльності позивача є ремонт
комп'ютерів і периферійного
устаткування.

1) 10.01.2011 р. між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Форма
ТЕХ" укладено договір поставки № 003,
відповідно до п.1.1 якого Замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
зобов'язання по постачанню витратних
матеріалів для принтерів та ксероксів,
а Замовник зобов'язується прийняти
товари та оплатити їх на умовах даного
договору. Пунктом 3.1 договору
визначено, що Виконавець
зобов'язується передати, а Замовник
прийняти товар згідно накладної та
рахунку.

На виконання умов договору ТОВ "Форма
ТЕХ" у січні 2011 року поставило позивачу
комплектуючі для принтерів та
комп'ютерів на загальну суму 123520 грн., у
тому числі ПДВ - 20586,67 грн., що
підтверджується видатковими
накладними від 10.01.2011 р., від 11.01.2011 р.,
від 17.01.2011 р., від 19.01.2011 р., від 20.01.2011 р. №
101, податковими накладними від 10.01.2011 р.
№ 1057, від 11.01.2011 р. № 1058, від 17.01.2011 р. №
1072, від 19.01.2011 р. № 1077, від 20.01.2011 р. № 1080.

Перевезення товару здійснювалося із
залученням стороннього перевізника -
Гюнсел, про що свідчать декларації
отримання багажу від 11.01.2011 р., від 17.01.2011
р., від 20.01.2011 р.

2) 01.07.2011 р. між позивачем та ТОВ "Юні
Трейд Компані" укладено договір
поставки № 103, відповідно до п.1.1 якого
Замовник доручає, а Виконавець приймає
на себе зобов'язання по постачанню
витратних матеріалів для принтерів та
ксероксів, а Замовник зобов'язується
прийняти товари та оплатити їх на
умовах даного договору. Пунктом 3.1
договору визначено, що Виконавець
зобов'язується передати, а Замовник
прийняти товар згідно накладної та
рахунку.

На виконання умов договору ТОВ "Юні
Трейд Компані" у липні 2011 року
поставило позивачу принтери та
комплектуючі до них на загальну суму
191802,86 грн., у тому числі ПДВ - 31967,15 грн.,
що підтверджується видатковими
накладними від 04.07.2011 р. № 958, від 05.07.2011
р. № 959, від 06.07.2011 р. № 966, від 07.07.2011 р. №
972, від 08.07.2011 р. №№ 973, 1062, від 18.07.2011 р.
№№ 1059, 1060, податковими накладними від
04.07.2011 р. № 88, від 05.07.2011 р. № 89, від 06.07.2011
р. № 95, від 07.07.2011 р. № 103, від 08.07.2011 р. №№
109, 120, від 18.07.2011 р. №№ 118, 119.

Перевезення товару здійснювалося із
залученням стороннього перевізника -
Гюнсел, про що свідчать декларації
отримання багажу від 05.07.2011 р., від 07.07.2011
р., від 09.07.2011 р., від 19.07.2011 р.

3) 14.02.2012 р. між позивачем та ТОВ "Айс-Вок"
укладено договір про надання послуг №
2804-У, відповідно до п.1.1 якого в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
Виконавець зобов'язується за завданням
Замовника протягом визначеного в
договорі строку, надавати за плату
наступні послуги: консультації з
питань комерційної діяльності та
управління, а Замовник зобов'язується
оплачувати надані послуги. Пунктом 3.2
договору передбачено, що здавання
послуг Виконавцем та приймання їх
результатів Замовником оформлюється
актом приймання-передачі наданих
послуг, який підписується повноважними
представниками сторін протягом 3
робочих днів після фактичного надання
послуг.

На виконання умов договору ТОВ "Айс-Вок"
у лютому 2012 року надало позивачу
послуги з консультування з питань
комерційної діяльності і управління на
загальну суму 17635,20 грн., у тому числі
ПДВ - 2939,20 грн., що підтверджується
актами здачі-приймання виконаних робіт
від 14.02.2012 р. № ВП-14/02-12, від 16.02.2012 р. №
ВП-16/02-12, податковими накладними від
14.02.2012 р. № 113, від 16.02.2012 р. № 115.

