Справа № 2а-1870/5408/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/80270/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Відділу Держкомзему
у Недригайлівському районі Сумської
області, Заступника начальника Відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі Сумської області-реєстратор
Шевцової Ірини Сергіївни, третя особа -
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дружба-Нова" про визнання дій
протиправними, скасування рішень та
зобов'язання вчинити дії за касаційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року позивачка звернулася в
суд із позовом до Відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області, Заступника начальника Відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі Сумської області-реєстратор
Шевцової Ірини Сергіївни, третя особа -
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дружба-Нова" про визнання дій
протиправними, скасування рішень та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року відмовлено в задоволенні
позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27
листопада 2012 року апеляційну скаргу
позивачки залишено без задоволення,
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, представник позивачки
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення, ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем та
СТОВ «Дружба-Нова» 01.09.2010 року укладено
договір оренди земельної ділянки,
належної позивачу на праві власності
згідно державного акту (а.с. 50 - 52), за
умовами якого позивачка передала, а
СТОВ «Дружба-Нова»прийняло в оренду
земельну ділянку, загальною площею з,
0512 га, розташовану на території
Деркачівської сільської ради
Недригайлівського району Сумської
області, строком на 7 років. Зазначений
договір підписаний сторонами.

Зазначена земельна ділянка, згідно
угоди, передана у користування СТОВ
"Дружба-Нова" на підставі акту
прийняття-передачі земельної ділянки.

Позивачем,12.11.2012 р. на адресу Відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі Сумської області, направлено
заяви з вимогами не реєструвати
договір оренди землі від 01.09.2010 р.,
підписаний між нею та СТОВ
«Дружба-Нова" з підстав відкликання
нею підпису та визнання не чинним
договору.

Ухвалюючи рішення, суд вірно вказав на
відсутність у Відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області передбачених законом підстав
для відмови в проведенні реєстрації за
наявності обставин, наведених у заявах.

Відділом Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області 31.01.2012 р. здійснено державну
реєстрацію зазначеного договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що державний реєстратор при проведенні
реєстрації договору від 01.09.2010 р. діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав) - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав; нерухоме майно -
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх
обтяжень"встановлено виключний і
вичерпний перелік підстав для відмови
у проведенні державної реєстрації,
серед яких: - заявлене право, обтяження
не підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; - об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; - із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; - подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; - заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; - заявлене право вже
зареєстровано.

Заява з вимогою не реєструвати договір
оренди, з мотивів відкликання підпису
не є підставою для відмови в державній
реєстрації прав, передбаченої Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Статтею 15 Закону України "Про оренду
землі" встановлено істотні умови
договору оренди землі, зокрема: об'єкт
оренди (кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ч.2 ст. 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", п.п.1 п. 12 «Порядку державної
ресторації прав та їх обтяжень",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703,
державний реєстратор встановлює
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми
правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках,
встановлених законом).

Наданий до реєстрації договір оренди
землі від 01.09.2010р. містить обов'язкові
істотні умови, визначені ст.15 Закону
України "Про оренду землі", підписаний
сторонами, земельна ділянка передана
орендарю.

Звернення позивача до відповідача з
заявою, в якій орендодавець вважає
договір не чинним, не укладеним, з
підстав відкликання підпису не є
належним доказом розірвання договору
оренди, визнання його не чинним або не
укладеним.

Припинення правочину, істотні умови
якого вже погоджено, не відбувається за
одноособовим волевиявленням сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦК України,
особи, які вчинили дво- або
багатосторонній правочин, мають право
за взаємною згодою , а також у
випадках, передбачених законом,
відмовитися від нього.

Частиною 3 ст. 214 ЦК України зазначено,
що відмова від правочину вчиняться у
такій самій формі, в якій було вчинено
правочин.

Згідно ч. 5 ст. 31 Закону України "Про
оренду землі", на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням
суду.

Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Вищезазначений договр оренди не
містить посилання на право орендодавця
в односторонньому порядку розірвати
договір шляхом відкликання підпису.

Одностороннього припинення договору
оренди, законом не передбачено.

З огляду на зазначене, ухвалюючи
рішення, суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо правомірних дій
відповідача стосовно реєстрації
вищезазначеного договору оренди
земельної ділянки між позивачем та
СТОВ " Дружба-Нова".

Згідно ст. 9, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державний реєстратор приймає рішення
про скасування запису, якщо підстави,
за яких вони були внесені, визнані
судом недійсними.

Відповідно п. 27 Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1021 "Про
затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі" передбачено, що запис у
Поземельній книзі і Книзі записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі скасовується (поновлюється)
посадовою особою територіального
органу Держземагенства на підставі
рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Позивачем не надано судового рішення,
яким вищезазначений договір про
оренду земельної ділянки визнано
недійсним, а тому суд першої інстанції
правомірно відмовив в задоволені
позову щодо зобов'язання відповідача
скасувати державну реєстрацію
зазначеного договору оренди землі.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 залишити без задоволення,
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді