Справа № 2а/1312/16/12
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/53122/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого Винокурова К.С.

Суддів: Олендера І.Я.

Ситникова О.Ф.

Секретар судового

засідання Сперкач Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного Управління пенсійного фонду
України у Львівській області,
Львівського міського управління ГУМВС
у Львівській області про стягнення та
перерахунок соціальних виплат,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Головного Управління
пенсійного фонду України у Львівській
області, Львівського міського
управління ГУМВС у Львівській області
про визнання дій відповідачів
неправомірними щодо не нарахування та
невиплати пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням: щомісячної доплати за
службу у нічний час; індексації
грошового забезпечення; щомісячної
грошової компенсації сум податку з
доходів, грошових винагород та інших
виплат, одержаних
військовослужбовцями та особами
рядового і начальницького складу у
розмірі належного грошового
забезпечення з моменту її призначення -
20 березня 2010 року. Свої позовні вимоги
ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що зазначені
грошові допомоги повинні бути включені
при нарахуванні одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби.

Постановою Личаківського районного
суду міста Львова від 07 серпня 2012 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано неправомірними дії
Львівського міського управління
ГУМВСУ у Львівській області в частині
підготовки та подачі грошового
атестату для розрахунку пенсії ОСОБА_3
Визнано право на врахування при
обчисленні пенсії ОСОБА_3 доплати у
розмірі 35 % посадового окладу за службу
в нічний час, індексації грошового
забезпечення та щомісячної грошової
компенсації сум податку з доходів
фізичних осіб, що утримуються з
грошового забезпечення, одержаних
військовослужбовцями та особами
рядового та начальницького складу з 12
вересня 2010 року. Зобов'язано Львівське
міське управління ГУ МВСУ у Львівській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_3
недоплачену одноразову грошову
допомогу при звільненні із служби з
врахуванням доплати у розмірі 35%
посадового окладу за службу в нічний
час, індексації грошового забезпечення
та щомісячної грошової компенсації сум
податку з доходів фізичних осіб, що
утримуються з грошового забезпечення,
одержаних військовослужбовцями та
особами рядового та начальницького
складу. Зобов'язано Головне управління
пенсійного фонду України у Львівській
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_3 починаючи з 12.09.2010 року з
врахуванням 35% посадового окладу за
службу в нічний час, індексації
грошового забезпечення та щомісячної
грошової компенсації сум податку з
доходів фізичних осіб, що утримуються з
грошового забезпечення, одержаних
військовослужбовцями та особами
рядового та начальницького складу. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нову постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій ОСОБА_3, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення скасувати
та залишити в силі постанову
Личаківського районного суду міста
Львова від 07 серпня 2012
року.

Відповідач надав письмові заперечення
на касаційну скаргу позивача на адресу
адміністративного суду касаційної
інстанції, в яких просив залишити
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що висновок суду
апеляційної інстанції про
правомірність не включення доплати за
роботу в нічний час при обчисленні
пенсії в суму грошового забезпечення,
оскільки дана доплата не має
постійного характеру, виплачувалась за
певну кількість відпрацьованих годин,
та не була постійною, є невірним, з
огляду на наступне.

В матеріалах справи наявні табелі
роботи особового складу підрозділу, де
проходив службу Позивач, у нічний час
за січень, лютий, березень, квітень,
червень, серпень, вересень, жовтень,
листопад, грудень 2009 року; січень, лютий
2010 року, відповідно до яких у зазначені
періоди Позивач долучався до служби у
нічний час.

Таким чином, враховуючи систематичний,
тривалий характер залучення Позивача
до служби у нічний час, відповідно слід
зробити висновок про постійний
характер доплати за службу в нічний
час, яку він отримував.

Що ж стосується вирахування розміру
такої доплати, яка на думку Відповідача
мала становити 57,09 грн. (внаслідок
вирахування виходячи з 35% посадового
окладу відповідно до кількості
фактично відпрацьованих в нічний час
годин) замість 203 грн. (35% щомісячного
посадового окладу), колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідачем при визначенні суми
доплати використовувалась методика,
визначена в п. 3.7.2. Наказу МВС України
від 31.12.2007 №499, відповідно до якої
годинна ставка обчислюється шляхом
поділу місячного посадового окладу та
окладу за спеціальним званням на
кількість годин робочого часу в
поточному місяці, від якої і
обчислювалась доплата у розмірі 35%.

Проте застосування такої методики до
такого виду додаткового грошового
забезпечення, як доплати за службу в
нічний час, передбаченої в додатку 22 до
зазначеного наказу, є протиправним.

Пункт 3.7.2. стосується обрахунку суми
компенсації за службу в
понаднормований час (в тому числі
нічний час). Проте слід розрізняти
«компенсацію за службу в понаднормовий
час», яка є фактичною погодинною
оплатою відпрацьованого
понаднормового робочого часу, від
«доплати за службу в нічний час», яка є
щомісячним додатковим видом грошового
забезпечення. Доплата, на відміну від
компенсації, є щомісячним додатковим
видом грошового забезпечення і її
нарахування, на думку колегії суддів,
ставиться в залежність тільки від
факту несення служби і нічний час у
відповідному періоді. Таким чином її
розмір має визначатись у розмірі 35%
посадового окладу у відповідності до
Додатку 22, що складає 203 грн. та без
врахування методики, встановленої п.
3.7.2. зазначеного наказу,.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
а також те, що на таку доплату
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування , слід зробити висновок
щодо необхідності її врахування у
вищезазначеному розмірі при
обчисленні пенсії та одноразової
грошової допомоги при звільненні з
служби.

Що стосується необхідності врахування
індексації грошового забезпечення,
колегія суддів погоджуючись з
висновком суду першої інстанції,
зазначає, що відповідно до положень
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексація є частиною державної
системи соціального захисту громадян,
спрямованою на підтримання їх
купівельної спроможності. Відповідно
до матеріалів справи підтверджується,
зокрема грошового атестату, індексація
позивачу сплачувалась та була
невід'ємною частиною заробітної плати,
на неї нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування..

Аналогічної позиції колегія суддів
дотримується щодо необхідності
врахування при обчисленні пенсії та
виплаті одноразової грошової допомоги
щомісячної грошової компенсації сум
податку з доходів фізичних осіб.
Відповідно до Постанови КМУ від 15.01.2004
року №44 «Про затвердження порядку
виплати щомісячної грошової
компенсації сум податку з доходів
фізичних осіб, що утримуються з
грошового забезпечення, грошових
винагород та інших виплат, одержаних
військовослужбовцями та особами
рядового та начальницького складу»
виплата грошової компенсації
здійснюється установами,
організаціями, підприємствами, що
утримують військовослужбовців та осіб
рядового та начальницького складу за
рахунок відповідних коштів, які є
джерелом доходів цих осіб шляхом
рівноцінного та повного відшкодування
втрат частини грошового забезпечення,
грошових винагород та інших виплат,
одержаних у зв'язку з виконанням ними
своїх обов'язків під час проходження
служби, що пов'язані з утриманням
податку з доходів фізичних осіб у
порядку та розмірах визначених Законом
України «Про податок з доході фізичних
осіб». Така грошова компенсація є
щомісячною, здійснюється одночасно з
виплатою їм грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, зазначені
індексація та щомісячна грошова
компенсація податку з доходів фізичних
осіб, є складовими частинами суми
заробітної плати та відповідно мають
враховуватись при розрахунку вихідної
допомоги та обчисленні пенсії.

При цьому посилання Відповідача на п. 2
розділу І Переліку видів виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
роботодавців, на які не нараховується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженого Постановою КМУ від
22.12.2010 №1170, як на підтвердження того, що
на суми індексації та компенсації
податку з доходів фізичних осіб такий
внесок не нараховується, є помилковими.
Зазначений Відповідачем пункт Порядку
не містить жодного посилання на такі
види виплат, як індексація та/або
компенсація податку з доходів фізичних
осіб.

З урахуванням викладеного судом першої
інстанції винесено законне і
обґрунтоване рішення, постановлене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке скасоване
помилково.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 226 КАС України суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року скасувати.

Постанову Личаківського районного
суду міста Львова від 07 серпня 2012 року
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

І.Я. Олендер

О.Ф. Ситников