4) 27.02.2012 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ
"Константа-Інкорпорейтед" укладено
договір № 18, згідно з п.1.1 якого
Замовник доручає, а Виконавець приймає
на себе зобов'язання по виконанню робіт
з ремонту та технічного обслуговування
оргтехніки та діагностиці
комп'ютерного обладнання згідно
отриманих заявок, а Замовник
зобов'язується прийняти обладнання та
оплатити його на умовах даного
договору. Пунктом 3.1 договору
визначено, що Виконавець
зобов'язується передати, а Замовник
прийняти виконані роботи по акту
прийняття-передачі виконаних робіт.

На виконання умов договору ТОВ
"Константа-Інкорпорейтед" у лютому 2012
року виконала роботи по ремонту та
обслуговуванню оргтехніки на загальну
суму 59000 грн., у томі числі ПДВ - 9833,34 грн.,
що підтверджується актом
здачі-прийняття виконаних робіт від
29.02.2012 р. № 195, податковою накладною від
29.02.2012 р. № 833.

5) 01.09.2011 р. між позивачем та ТОВ
"Екотехсистема" укладено договір на
постачання витратних матеріалів для
принтерів та ксероксів. Відповідно до
п.3.1 договору Виконавець зобов'язується
передати, а Замовник прийняти товар
згідно накладної та рахунку.

На виконання умов договору ТОВ
"Екотехсистема" у вересні 2011 року
поставило позивачу комплектуючі для
принтерів на загальну суму 191802,86 грн., у
тому числі ПДВ - 31967,15 грн., про що
свідчать видаткові накладні від 05.09.2011
р. № 51, від 06.09.2011 р. № 57, від 07.09.2011 р. № 62,
від 08.09.2011 р. № 71, від 09.09.2011 р. № 76, від
13.09.2011 р. № 93, від 14.09.2011 р. № 96, від 15.09.2011
р. № 102, від 16.09.2011 р. № 109, від 19.09.2011 р. №
116, від 20.09.2011 р. № 124, податкові накладні
від 05.09.2011 р. № 51, від 06.09.2011 р. № 57, від
07.09.2011 р. № 62, від 08.09.2011 р. № 71, від 09.09.2011
р. № 76, від 13.09.2011 р. № 93, від 14.09.2011 р. № 96,
від 15.09.2011 р. № 102, від 16.09.2011 р. № 109, від
19.09.2011 р. № 116, від 20.09.2011 р. № 124.

Перевезення товару здійснювалося із
залученням стороннього перевізника -
Гюнсел, про що свідчать декларації
отримання багажу від 07.09.2011 р., від 09.09.2011
р., від 16.09.2011 р., від 21.09.2011 р.

6) 01.09.2011 р. між позивачем та ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія"
укладено договір № 3 на постачання
витратних матеріалів для принтерів та
ксероксів. Пунктом 3.1 договору
визначено, що Виконавець
зобов'язується передати, а Замовник
прийняти товар згідно накладної та
рахунку.

На виконання умов договору ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія" у
жовтні 2011 року поставило позивачу
комплектуючі до принтерів на загальну
суму 201801 грн., у тому числі ПДВ - 33633,50
грн., що підтверджується видатковими
накладними від 03.10.2011 р., від 06.10.2011 р.,
від 07.10.2011 р., від 10.10.2011 р., від 12.10.2011 р.,
від 14.10.2011 р., від 16.10.2011 р., від 17.10.2011 р.,
від 18.10.2011 р., від 20.10.2011 р., від 26.10.2011 р.,
податковими накладними від 03.10.2011 р. № 3,
від 06.10.2011 р. № 1, від 07.10.2011 р. № 7, від
10.10.2011 р. № 2, від 12.10.2011 р. № 10, від 14.10.2011
р. № 11, від 16.10.2011 р. № 8, від 17.10.2011 р. № 10,
від 18.10.2011 р. № 13, від 20.10.2011 р. № 14, від
26.10.2011 р. № 18.

Перевезення товару здійснювалося із
залученням стороннього перевізника -
Гюнсел, про що свідчать декларації
отримання багажу від 07.10.2011 р., від 14.10.2011
р., від 22.10.2011 р., від 28.10.2011 р.

Оприбуткування отриманих від вказаних
контрагентів товарів (послуг)
підтверджується оборотно-сальдовими
відомостями по рахунку 201, що долучені
до матеріалів справи.

