Справа № 2а-14013/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2010 року 11:06 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Легендас-М»до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м.
Києвапровизнання протиправним та
недійсним (нечинним) рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,за
відповідача - ОСОБА_2
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 15 листопада 2010
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Легендас-М»(далі по
тексту -позивач) звернулось з позовом
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва (далі по
тексту -відповідач) про визнання
протиправним та недійсним (нечинним)
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем при
винесенні акту про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість порушено податкове
законодавство.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що акт про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість винесено
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Легендас-М»зареєстровано платником
податку на додану вартість 14.07.2009р. в
Державній податковій інспекції у
Солом'янському районі м. Києва, про що
видано свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№100235646.

Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі м. Києва
проведено документальну невиїзну
перевірку податкових декларацій з
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Легендас-М»за період з серпня 2009 року
по липень 2010 року, про що складено
довідку від 14.09.2010р. №328/Д/15-220і.

Перевіркою встановлено, що позивач
протягом дванадцяти послідовних
місяців з серпня 2009 року по серпень 2010
року подавав податкові декларації з
податку на додану вартість з
показниками, які свідчать про
відсутність оподатковуваних поставок
та має за останні дванадцять
календарних місяців обсяги
оподаткованих операцій 0,00грн.

На підставі п.п. «г» п.9.8. статті 9
Закону України «Про податок на додану
вартість»від 03.04.1997, № 168/97-ВР
відповідачем складено акт №1867 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з п.п. 9.8. статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість»реєстрація діє до дати її
анулювання, яка відбувається у
випадках, якщо: а) платник податку, який
до місяця, в якому подається заява про
анулювання реєстрації, є
зареєстрованим згідно з положеннями
підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього
Закону більше двадцяти чотирьох
календарних місяців, включаючи місяць
реєстрації, та має за останні
дванадцять поточних календарних
місяців обсяги оподатковуваних
операцій, менші за визначені
зазначеним підпунктом; б) ліквідаційна
комісія платника податку, оголошеного
банкрутом, закінчує роботу або платник
податку ліквідується за власним
бажанням чи за рішенням суду (фізична
особа позбувається статусу суб'єкта
господарювання); в) особа,
зареєстрована як платник податку,
реєструється як платник єдиного
податку або стає суб'єктом інших
спрощених систем оподаткування, які
визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені цим Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин; г) зареєстрована як платник
податку особа обирає відповідно до
цього Закону спеціальний режим
оподаткування за ставками, іншими, ніж
зазначені у статті 6 та статті 81 цього
Закону; ґ) особа, зареєстрована як
платник податку, не надає податковому
органу декларації з цього податку
протягом дванадцяти послідовних
податкових місяців або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка
(який) свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно
порядку реєстрації суб'єктів
господарювання; д) установчі документи
особи, зареєстрованої як платник
податку, за рішенням суду визнані
недійсними; е) в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців зроблено запис про
відсутність юридичної особи або
фізичної особи за її
місцезнаходженням.

Матеріалами справи підтверджується, що
протягом дванадцяти послідовних
місяців з серпня 2009 року по серпень 2010
року позивач подавав до податкового
органу податкові декларації з ПДВ, які
свідчили про відсутність
оподатковуваних саме у нього поставок
протягом зазначеного періоду. Вказані
обставини не спростовані позивачем при
розгляді спору.

Відповідно до п. 25.2 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.03.2000 № 79 (далі -Наказ № 79)
передбачено, що анулювання реєстрації
на підставах, визначених у підпунктах
«б»- «ґ»цього пункту, здійснюється за
ініціативою відповідного податкового
органу. Податковий орган зобов'язаний
прийняти самостійне рішення про
анулювання реєстрації на підставах,
визначених у підпунктах «в»- «ґ»цього
пункту.

Органи державної податкової служби
здійснюють постійний моніторинг
платників податку на додану вартість,
які включені до Реєстру, та приймають
рішення про анулювання реєстрації
відповідних платників податку на
додану вартість у разі існування
підстав, визначених у підпунктах
«б»-«ґ»пункту 25 цього Положення. Такі
рішення можуть бути прийняті за
наявності відповідних підтвердних
документів (відомостей), зокрема,
довідки про результати документальної
невиїзної перевірки на підставі
поданих податкових декларацій з
податку на додану вартість, складеної
підрозділом оподаткування юридичних
або фізичних осіб, яка свідчить про
відсутність у платника податку
оподатковуваних поставок протягом
дванадцяти послідовних податкових
місяців (підстава -підпункт «ґ»пункту
9.8 статті 9 Закону), про що зазначено,
зокрема, і в запереченні відповідача
на позовну заяву.

Рішення про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість за
ініціативою податкового органу
оформляється актом про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість за формою N 6-ПДВ (додаток 5).
Такий акт складається у двох
примірниках комісією, утвореною
відповідно до розпорядження керівника
податкового органу, та затверджується
керівником (заступником керівника)
податкового органу. В акті про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість обов'язково
вказується підстава для такого
анулювання з посиланням на відповідні
норми Закону.

Один примірник акта зберігається в
обліковій справі (реєстраційній
частині) платника податків. Інший
примірник акта про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість надсилається податковим
органом особі, реєстрацію якої
анульовано.

За таких обставин, надіслання позивачу
акту про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість 24
вересня 2010 року не може слугувати
правовою підставою для визнання такого
акту протиправним, з огляду на те, що
такі процедурні порушення з боку
податкового органу не спростовують
наявності правових підстав для
анулювання реєстрації платника ПДВ у
зв'язку з відсутністю оподатковуваних
поставок протягом дванадцяти
послідовних місяців, що
підтверджується документально та в
силу п. 9.8 . «ґ»ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість»є правовою
підставою для анулювання свідоцтва
платника ПДВ.

За наведених обставин та правових норм,
у суду відсутні правові підстави для
висновку про протиправність акту про
анулювання свідоцтва платника ПДВ, в
зв'язку з чим позов задоволенню не
підлягає.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, позивачем не надано
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його позовні вимоги, а
відповідач довів, що він діяв з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Легендас-М» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлено
22.11.2010р.

Суддя
В.В. Амельохін