Справа № 2а-0370/550/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р.
Справа № 36634/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В.В., Рибачука А.І.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року в справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2011 року, Волинським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення
Луцької ОДПІ № /0 від 16 лютого 2011
року.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що правочини, здійснені між
ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ «Барсан» не містять
ознак нікчемності, а також відсутні
судові рішення про визнання їх
нікчемними.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 16 лютого 2011 року №
/0.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
договір, укладений між позивачем та
ТзОВ «Барсан», виконаний сторонами, а
претензій щодо змісту та оформлення
первинних документів, на підставі яких
позивачем було отримано послуги, в акті
перевірки не зазначено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - Луцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією, подано апеляційну скаргу
до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що судом першої
інстанції не взято до уваги те, що ТзОВ
«Барсан» в січні 2010 року мало
взаєморозрахунки із ТзОВ «Каміонет»,
яке відсутнє за місцезнаходженням, та з
яким наявна розбіжність в частині
заниження податкового зобов'язання по
ПДВ в сумі 50608,95 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що за результатами
планової виїзної документальної
перевірки дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
Луцькою ОДПІ складено акт від 21 січня
2011 року № 291/17-2/НОМЕР_1.

Вищевказаним актом виявлено порушення
підприємцем п.п. 7.4.1. п. 7.4, п.п.7.4.5, п. 7.5,
п.п. 7.8.2 п. 7.8 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», п.п. 4.1.4 п.
4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників перед
бюджетними та державними цільовими
фондами», в результаті чого підлягає
донарахуванню податок на додану
вартість в розмірі 14106,00 грн.

Дані порушення полягали в тому, що
підприємцем ОСОБА_1 включено до реєстру
отриманих податкових накладних та до
податкового кредиту декларації з
податку на додану вартість за січень 2010
року суми ПДВ по контрагенту ТзОВ
«Барсан», по якому 25 травня 2009 року
розпочато провадження у справі про
банкрутство, у сумі 14211,00 грн.

У акті перевірки також зазначено, що
згідно автоматизованих баз Луцької
ОДПІ ТзОВ «Барсан» у січні 2010 року мало
взаєморозрахунки із суб'єктом
господарювання ТзОВ «Каміонет», який
відсутній за місцезнаходженням та з
яким наявна розбіжність в частині
заниження податкового зобов'язання по
ПДВ в сумі 50608,95 грн.

На підставі акту перевірки Луцькою
ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 16 лютого 2011
року №/0 про визначення
податкового зобов'язання з ПДВ у
розмірі 17802, 50 грн., в тому числі 14106,00
грн. основного платежу та 3696,50 грн.
штрафних санкцій.

Підпунктом 7.2.6 п. 7.2 та п. п. 7.4.1 п. 7.4, п. 7.5
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» передбачено, що
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (
послуг), але не вище рівня звичайних
цін, у разі якщо договірна ціна на такі
товари (послуги) відрізняється більше
ніж на 20% від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та ст. 81
цього Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, в тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), в тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що у січні 2010 року
підприємець ОСОБА_1 придбав у ТзОВ
«Барсан» олію. За придбаний товар
позивач розрахувався повністю, а факт
придбання товару та розрахунку за
нього підтверджується податковими і
видатковими накладними ТзОВ «Барсан»
та квитанціями до прибуткового
касового ордера, а саме № 1 від 05 січня
2010 року на суму 5105,10 грн.; № 12 від 08 січня
2010 року на суму 560,77 грн.; № 15 від 13 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 18 від 15 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 19 від 18 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 20 від 20 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 21 від 21 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 22 від 22 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 23 від 25 січня
2010 року на суму 9996,00 грн.; № 25 від 26 січня
2010 року на суму 9628,01 грн.

Видані підприємцю ОСОБА_1 податкові
накладні ТзОВ «Барсан» були надані
належно оформленими, містили усі
необхідні реквізити, у зв'язку з чим
можна зробити висновок, що правочин,
укладений між позивачем та ТзОВ
«Барсан», виконаний обома сторонами.

Також суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що претензій до
змісту та оформлення первинних
документів, на підставі яких позивачем
було отримано послуги, в акті
перевірки не зазначено.

Із копії свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А01 №
491021 від 26 травня 2009 року, вбачається, що
ТзОВ «Барсан» зареєстровано як суб'єкт
господарської діяльності 26 травня 2009
року, а 04 червня 2009 року товариство
зареєстровано платником податку на
додану вартість. Тобто Луцька ОДПІ у
акті зазначає дату порушення
провадження у справі про банкрутство,
яка передує даті самої державної
реєстрації підприємства. Жодних
доказів на підтвердження висновків,
викладених у акті, відповідачем не
надано.

Відповідно, суд першої інстанції вірно
не прийняв до уваги твердження
відповідача про нікчемність угод,
укладених позивачем з ТзОВ «Барсан», з
тих підстав, що відносно останнього 25
травня 2009 року розпочато провадження
про банкрутство і його свідоцтво
платника ПДВ анульовано.

Згідно зі ст. 207 Господарського кодексу
України господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладена учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції, може бути, на вимогу
однієї зі сторін або відповідного
органу державної влади, визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання
зобов'язання недійсним відповідно до ч.
1 ст. 207 Господарського кодексу України
є, зокрема, його вчинення з метою, яка
завідома суперечить інтересам держави
і суспільства та наявність умислу хоча
б у однієї зі сторін щодо настання
відповідних насідків.

Наявність умислу у сторін (сторони)
угоди означає, що вони (вона), виходячи з
обставин справи, усвідомлювали або
повинні були усвідомлювати
протиправність вчинення зобов'язання і
суперечність його мети інтересам
держави та суспільства і прагнули або
свідомо допускали настання
протиправних наслідків.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ №
/0 від 16 лютого 2011 року - не
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року в справі № 2а-550/11/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
А.І.
Рибачук

В. В.
Клюба