Аналіз наданих позивачем податкових та
видаткових накладних, актів виконаних
робіт свідчить про дотримання
позивачем спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та валових витрат
по операціях з вищевказаними
контрагентами, які були предметом
перевірки.

Зазначені контрагенти позивача на
момент проведення операцій з ФОП
ОСОБА_3 були зареєстровані платниками
податку на додану вартість, що також
підтверджено актами перевірок цих
контрагентів, а тому мали право на
виписку податкових накладних.

Суд вважає, що не може бути
підставою для позбавлення позивача
права на податковий кредит та валові
витрати порушення податкового
законодавства іншими контрагентами по
ланцюгу постачання.

За приписами пп.16.1.2-16.1.4 п.16.1 ст.16
ПК України платник податків
зобов'язаний вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів;
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Таким чином, ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд зазначає, що податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту та валових витрат
від можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
або зобов'язували б платників податків
контролювати дотримання своїми
контрагентами норм законодавства.
Можливі порушення контрагентами
платника податків податкової
дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ по операціях з такими
контрагентами.

Встановлені податковим органом
будь-які факти незаконної діяльності
контрагентів платника податків
повинні оцінюватися судом з
урахуванням можливої обізнаності
позивача щодо таких обставин, або
наявної у позивача реальної можливості
з'ясувати їх.

Наведені в акті перевірки
обставині діяльності ТОВ "Форма ТЕХ",
ТОВ "Юні Трейд Компані", ТОВ
"Екотехсистема", ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія",
ТОВ "Константа-Інкорпорейтед", ТОВ
"Айс-Вок", з якими ДПІ у м.Херсоні
пов'язує безтоварність операцій із
позивачем, були виявлені податковим
органом вже після проведених позивачем
з ними операцій.

Докази, які б підтвердили той
факт, що позивач був обізнаний про
обставини діяльності цих контрагентів,
в матеріалах справи відсутні. ДПІ у
м.Херсоні не обґрунтовує наявність у
позивача реальної можливості з'ясувати
всі обставини діяльності його
постачальників на момент проведення з
ними операцій.

Стосовно механізму підтвердження
платниками податків реальності тих
господарських операцій, по яким були
сформовані валові витрати та
податковий кредит з ПДВ, слід
зазначити, що Податковий кодекс
України встановлює вимоги лише щодо
документального підтвердження
задекларованих господарських
операцій, а як вже зазначено вище, акт
перевірки не містить зауважень щодо
правильності складання наданих
позивачем первинних документів.

Суд вважає, що з урахуванням
закріпленої в ст.204 ЦК України
презумпції правомірності правочину, а
також враховуючи вимоги ст.71 КАС
України, за якою обов'язок доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна надати
суду належні та достовірні докази
своїх тверджень про те, що
задекларовані позивачем операції з
придбання товарів та послуг у
вищевказаних контрагентів в
реальності не виконувались, а мало
місце лише перерахування позивачем в
їх адрес коштів з метою завищення
податкового кредиту та валових витрат
без фактичного отримання від них
товарів чи послуг. А оскільки такі дії
мають злочинний характер, то доказом їх
вчинення може бути лише відповідне
рішення, винесене в порядку
кримінально-процесуального
судочинства. Однак у даній справі
докази вчинення позивачем таких дій
відсутні.

З наведеного слідує, що під час
проведення господарської операції із
суб'єктом господарювання, що має ознаки
фіктивності, платник податків може
бути необізнаним стосовно дійсного
стану правосуб'єктності свого
контрагента і реально отримати товари
роботи чи послуги від осіб, які діють
від імені такого контрагента і мають
наміри порушити податкове
законодавство, або ж бути обізнаним
щодо фіктивності такого контрагента, і
використовувати його з метою
незаконної конвертації грошових
коштів, завищення своїх валових витрат
та податкового кредиту.

При цьому в першому випадку дії
платника податків є добросовісними, і
такими, що не порушують приписи
податкового законодавства, а в другому
випадку його дії є незаконними, що
вичиняються із прямим умислом на
порушення норм податкового
законодавства і тягнуть як податкову,
так і кримінальну відповідальність.

ДПІ у м.Херсоні не посилається на
факти вчинення представниками
позивача таких злочинних дій, і не
надає докази притягнення посадових
осіб позивача та осіб, які причетні до
діяльності вищевказаних контрагентів,
до кримінальної відповідальності за
такі дії.

Окремо суд зазначає, що
відповідачем взято до уваги
інформацію, викладену в актах ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва від 27.02.2012
р. № 190/2302/37377980 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія"
щодо підтвердження господарських
відносин із платником податків ТОВ
"Херсон пак" за грудень 2011 року", ДПІ у
Дарницькому районі м.Києва від 27.06.2012 р.
№ 372/23-60/35660200 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Айс-Вок" за період
діяльності 24.11.2011-27.06.2012 р.".

З аналізу положень п.73.5 ст.73 ПК
України, п.п.6, 7 Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010 р. № 1232,
слідує, що зустрічна звірка полягає у
співставленні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання (в даному
випадку, позивача) з даними платника
податків (відносно якого проводиться
перевірка), з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого проводиться
основна перевірка, в ході якої і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

При цьому, діючим законодавством
не передбачено відображення в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки суджень щодо відсутності
об'єктів оподаткування, визнання
нікчемними правочинів, так як у ньому
мають зазначатись лише обставини,
котрі спричинили неможливість
проведення зустрічної звірки. Таким
чином, акти про неможливість
проведення зустрічної звірки не можуть
бути визнані належними та допустимими
доказами вчинення платником податків
порушення закону.

Суд також звертає увагу на те, що
відносини між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Юні
Трейд Компані" мали місце у липні 2011
року, а перевірка цього контрагента,
результати якої викладені у акті ДПІ у
Ленінському районі м.Миколаєва від
21.03.2011 № 906/23-100/30533647, стосується періоду
жовтень-грудень 2010 року, січень 2011 року;
відносини між позивачем та ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія"
мали місце у жовтні 2011 року, а перевірка
цього контрагента, результати якої
викладені у акті ДПІ у Солом'янському
районі м.Києва від 27.02.2012 р. № 190/2302/37377980,
стосується грудня 2011 року.

Підсумовуючи викладене, слід
дійти висновку, що за відсутності
доказів проведення посадовими особами
чи представниками позивача фіктивних
господарських операцій з ТОВ "Форма
ТЕХ", ТОВ "Юні Трейд Компані", ТОВ
"Екотехсистема", ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія",
ТОВ "Константа-Інкорпорейтед", ТОВ
"Айс-Вок" та при наявності належним
чином оформлених первинних документів
по операціях з цими підприємствами,
висновок ДПІ у м.Херсоні про завищення
позивачем податкового кредиту та про
неправомірне формування валових
витрат за такими операціями не може
вважатися законним та обґрунтованим.

Лише сам факт наявності
господарських відносин з
контрагентами, які порушують податкове
законодавство, не може тягнути за собою
негативні наслідки для платника
податків у вигляді зменшення
податкового кредиту чи валових витрат,
оскільки платник податків може бути
необізнаним стосовно таких порушень та
дійсних намірів тих фізичних осіб, які
представляють його контрагентів.

Такий висновок узгоджується із
правової позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі "Булвес" АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

Стосовно тверджень ДПІ у
м.Херсоні про нікчемність правочинів,
суд зазначає, що по-перше, угоди
позивача із вказаними контрагентами за
своєю суттю є оспорюваними, так як їх
недійсність законом прямо не
встановлена, і жодного судового
рішення про визнання цих угоди
недійсними немає, а по-друге, відсутні
будь-які докази того, що сторони цих
угод при їх укладанні та виконанні мали
умисел на порушення публічного
порядку, тобто посягали на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає неправомірними висновки ДПІ у
м.Херсоні щодо протиправності
формування ФОП ОСОБА_3 валових витрат
та податкового кредиту по операціях з
ТОВ "Форма ТЕХ", ТОВ "Юні Трейд Компані",
ТОВ "Екотехсистема", ТОВ
"Торгівельно-обслуговуюча компанія",
ТОВ "Константа-Інкорпорейтед", ТОВ
"Айс-Вок".

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
19.08.2013 р. №№ , 000366а1702.

Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 28 квітня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3