Справа № 2а/0570/10460/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/78945/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Державної фінансової
інспекції в Донецькій області до КЗ
"Харцизький центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей" про зобов'язання виконати дії за
касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до КЗ "Харцизький центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей" про зобов'язання виконати дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено
частково. Зобов»язано комунальний
заклад «Харцизький центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» виконати пункт 4 та частково
пункт 5 вимоги від 6 березня 2012 року №
25-13/378, а саме: ВІ відшкодувати суми
зайво нарахованої та виплаченої
надбавки за шкідливі умови праці у
розмірі 1390 грн. відповідно до чинного
законодавства (п.4); та частково
здійснити від коригування у
бухгалтерському обліку суми внесків до
державних цільових фондів і повернути
зайво сплачені кошти в сумі 508.32 грн. або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.(п. 5). В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 29 грудня 2011
року по 15 лютого 2012 року позивачем
проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 1 лютого 2009 року
по 30 листопада 2011 року, за наслідками
якої складений акт ревізії від 22 лютого
2012 року № 25-17/009. На підставі акту
ревізії відповідачем винесена вимога
від 6 березня 2012 року № 25-13/378.
Звертаючись до суду, позивач зазначив,
що відповідачем добровільно не
виконано пункти 3, 4, 5 вимоги, а саме: -
не відшкодовано суми зайво нарахованої
та виплаченої премії у розмірі 16131 грн.
відповідно чинного законодавства;(п.3) -
не відшкодувано суми зайво нарахованої
та виплаченої надбавки за шкідливі
умови праці у розмірі 1390 грн.
відповідно чинного законодавства; (п.4) -
не відкориговано у бухгалтерському
обліку суми внесків до державних
цільових фондів і не повернуто зайво
сплачені кошти в сумі 6380 грн. або
зарахування в рахунок майбутніх
платежів.(п.5)

У зв'язку з невиконанням вимоги,
позивач просив суд зобов'язати
відповідача виконати зазначену вимогу.

Суд, у своєму рішенні правильно вказав
на те, що задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
вимога позивача від 6 березня 2012 року на
момент судового розгляду справи не
була визнана недійсною чи скасована в
судовому порядку, внаслідок чого є
обов'язковою до виконання
відповідачем. Правомірність прийнятої
вимоги судом не перевірялась.

Як вбачається з пункту 3 вимоги, - у
порушення вимог ст. 15 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108,
п.п. «в» п. 4 постанови КМУ від 30.08.2002 р. №
1298 «Про оплату праці працівників на
основі єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» (із змінами) у грудні 2009 року
зайво нарахована та сплачена премія
без обґрунтування преміювання та при
відсутності підстав, за які показники
премійовано працівників у сумі 16131 грн.,
в зв'язку з чим необхідно відшкодувати
суми зайво нарахованої та виплаченої
премії у розмірі 16131 грн. відповідно
чинного законодавства та
відкорегувати у бухгалтерському
обліку суми внесків до державних
цільових фондів і повернути зайво
сплачені кошти по незаконно виплаченій
заробітній платі або зарахувати в
рахунок майбутніх платежів.

Статтею 15 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом. Конкретні
розміри тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок робітникам,
посадових окладів службовцям, а також
надбавок, доплат, премій і винагород
встановлюються з урахуванням вимог,
передбачених частиною першою цієї
статті. Оплата праці працівників
підприємства здійснюється в
першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються підприємством
після виконання зобов'язань щодо
оплати праці.

Підпунктом «в» пункту 4 постанови
Кабінету Міністрів України від 30.08.2002
року № 1298 «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» надано право керівникам
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування, при
яких створені централізовані
бухгалтерії, керівникам бюджетних
установ, закладів та організацій в
межах фонду заробітної плати,
затвердженого в кошторисах доходів і
видатків затверджувати порядок і
розміри преміювання працівників
відповідно до їх особистого внеску в
загальні результати роботи у межах
коштів на оплату праці. Преміювання
керівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери, їх заступників, встановлення їм
надбавок та доплат до посадових
окладів, надання матеріальної допомоги
здійснюється за рішенням органу вищого
рівня у межах наявних коштів на оплату
праці.

Преміювання директора ОСОБА_2
здійснено згідно з розпорядженням
Харцизької міської ради від 2.12.2009 року
№ 194, тобто за рішенням органу вищого
рівня (а.с.157), що узгоджується з
вимогами п.п. «в» п.4 постанови КМУ № 1298,
тобто в цій частині порушень не
встановлено.

В акті перевірки суть порушення
зазначено в тому, що згідно наказу
директора ОСОБА_2 від 18.12.2009 року № 152
«Про преміювання робітників притулку»
нарахована та виплачена премія
працівникам без зазначення
обґрунтування преміювання та підстав,
за які показники премійовано
працівників, які обумовлені додатком №
7 «Положення про преміювання» до
Колективного договору між
адміністрацією та профспілковим
комітетом притулку на 2003-2010 роки, в
якому зазначено, що преміювання
здійснюється за досягнуті результати у
вихованні неповнолітніх, сумлінну
працю протягом певного періоду, за
підготовку закладу до навчального
року, до ювілейного свята, проведення
поточного ремонту. Зазначене порушення
призвело до зайво нарахованої та
сплаченої премії у сумі 16131 грн.

Як вбачається зі спірного наказу №
152 від 18.12.2009 року, преміювання
робітників здійснено у зв'язку з
економією фонду заробітної плати та
згідно колдоговору. (а.с.58)

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції вірно вказав на те, що в акті
перевірки та спірній вимозі взагалі не
зазначено в чому допущено порушення
статті 15 «;Про оплату праці» та п.4
постанови КМУ № 1298 при видані наказу №
152. Доводи позивача про незаконність
наказу № 152 в зв'язку з не зазначенням в
ньому обґрунтування та підстав для
преміювання не можна визнати
правомірними, оскільки саме в наказі
зазначено, що преміювання здійснено
відповідно до колективного договору.
Не зазначення в наказі чіткої
підстави преміювання не дає підстави
визнавати, що такої підстави не було.
Наявність економії фонду оплати праці
позивачем не заперечується. З таких
підстав, суд апеляційної інстанції
вважає, що пункт 3 вимоги та частково
пункт 5 вимоги, в сумі, яка пропорційно
пов'язана з нарахуваннями страхових
виплат на суми премії, нарахованої
згідно наказу № 152 від 18.12.2009 р. є
незаконними.

З таких підстав, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково лише в
частині зобов'язання виконати пункт 4
та частково пункт 5 вимоги від 6 березня
2012 року № 25-13/378 щодо: відшкодування
суми зайво нарахованої та виплаченої
надбавки за шкідливі умови праці у
розмірі 1390 грн. відповідно до чинного
законодавства (п.4); та частково
здійснити відкоригування у
бухгалтерському обліку суми внесків до
державних цільових фондів і повернути
зайво сплачені кошти в сумі 508.32 грн. або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.(п. 5)

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Донецькій області залишити
без задоволення, постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді