Справа № 2а-9424/10/0570
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа №2а-9424/10/0570

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Христофорова А.Б.,

при секретарі -
Малій С.Ю.,

за участю

представника позивача,-
Гринько І.С.,

представника відповідача,-
Цуканов С.А.,

представника третьої особи,-
Гой В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Старокраматорський
машинобудівний завод» до Державної
податкової інспекції в місті
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача Спеціалізована державна
податкова інспекція по роботі з
великими платниками податків у м.
Донецьку Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
часткове скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Старокраматорський
машинобудівний завод», звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції в місті Краматорську
Донецької області про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій.

16.04.2010 року, позивач Відкрите
акціонерне товариство
«Старокраматорський машинобудівний
завод» звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську про скасування рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Ухвалою судді Донецького окружного
адміністративного суду від 16.04.2010 року
провадження у даній адміністративній
справі було відкрито у відповідності
до ст. 107 КАС України (том 1, а.с. 1).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21.10.2010 року
у справі № 2а-9424/10/0570 задоволено позов
Відкритого акціонерного товариства
"Старокраматорський машинобудівний
завод" до Державної податкової
інспекції у м. Краматорську про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
(том 1, а.с. 68-73).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2010 року
залишено без змін постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
21.10.2010 року у справі № 2а-9424/10/0570 (том 1,
а.с. 208-210).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.12.2013 року скасовано
постанову Донецького окружного
адміністративного суду 21.10.2010 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2010 року,
справу направлено до суду першої
інстанції.

Справу передано на розгляд судді
Донецького окружного
адміністративного суду Христофорову
А.Б. для розгляду по суті.

Ухвалою судді Христофорова А.Б. від
13.01.2014 справу № 2а-9424/10/0570 прийнято до
розгляду.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року замінено
позивача Відкрите акціонерне
товариство "Старокраматорський
машинобудівний завод" на його
правонаступника Публічне акціонерне
товариство "Старокраматорський
машинобудівний завод".

Ухвалою суду від 27.03.2014 року до участі у
справі залучено Спеціалізовану
державну податкову інспекцію по роботі
з великими платниками податків у м.
Донецьку Головного управління
Міндоходів у Донецькій області у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача.

Позивач, в обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що
відповідачем за результатами планової
виїзної перевірки ВАТ
«Старокраматорський машинобудівний
завод» з питань дотримання вимог
податкового валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009 року по
31.12.2009 року встановлені порушення та
складено акт № 393/23-2-05763642 від 10.03.2010
року.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /12285 від 22.03.2010 року, яким
до позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у вигляді пені за
порушення термінів розрахунку в сфері
зовнішньоекономічної діяльності на
суму 536 964,48 грн. яка, як зазначено у
рішенні, підлягає сплаті у
тридцятиденний термін від дня
отримання цього рішення на бюджетний
рахунок одержувача відповідно до п. 5.3.
ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Позивач вважає, що зазначене рішення
підлягає частковому скасуванню,
оскільки зазначена пеня нарахована за
порушення термінів розрахунку в сфері
зовнішньоекономічної діяльності по
п'ятьом зовнішньоекономічним
контрактам: № ОБ8285 від 02.07.2008 року,
укладеному з ВАТ «СЕВЕРСТАЛЬ», Росія; №
CRT/4.2.2/32/2008 від 13.07.2008 року, укладеному з
«ISD Huta Czestochova sp.z.o.o.», Польща; № 15/66-07 від
25.10.2007 року, укладеному з ВАТ
«Ярославський електромашинобудівний
завод», Росія; № 09DYN/L/08 від 30.08.2007 року,
укладеному з «Франц Плассер
Банбаумашинен-Индустригезелльшафт
м.б.Х» и «Плассер&Тойрер Экспорт фон
Банбаумашинен Гезелльшафт м.б.Х.»
Австрія; № 02-01/03/08 від 22.07.2008
року, укладеному з СЗАТ «СИС
ИНЖИНИРИНГ», Білорусь. Позивач
посилається на проведення
відповідачем розрахунку пені не на
суму неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) за
відповідний період порушення строків,
а на суму грошових коштів, які надійшли
на рахунок ВАТ «СКМЗ», що є невірним.

Представник позивача у судовому
засіданні надав заяву про уточнення
заявлених позовних вимог, згідно до
якої просить скасувати рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /12285 від 22.03.2010 року в
частині нарахування пені за порушення
строків розрахунків в сфері ЗЕД в сумі
221 861,11 гривень та в частині визначення
терміну сплати суми пені протягом
тридцяти днів з дня отримання рішення
відповідно до п. 5.3. ст. 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».
Представник позивача у судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях
від 31.03.2014 року № 9424/10/05-15-10-013, за змістом
наданих заперечень, в обґрунтування
незгоди із позовом відповідач
зазначив, що доводи викладені у позові
не спростовують суті встановлених
порушень, тому вважають висновки акту
перевірки такими, що відповідають
дійсним обставинам справи, а
оскаржуване рішення таким, що прийнято
правомірно.

Представник третьої особи у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
їх необґрунтованості.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Позивач, - Публічне акціонерне
товариство «Старокраматорський
машинобудівний завод» (Далі -ТОВ
«Старокраматорський машинобудівний
завод»), - є юридичною особою та згідно
ст. 48 КАС України здатний особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки.7

Відповідач, - Державна податкова
інспекція в місті Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (Далі,- ДПІ в місті
Краматорську), є суб'єктом владних
повноважень, згідно ст. 48 КАС України
здатний особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки.

ДПІ в місті Краматорську за
результатами планової виїзної
перевірки ВАТ «Старокраматорський
машинобудівний завод» з питань
дотримання вимог податкового
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року
встановлені порушення та складено акт
№ 393/23-2-05763642 від 10.03.2010 року (далі акт
перевірки).

Згідно висновків акту перевірки з боку
відповідача встановлені наступні
порушення.

1) ст. 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» в частині несвоєчасного
надходження валютної виручки по
експортним контрактам, а саме:

по контракту № ОБ8285 від 02.07.2008 року,
укладеному з ВАТ «СЕВЕРСТАЛЬ» Росія, у
сумі 4450237,30 руб. з порушенням термінів
розрахунків на 6 днів, у сумі 200,00 руб. з
порушенням термінів розрахунків на 50
днів;

по контракту № CRT/4.2.2/32/2008 від 13.07.2008
року, укладеному з «ISD Huta Czestochova sp.z.o.o.»
Польща, у сумі 40000,00 євро з порушенням
термінів розрахунків на 21 день, у сумі
84175,75 євро з порушенням термінів
розрахунків на 36 днів.

2) ст. 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» в частині несвоєчасного
надходження імпорту продукції по
імпортним контрактам, а саме:

по контракту № 15/66-07 від 25.10.2007 року,
укладеному з ВАТ «Ярославський
електромашинобудівний завод» Росія, у
сумі 8453,50 руб. з порушенням термінів
розрахунків на 4 дні, у сумі 1364817,00 руб. з
порушенням термінів розрахунків на
15днів;

по контракту № 09DYN/L/08 від 30.08.2007 року,
укладеному з «Франц Плассер
Банбаумашинен-Индустригезелльшафт
м.б.Х» и «Плассер&Тойрер Экспорт фон
Банбаумашинен Гезелльшафт м.б.Х.»
Австрія, у сумі 1351730,49 євро з порушенням
термінів розрахунків на 1 день, у сумі
714830,11 євро з порушенням термінів
розрахунків на 5 днів;

по контракту № 02-01/03/08 від 22.07.2008 року,
укладеному з СЗАТ «СИС ИНЖИНИРИНГ»
Білорусь, у сумі 56620,00 євро з порушенням
термінів розрахунків на 44 дні, у сумі
70880,00 євро з порушенням термінів
розрахунків на 63 дні.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № /12285 від 22.03.2010 року
(далі,- спірне рішення), яким до позивача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій у вигляді пені за порушення
термінів розрахунку в сфері
зовнішньоекономічної діяльності на
суму 536 964,48 грн. яка, як
зазначено у рішенні, підлягає сплаті у
тридцятиденний термін від дня
отримання цього рішення на бюджетний
рахунок одержувача відповідно до п. 5.3.
ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (том 1, а.с. 7).

Вищий адміністративний суд України в
ухвалі постановленій 10.12.2013 року у
справі № К/9991/1040/11 зазначив, що суди
першої та апеляційної інстанцій
помилково виходили із того, що в даному
випадку день одержання виручки не
підлягає включенню при розрахунку пені
до кількості днів прострочення та що
розрахунок пені повинен здійснюватись
з суми неодержаної виручки, а не з суми,
яка надійшла на рахунки позивача з
порушенням термінів.

Судами першої та апеляційної інстанцій
не встановлено обставин щодо поставки
на митну територію України товару в
кількості, що відповідає сплаченим
позивачем авансовим платежам згідно з
контрактами, та в строки, що не
перевищують 180 календарних днів з
моменту здійснення авансових платежів,
факт припинення зобов'язання, що
виникло на підставі контракту, в межах
180 календарних днів з дня здійснення
позивачем авансового платежу, а також
застосування до позивача фінансових
санкцій з дотриманням загальних
строків давності, встановлених у ст. 250
Господарського кодексу України.

Згідно ч.5 ст. 227 КАС України,- висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення, є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при розгляді
справи.

Таким чином, суд ухвалює постанову у
даній справі, з урахуванням висновків і
мотивів, з яких скасовано постанову
Донецького окружного
адміністративного суду 21.10.2010 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2010 року.

Правовідносини щодо порядку
розрахунків за зовнішньоекономічними
договорами (контрактами) регулюються
Законом України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» від 23.09.1994 року № 185/94-ВР.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті»,- виручка резидентів
у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 90
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті»,- порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка від
суми неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Строки застосування
адміністративно-господарських санкцій
встановлені статтею 250 Господарського
кодексу України, згідно із якою
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Отже, уповноважений орган державної
влади при виявленні факту порушення
суб'єктом господарювання встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
зокрема порушення термінів
зарахування валютної виручки на
валютні рахунки, мав дотримуватися
наведених положень законодавства, у
зв'язку з чим міг прийняти рішення про
застосування такого виду
адміністративно-господарських
санкцій, як штрафні санкції, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніш як через один
рік з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності.

Закінчення будь-якого із встановлених
статтею 250 Господарського кодексу
України строків виключає застосування
таких санкцій до суб'єкта
підприємницької діяльності за вчинене
ним порушення правил здійснення
господарської діяльності.

Враховуючи ту обставину, що порушення
строків розрахунків у ЗЕД фіксує
спірне рішення, суд вважає, що з
урахуванням вимог ст. 250 ГКУ, відповідач
мав застосовувати до позивача пеню з
22.03.2009 року по 22.03.2010 року (дата
прийняття спірного рішення).

Зважаючи на те, що частину
адміністративно-господарських санкцій
застосовано податковим органом 22.03.2010
року, тобто пізніш як через один рік з
дня порушення у сфері ЗЕД (22.03.2009 року),
спірне рішення відповідача є частково
безпідставним, у зв'язку з чим позовні
вимоги в частині скасування спірного
рішення підлягає частковому
задоволенню.

Згідно розрахунку пені по імпортним
контрактам за перевіряємий період,
складеного відповідачем (том 1, а.с. 28)
нараховано пеню без урахування вимог
ст. 250 ГКУ з перевищенням річного строку
:

ВАТ «Ярославський
електромашинобудівний завод»,
Російська Федерація (дата ВМД 30.01.2009
року та 10.02.2009 року) на загальну суму
14397,11 гривень;

СЗАТ «СИС ИНЖИНИРИНГ», РРРЗ

еспубліка Білорусь (дата ВМД 06.03.2009
року) на суму 74295,20 гривень, (дата ВМД
25.03.2009 року, кількість днів затримки
складає 4 дня) частково на суму 124713,64
гривень = 133168,80 грн.- (п. 10 х п.13 (4 дні) х п.14
х 0,3% грн.)

Відповідно розмір такої пені за
імпортними контрактами, має складати
213405,95 гривень = (14397,11 грн. + 74295,20 грн. +
124713,64 грн.).

Що стосується решти позовних вимог,
щодо скасування спірного рішення в
частині визначення терміну сплати суми
пені протягом тридцяти днів з дня
отримання рішення відповідно до п. 5.3.
ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», суд зазначає
наступне.

На думку суду, пеня у сфері ЗЕД не є
податковим зобов'язанням в розумінні
Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" і на неї
не поширюються приписи вказаного
Закону, в тому числі і щодо порядку та
строків її сплати.

Так, у преамбулі Закону № 2181-ІІІ
зазначено, що цей Закон є спеціальним
законом з питань оподаткування, який
встановлює порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення. Також він
встановлює спеціальний порядок
нарахування, оскарження нарахування,
процедуру сплати та примусового
стягнення, яка може застосовуватися
лише щодо податків і зборів
(обов'язкових платежів), сплата яких
передбачена Законами з питань
оподаткування.

Вичерпний перелік загальнодержавних
та місцевих податків і зборів
(обов'язкових платежів) встановлений
статтями 14, 15 Закону України від 25.06.1991
№ 1251-XII "Про систему оподаткування", в
яких санкція за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності -
пеня, стягнення якої передбачають ст. 4
Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" і ст. 3 Закону України
від 23.12.1998 № 351-XIV "Про регулювання
товарообмінних (бартерних) операцій у
галузі зовнішньоекономічної
діяльності", відсутня.

Тобто, "штрафна санкція" або "пеня" за
порушення термінів розрахунків при
виконанні зовнішньоекономічних
контрактів не є податковим
зобов'язанням у розумінні Закону №
2181-ІІІ.

Вищий адміністративний суд України в
ухвалі постановленій 10.12.2013 року у
справі № К/9991/1040/11 зазначив, що
погоджується з позицією судів першої
та апеляційної інстанцій, про те, що
оскільки сума валютної пені не є сумою
податкового зобов'язання позивача,
визначення строків сплати пені в
порядку, передбаченому Законом №
2181-ІІІ, є неправомірним.

При цьому, суд касаційної інстанції
звернув увагу суду, що за своєю суттю
передбачена ст. 4 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" фінансова санкція
(пеня) за порушення резидентами строків
повернення валютної виручки або
строків поставки товару є
адміністративно - господарською
санкцією, яка повинна застосовуватись
в межах строків, визначених ст. 250
Господарського кодексу України.

Виходячи із змісту частини 1 статті 238
Господарського кодексу України,
санкції, передбачені за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності, є
адміністративно-господарськими
санкціями.

Пеня, стягнення якої передбачено ст. 4
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" за
порушення резидентом термінів,
визначених у статтях 1 та 2 цього Закону,
належить до
адміністративно-господарських санкцій
(статті 239, 241 Господарського кодексу
України), порядок нарахування і
стягнення яких не регулювалися Законом
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 р. N 2181-III (чинним на
час виникнення спірних відносин).

Отже, оскільки пеня у ЗЕД є
адміністративно-господарською
санкцією, для якої спеціальними
законами не визначено строкові межі
застосування, то вказана санкція має
застосовуватися з дотриманням
загальних строків давності,
встановлених у ст. 250 Господарського
кодексу України.

Таким чином, з урахуванням
вищезазначеного, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог у цій частині.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду відповідач у повному
обсязі не довів правомірності спірного
рішення.

Оскільки відповідач не довів суду
правомірність підстав нарахування
позивачу податкових зобов'язань, суд
приходить до висновку про часткове
скасування спірного рішення.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Старокраматорський машинобудівний
завод» до Державної податкової
інспекції в місті Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Спеціалізована державна податкова
інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Донецьку
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про часткове
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -
задовольнити частково.

Скасувати рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
№ /12285 від 22.03.2010 року в
частині нарахування пені за порушення
строків розрахунків в сфері ЗЕД в сумі
213405,95 гривень (двісті тринадцять тисяч
чотириста п'ять) гривень 95 коп. та в
частині визначення терміну сплати суми
пені протягом тридцяти днів з дня
отримання рішення відповідно до п. 5.3.
ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

В задоволенні іншої частини позовних
вимог,- відмовити.

Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті
та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 07 квітня 2014 року в
присутності представників сторін.

Постанова виготовлена в повному обсязі
12 квітня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Христофоров А.Б.