Справа № 805/4332/14
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р.
Справа №805/4332/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14 год. 20
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі суду:

головуючого - судді
Козаченка А.В.

при секретарі
Широбокові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька про визнання дій
протиправними та зобов`язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування.

13.05.2013р. УПФУ в Пролетарському районі м.
Донецька відносно позивача винесено
вимогу про сплату боргу № Ф-495, якою
зобов`язано позивача сплатити 1194, 03грн.
до Державного бюджету України як
заборгованість зі сплати єдиного
внеску.

З огляду на положення ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. ст. 2, 104-106, 162
КАС України, ст. 26 Закону України "Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування", Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України" від 07.07.2011р. № 3609- VI, позивач
вважає, що відповідач, приймаючи спірну
вимогу, вийшов за межі наданих йому
повноважень, тому позивач просив
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску № Ф-495 від 13.05.2013р.,
визнати протиправними дії УПФУ в
Пролетарському районі м. Донецька щодо
нарахування до сплати єдиного
соціального внеску фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1, який обрав
спрощену систему оподаткування та є
пенсіонером за віком, зобов'язати УПФУ
в Пролетарському районі м. Донецька
утриматися від певних дій, а саме: не
нараховувати фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, який обрав спрощену
систему оподаткування та є пенсіонером
за віком, єдиний соціальний внесок на
період дії ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Позивач через канцелярію суду надав
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача через
канцелярію суду надав заяву про
розгляд справи в порядку письмового
провадження та письмові заперечення
проти позову.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03.04.2013р. по
справі № 805/3932/13-а адміністративний
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду в
Пролетарському районі м. Донецька про
скасування вимоги № Ф-266 щодо сплати
боргу від 01 березня 2013 року про
визначення недоїмки по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 4572,42 грн., -
задоволено повністю, скасовано вимогу
№ Ф-266 Управління Пенсійного фонду в
Пролетарському районі м. Донецька від 01
березня 2013 року про сплату недоїмки в
розмірі 4 572,42 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07.05.2013р.
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03.04.2013р. у
справі № 805/3932/13-а залишено без змін.

Таким чином на час розгляду даної
справи постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 03.04.2013р. по
справі № 805/3932/13-а набула законної сили.

З викладеного вбачається, що сторони та
предмет спору по адміністративній
справі № 805/3932/13-а та
адміністративній справі № 805/4332/14 є
однаковими, відрізняється тільки
період стягнення заборгованості.

Згідно вимог ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на вимоги вищевказаної статті
суд вважає доведеними обставини, що
встановлені під час вирішення
адміністративної справи № 805/3932/13-а та
зазначає, що під час її розгляду по суті
було встановлено право, а не обов'язок
позивача сплачувати недоїмку. Так як
відповідачем не надано будь- яких
доказів на отримання згоди позивача
щодо сплати недоїмки, то спірна вимога
по справі № 805/3932/13- № Ф-266- скасована.

Таким чином, при розгляді
адміністративної справи № 805/3932/13-а
Донецький окружний адміністративний
суд встановив обставини справи, а саме:
з*ясував обов'язки позивача, встановив
законні підстави, що звільняють
позивача від сплати недоїмки та
визначив факт неправомірності
винесення відповідачем вимоги про
сплату недоїмки відносно ОСОБА_1 тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
№ 2453-VI від 07.07.2010р., судове
рішення, яким закінчується розгляд
справи в суді, ухвалюється іменем
України. Судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Отже, так як під час судового розгляду
адміністративної справи № 805/3932/13-а
було встановлено право, а не обов'язок,
позивача сплачувати недоїмку, а під час
розгляду даної справи будь яких
доказів на отримання згоди позивача
сплачувати недоїмку відповідачем
надано не було, то суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду в Пролетарському
районі м. Донецька № Ф-495 від 13.05.2013р.
підлягають задоволенню.

При цьому, з урахуванням вимог п. 1 ч. 2
ст. 162 КАС України, суд вважає
необхідним та достатнім способом
захисту прав позивача обрати
скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду в Пролетарському
районі м. Донецька № Ф-495 від 13.05.2013р.

Стосовно строків звернення до суду, суд
зазначає, що згідно ч. 5 ст. 99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк.

З огляду на вимоги зазначеної статті
суд вважає, що днем, коли позивач
дізнався про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів є 25.03.2014р., тобто
день отримання позивачем копії вимоги
у відповідному органі ДВС. Разом з цим
суд зазначає, що з наданого
відповідачем повідомлення про
вручення поштового відправлення не
вбачається, який саме документ було
отримано позивачем, а тому вказане
повідомлення не може ввадатися
належним доказом у розумінні ст. 70 КАС
України.

Таким чином суд вважає, що позивачем не
порушено строк звернення до суду за
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Щодо позовних вимог позивача в частині
зобов'язання відповідача зобов'язати
УПФУ в Пролетарському районі м.
Донецька утриматися від певних дій, а
саме: не нараховувати фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, який обрав спрощену
систему оподаткування та є пенсіонером
за віком, єдиний соціальний внесок на
період дії ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», суд зазначає,
що до адміністративного суду можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. З огляду на вищевикладене
суд вважає, що судовому регулюванню у
контексті даної справи підлягають ті
правові відносини, які вже відбулися, а
не ті, що можливо відбудуться в
майбутньому. Таким чином суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Таким чином суд приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 9, 10, 11, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Пролетарському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії,-
задовольнити.

Скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька
№Ф-495 від 12.02.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) в розмірі 1194, 03 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 182 (сто вісімдесят дві)
грн. 70 (сімдесят) коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови складена в нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні
17.04.2014р.

Повний текст постанови виготовлений
18.04.2014р.

Постанова може бути оскаржена через
Донецький окружний адміністративний
суд в апеляційному порядку протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Козаченко А.В.