Справа № 813/694/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р.
Справа № 876/6968/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013 р.
по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Шувар" до
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

28.01.2013 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Шувар"
(надалі - ТзОВ "Шувар") звернулося до
суду з позовною заявою до відповідача -
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 02 жовтня 2012 року.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
за результатами проведеної
відповідачем камеральної перевірки
податкової декларації (розрахунку)
позивача по орендній платі за землю
юридичних осіб, складено Акт перевірки
№159/15-3 від 21 вересня 2012 року, яким
встановлено порушення п. 271.1 ст. 271, п. 288.1
ст. 288. п. 288.5 ст. 288 та п. 286.2 ст. 288 розділу
II Податкового кодексу України, ст.ст. 15,
21 Закону України «Про оренду землі»,
ухвали ЛМР від 18.06.2009 року № 2712, від
16.12.2010 року № 37, від 31.01.2011 року № 369 та
від 22.03.2012 року № 1372, а саме : у 1 кварталі
2012 року занижено основний платіж по
орендній платі за землю в розмірі 30% від
встановленої суми орендної плати за
землю по договорах оренди землі від
15.03.2011 року № С-1905 та № С-1906.

Позивач зазначає, що на підставі
вказаного Акту відповідачем 02 жовтня
2012 року винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем орендна плата
з юридичних осіб на суму 551 821 23 грн. (за
основним платежем 367 880 82 грн. та за
штрафними санкціями 183 940 41 грн.).

Позивач не визнає відхилення між
даними задекларованими в декларації
№ та даними ДПІ, не погоджується з
висновком про порушення
нормативно-правових актів зазначених в
акті перевірки, а також з висновком про
те, що в податковій декларації
(розрахунку) виявлено арифметичну
(методологічну) помилку, у зв'язку з чим
вважає неправомірним нарахування
штрафних санкцій на суму 183 940 41 грн.

Тому просить суд задоволити позовні
вимоги.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013 р.
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Сихівському районі м.Львова Львівської
області Державної податкової
служби № від 02 жовтня 2012 року.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шувар» сплачену ним
суму судового збору в розмірі 2 294 (дві
тисячі двісті дев'яносто чотири) грн. 00
коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач сплачує орендну плату за
земельні ділянки по договорах оренди
на підставі розрахунку, який здійснено
Львівською міською радою відповідно до
ухвали від 18.06.2009 року № 2712 року, а
порушення положень ухвали від 16.12.2010
року № 37 автоматично потягнуло б за
собою порушення умов договорів оренди
землі, що у свою чергу стало б підставою
для їх розірвання за рішенням суду
внаслідок невиконання умов договору,
як це передбачено п. 38 вказаних
договорів. Тому позивач дотримувався
вимог зазначених ухвал Львівської
міської ради.

Суд встановив, що ухвалою від 31.03.2011
року № 369 чітко вказано розмір пільги
60%, а період застосування цієї пільги з
моменту прийняття цієї ухвали (31.03.2011
року) до часу введення в дію
відкоригованої грошової оцінки земель
м.Львова. Тому позивачем при обчисленні
та декларуванні суми земельного
податку в декларації вказано суми
земельного податку з пільгою в розмірі
60%.

Як вбачається з ухвали від 22.03.2012 року №
1372, дата її прийняття 22.03.2012 року, а
позивач зобов'язаний подати декларацію
до 20.02.2012 року. Тому, здаючи декларацію
позивач не міг знати, що через місяць
після здачі декларації, пільгу змінено
з 60% до 30%.

В той час як ухвалою від 31.03.2011 року № 369
встановлено пільгу в 60%, яку ухвалою №
1372 від 22.03.2012 року зменшено до 30%, діє
ухвала міської ради від 18.06.2009 року №
2712, яка встановлює пільгу у розмірі 70%,
яка залишається діючою, ніким не
скасованою чи зміненою.

Крім цього, суд врахував те, що
позивачем жодного разу не порушено
строків сплати земельного податку, що
підтверджується платіжними
дорученнями: від 29.02.2012р. № 3399 на суму
249489.74 грн.; від 28.03.2012р № 3487 на суму 249489.68
грн.; від 27.04.2012р. № 3564 на суму 249489.68 грн.;
від 22.05.2012р. № 3653 на суму 249489,68 грн.
сплачено за квітень: від 26.06.2012р. № 3761 на
суму 249489,68 грн.; від 27.07.2012р. № 21 на суму
249489.68 грн.; від 28.08.2012р. № 3963 на суму 249489,68
грн.; від 28.09.2012р. № 51 на суму 249489.68 грн.;
від 30.10.2012р. № 168 на суму 249489.68 грн.; від
30.11.2012р. № 4050 на суму 249489.68 грн.: від
28.12.2012р. № 4170 на суму 249489,68 грн.; від
30.01.2013р. № 4241 на суму 249489,68 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що ухвала
№ 1372 від 22.03.12 пом'якшила умови
договорів оренди землі ТзОВ «Шувар»
від 15.03.11 № С-1905 та № С-1906, зменшивши
відсоток орендної плати у 2012 році за
період з 01.04.12 р. по 31.12.12 р. з 30 відсотків
до 60 відсотків.

По терміну подання податкової
декларації по орендній платі за землю
20.02.12 ТзОВ «Шувар» задекларовано суму
орендної плати у першому кварталі 2012
року в розмірі 60 відсотків від суми
орендної плати встановленої у
договорах оренди а не 30 відсотків, як
визначено Ухвалами від 22.03.2012 р. №1372,
від 16.12.2010 р. №37 та зазначено у пункті 9
договорів оренди.

Апелянт зазначає, що посилання
позивача на те, що на момент подачі
декларації він не міг знати про Ухвалу
№1372, та не мав можливості відповідно до
її положень задекларувати орендну
плату за землю є безпідставними,
оскільки відповідно до ч.2 п.286.4 ст.286
Податкового кодексу України у разі
зміни протягом року об'єкта та/або бази
оподаткування платник плати за землю
подає податкову декларацію протягом 20
календарних днів місяця, що настає за
місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Також апелянт посилається на те, що при
винесенні оскаржуваної постанови
судом не взято до уваги, що розмір
орендної плати за землю для позивача у
2012 році визначений договорами оренди
землі від 15.03.11 р. № С-1905 та № С-1906,
відповідно до яких Львівською міською
радою надано в користування ТзОВ
«Шувар» земельні ділянки за адресою
м.Львів, вул.Хуторівка.

Згідно з пунктом 9 зазначених вище
договорів орендна плата вноситься у
формі та розмірі 4 613 098,50 грн. в рік, з
врахуванням ухвали ЛМР № 37 від 16.12.2010
року «Про порядок застосування
відкорегованої нормативної грошової
оцінки земель Львова», а саме ТзОВ
«Шувар» частково звільнено від сплати
орендної плати за рахунок коштів, що
зараховуються до міського бюджету.
м.Львова зменшивши орендну плату на 30
відсотків від суми, яка зараховується
до міського бюджету м.Львова - у 2012 році.

Крім того, судом залишено поза увагою
те, що питання сплати орендної плати у
2012 році регулювала, аж ніяк не Ухвала
№369, відповідно до якої позивач
здійснював нарахування та сплату
орендної плати, а Ухвала від 16.02.2012 року
№1224 «Про нарахування та сплату до
міського бюджету м.Львова на 2012 рік
орендної плати за землю та земельного
податку» із змінами згідно з Ухвалою
№1372 від 22.03.2012 року.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, на підставі п.1 та п.3 ст. 10 Закону
України від 04.12.1990 року №509-ХІІ "Про
державну податкову службу в Україні" зі
змінами та ст.ст. 75, 76 та 86 розділу II
Податкового кодексу України,
працівниками Державної податкової
інспекції у Сихівському районі
м.Львова Львівської області Державної
податкової служби проведено
камеральну перевірку податкової
декларації (розрахунку) по орендній
платі за землю з юридичних осіб ТзОВ
"Шувар", декларація № від 20.02.2012
року за перший квартал 2012 року, за
результатами якої складено Акт
перевірки №159/15-3 від 21 вересня 2012 року
(а.с. 9-10).

Як слідує з висновків вищенаведеного
Акту перевірки, відповідачем
встановлено порушення зі сторони
позивача вимог п. 271.1 ст. 271, п. 288.1 ст.288,
288.5 ст.288 та п. 286.2 ст.286 розділу II
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VІ (зі змінами та
доповненнями), ст.cт.15, 21 Закону України
від 06.10.1998 року №161-ХІV "Про оренду
землі", ухвали ЛМР від 18.06.2009 року № 2712
від 16.12.2010 року № 37, від 31.03.2011 року № 369
та від 22.03.2012 року № 1372, а саме у першому
кварталі 2012 року занижено основний
платіж по орендній платі за землю в
розмірі 30% від встановленої суми
орендної плати за землю по договорах
оренди землі від 15.03.2011 року № С-1905 та №
С-1906.

На підставі вищезазначеного Акту
перевірки відповідачем 20 жовтня 2012
року винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем орендна плата
з юридичних осіб на загальну суму 551 821,
23 грн. за основним платежем 367 880,82 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 183 940,41 грн. (а.с.11).

Відповідач на підтвердження
обгрунтованості висновків перевірки,
викладених в акті посилається на те, що
позивачем при обчисленні податкового
зобов'язання по орендній платі за землю
у першому кварталі 2012 року
неправомірно застосовано пільгу в
розмірі 60 відсотків від встановленої
суми орендної плати та задекларовано
лише 40 відсотків, що призвело до
заниження податкового зобов'язання по
орендній платі в сумі 367 880.82 грн. Також
знехтувано умови п.9 договорів оренди
землі виданих Львівською міською радою
та підписаних платником від 15.03.2011 року
№С-1905 та №С-1906 в яких зазначено, що у 2012
році частково звільнено від сплати
орендної плати за рахунок коштів, що
зараховуються до міського бюджету
м.Львова на 30 відсотків від суми
орендної плати.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

В силу п. 271.1. та п.271.2 ст. 271 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), базою оподаткування є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом;
площа земельних ділянок нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Пунктами 288.1. та 288.5 статті 288 ПК України
встановлено підставу для нарахування
орендної плати за земельну ділянку,
обов'язок органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі та
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянкі
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни та розмір орендної плати, який
встановлюється у договорі оренди.

Відповідно до вимог п.286.2 ст.286 ПК
України - платники плати за землю (кріх
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно ст. 285 ПК України - базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік. Базовий
податковий (звітний) рік починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року (для новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

В силу п.287.3 ст.287 ПК України - податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

В контексті наведеного, колегією
суддів встановлено, що між позивачем та
Львівською міською радою 15.03.2011 року
укладено два договори оренди землі №
С-1905 та № С-1906, відповідно до яких,
позивач отримав у строкове платне
користування земельні ділянки, які
знаходяться в м. Львові по вул.
Хуторівка для розміщення
регіонального аграрного ринку з
розміщенням регіонального аграрного
центру оптових ринків
сільськогосподарської продукції,
площею 6,9 га, а також для розміщення
спортивної зони площею 1.7547 га (а.с.35-38,
41-44).

ТзОВ "Шувар" до ДПІ у Сихівському районі
м.Львова Львівської області Державної
податкової служби 20.02.1012 року подано
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності). Відповідно до
поданої декларації, позивачем
задекларовано річну суму (колонка 9.
рядок 13) 2 993 876.11 грн., з розбивкою даної
суми на 12 місяців: 2 993 876.11 грн. / 12
місяців = 249489.68 грн. Декларацію з плати
за землю подано до 20 лютого поточного
року, з розбивкою на 12 рівних частин,
тобто на 12 місяців (а.с.47-54).

Статтею 30 ПК України передбачено
надання податкових пільг щодо
нарахування та сплати податку та збору,
сплати податку та збору в меншому
розмірі за наявності підстав,
визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 ПК України
підставами для надання податкових
пільг є особливості, що характеризують
певну групу платників податків, вид їх
діяльності, об'єкт оподаткування або
характер та суспільне значення
здійснюваних ними витрат.

Згідно п. 30.5 ст. 30 ПК України податкові
пільги, порядок та підстави їх надання
встановлюються з урахуванням вимог
законодавства України про захист
економічної конкуренції виключно цим
Кодексом, рішеннями Верховної ради
Автономної Республікі Крим та органів
місцевого самоврядування, прийнятими
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 30.9 ст. 30 ПК України
податкова пільга надається шляхом: а)
податкового вирахування (знижки), що
зменшує базу оподаткування до
нарахуванні податку та збору; б)
зменшення податкового зобов'язання
після нарахування податку та збору; в)
встановлення зниженої ставки податку
та збору; г) звільнення від сплати
податку та збору.

Статтею 284 ПК України встановлено
особливості застосування пільгового
оподаткування.

Відповідно до п.284.1 ст.284 ПК України,
Верховна Рада Автономної Республіки
Крим обласні, міські, селищні та
сільські ради можуть встановлювати
пільги щодо земельного податку, що
сплачується на відповідній території:
часткове звільнення на певний строк,
зменшення суми земельного податку лише
за рахунок коштів, що зараховуються до
відповідних місцевих бюджетів.

Пунктом 284.2 ст. 284 ПК України
встановлено, якщо право на пільгу у
платника виникає протягом року то він
звільняється від сплати податку
починаючи з місяця, ще настає за
місяцем, у якому виникло це право. У
разі втрати права на пільгу протягом
року податок сплачується починаючи з
місяця, що настає за місяцем, у якому
втрачено це право.

Стосовно висновків відповідача про
порушення вимог ухвал від 18.06.2009 року №
2712, від 16.12.2010 року № 37, від 31.03.2011 року №
369 та від 22.03.2012 року № 1372, суд
апеляційної інстанції виходить з
наступного.

Так, згідно ухвали від 18.06.2009 року № 2712
«Про затвердження нормативної
грошової оцінки земель м.Львова»
Львівською міською радою здійснено
розрахунок орендної плати за земельні
ділянки по договорах оренди від 15.03.2011
року № С-1905 та № С-1906 (а.с.66-69).

Як вбачається з ухвали від 16.12.2010 року №
37 «Про порядок застосування
відкоригованої нормативної грошової
оцінки земель м.Львова» Львівською
міською радою надано пільги за
землекористування орендарям земельних
ділянок, наданих в оренду Львівською
міською радою, частково звільнивши їх
від сплати орендної плати за рахунок
коштів, що зараховуються до міського
бюджету м.Львова, зменшивши орендну
плату на 30 відсотків від суми орендної
плати, яка зараховується до міського
бюджету м.Львова у 2012 році (а.с.55-67).

Відповідно до п.9 договорів оренди
землі від 15.03.2011 року ТзОВ «Шувар»
частково звільнено від сплати орендної
плати за рахунок коштів, що
зараховуються до міського бюджету
м.Львова, зменшивши орендну плату на 30
відсотків від суми орендної плати, яка
зараховується до міського бюджету
м.Львова у 2012 році.

Колегією суддів також встановлено, що
позивач сплачує орендну плату за
земельні ділянки по договорах оренди
на підставі розрахунку, який здійснено
Львівською міською радою відповідно до
ухвали від 18.06.2009 року № 2712, а порушення
положень ухвали від 16.12.2010 року № 37
автоматично потягнуло б за собою
порушення умов договорів оренди землі,
що у свою чергу стало б підставою для їх
розірвання за рішенням суду внаслідок
невиконання умов договору, як це
передбачено п. 38 вказаних договорів.
Тому позивач дотримувався вимог
зазначених ухвал Львівської міської
ради.

В п.2.8 ухвали Львівської міської ради
від 31.03.2011 року № 369 «Про деякі питання
нарахування та сплати за
землекористування у зв'язку із
введенням в дію у 2011 році грошової
оцінки земель м.Львова» зазначено, що
платники орендної плати та земельного
податку, вказані у підпунктах 2.1. 2.2, 2.6
цієї ухвали, здійснюють сплату
орендної плати та земельного податку
за період прийняття цієї ухвали до часу
введення в дію відкоригованої грошової
оцінки земель м.Львова з пільгою в
розмірі 60% від суми нарахованих
платежів, що зараховуються до міського
бюджету м.Львова (а.с.74-76).

Пунктом 1 ухвали Львівської міської
ради № 1372 від 22.03.2012 року «Про внесення
змін до ухвали міської ради від 16.02.2012
року № 1224» визначено, внести зміни до
ухвали міської ради від 16.02.2012 року №
1224, викласти підпункт 1.1 у новій
редакції «1.1. Платники орендної плати
за землю та земельного податку
здійснюють сплату орендної плати та
земельного податку у 2012 році на
підставі грошової оцінки земель
м.Львова, затвердженої ухвалою міської
ради від 18.06.2009 року № 2712 «Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель м.Львова» (зі змінами), з
пільгою у розмірі 60 відсотків, від суми
нарахованих платежів, що зараховуються
до міського бюджету м.Львова. Дана
ухвала доповнена п. 1.2 у такій редакції:
«1.2. Встановити, що сплата орендної
плати за землю та земельного податку з
01.01.2012 року до 01.04.2012 року здійснюється з
врахуванням вимог норм ухвали міської
ради від 16.12.2010 року № 37 «Про порядок
застосування відкоригованої
нормативної грошової оцінки земель
м.Львова». Тобто. п.1 Львівська міська
рада декларує пільгу в розмірі 60% на
цілий 2012 рік. а в п.1.2 вказує, що пільга
за період з 01.01.2012 року до 01.04.2012 року
складає 30% (передбачено п.1.2 ухвали від
16.12.2010 року № 37).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ухвалою від 31.03.2011 року
№ 369 чітко вказано розмір пільги 60%, а
період застосування цієї пільги з
моменту прийняття цієї ухвали (31.03.2011
року) до часу введення в дію
відкоригованої грошової оцінки земель
м.Львова. Тому позивачем при обчисленні
та декларуванні суми земельного
податку в декларації вказано суми
земельного податку з пільгою в розмірі
60%.

Як слідує з ухвали від 22.03.2012 року № 1372,
дата її прийняття 22.03.2012 року, а позивач
зобов'язаний подати декларацію до
20.02.2012 року. Відтак, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що здаючи декларацію
позивач не міг знати, що через місяць
після здачі декларації, пільгу буде
змінено з 60% до 30%.

Також судова колегія зазначає, що 16.02.2012
року Львівською міською радою прийнято
ухвалу № 1224 «Про нарахування та сплату
до міського бюджету на 2012 рік орендної
плати за землю та земельного податку».
Відповідно до п.1.1 зазначеної ухвали,
платники орендної плати за землю та
земельного податку здійснюють сплату
орендної плати та земельного податку у
2012 році на підставі діючої грошової
оцінки земель м.Львова, затвердженої
ухвалою міської ради від 18.06.2009 року №
2712 «Про затвердження нормативної
грошової оцінки земель м.Львова» з
пільгою у розмірі 70% від суми
нарахованих платежів, що зараховуються
до міського бюджету м.Львова (а.с.92-93).

Слід зазначити, що в той час, як ухвалою
від 31.03.2011 року № 369 встановлено пільгу
в 60%, яку ухвалою № 1372 від 22.03.2012 року
зменшено до 30%, діє ухвала міської ради
від 18.06.2009 року № 2712, яка встановлює
пільгу у розмірі 70%, яка залишається
діючою, ніким не скасованою чи
зміненою.

Крім того, судом вірно враховано, що
позивачем не порушено строків сплати
земельного податку, що підтверджується
платіжними дорученнями: від 29.02.2012р. №
3399 на суму 249489.74 грн.; від 28.03.2012р № 3487 на
суму 249489.68 грн.; від 27.04.2012р. № 3564 на суму
249489.68 грн.; від 22.05.2012р. № 3653 на суму 249489,68
грн. сплачено за квітень: від 26.06.2012р. №
3761 на суму 249489,68 грн.; від 27.07.2012р. № 21 на
суму 249489.68 грн.; від 28.08.2012р. № 3963 на суму
249489,68 грн.; від 28.09.2012р. № 51 на суму 249489.68
грн.; від 30.10.2012р. № 168 на суму 249489.68 грн.;
від 30.11.2012р. № 4050 на суму 249489.68 грн.: від
28.12.2012р. № 4170 на суму 249489,68 грн.; від
30.01.2013р. № 4241 на суму 249489,68 грн.

Як наслідок, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку, що
позивачем в податковій декларації за
перевірений період правомірно
визначено податкове зобов'язання щодо
плати за землю, а відтак оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
відповідача підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013 р. по
справі № 813/694/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик