Справа № 2а-9176/11/1370
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р.

Справа № 876/13503/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Будинкоуправління №4 квартирно
- експлуатаційного відділу м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року у адміністративній справі
№2а-9176/11/1370 за позовом
Будинкоуправління №4 квартирно -
експлуатаційного відділу м. Львова до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
скасування вимог про сплату боргу,-

В С ТА Н О В И В :

Будинкоуправління №4 квартирно -
експлуатаційного відділу м. Львова
звернулось в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
визнання протиправними та скасування
вимог про сплату боргу від 05.05.2011 року
за №Ю-12 та від 07.07.2013 року за №Ю-42.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що суми
заборгованості, які вказані у спірних
вимогах про сплату боргу, визначені
невірно, оскільки не враховані суми
оплати єдиного внеску, перераховані ПП
«Доброчин-Сервіс» від імені і за
рахунок Будинкоуправління №4 КЕВ м.
Львова згідно з договору доручення №1
від 27.02.2009 року. Також, продовжує
позивач, ним не було допущено порушень
ч. 7 ст. 9 і ч. 9 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з неправильним та неповним
дослідженням доказів і встановленням
обставин у справі та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне, що
Будинкоуправління №4 квартирно -
експлуатаційного відділу м. Львова є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
лютого 2009 року БУ №4 Львівської КЕЧ
району (довіритель) та ПП
«Доброчин-Сервіс» (повірений) уклали
договір доручення №1 предметом якого є,
зокрема, здійснення оплати виставлених
рахунків по зобов'язаннях довірителя
перед третіми особами.

На підставі договору доручення з
внесеними у нього змінами та на його
виконання Повірений сплатив суми
єдиного внеску за БУ №4 з особистого
банківського рахунку на рахунок
Управління, вказавши при цьому у
призначенні платежів про сплату
внесків від імені БУ № 4.

Суми сплачених Повіреним грошових
коштів Управлінням не зараховані в
особовий рахунок позивача, оскільки
такі не надходили з банківського
рахунку платника єдиного внесків.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Львова на
адресу позивача були надіслані вимоги
про сплату боргу від 05.05.2011 року за №Ю-12
на суму 212710 грн. 62 коп. та від 07.07.2011 року
за №Ю-42 на суму 359075 грн. 21 коп.

Суд першої інстанції в задоволенні
позову відмовив з тих підстав, що не
зарахування відповідачем сум коштів,
сплачених ПП «Доброчин-Сервіс» в
рахунок погашення заборгованості
позивача, вчинені у відповідності до
вимог чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними, такими
що відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Статтею 1 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року №2464 (далі - Закон №2464) передбачено,
що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є, у тому
числі підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (ст. 4
Закону № 2464).

Платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок (ст. 6 Закону №2464).

Згідно з ст. 9 «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку. Платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом. Базовим звітним
періодом є календарний місяць.

Відповідно до ч. 9 ст. 25 «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передача
платниками єдиного внеску обов'язків з
його сплати третім особам заборонена,
крім випадків, передбачених
законодавством.

Даним Законом не передбачено
представництво або передоручення у
сфері сплати платником зобов'язань
єдиного внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
про сплату недоїмки сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики. У разі якщо згоди
з органом Пенсійного фонду не
досягнуто, платник єдиного внеску
зобов'язаний сплатити суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею
протягом десяти робочих днів з дня
надходження рішення відповідного
органу Пенсійного фонду або оскаржити
вимогу до органу Пенсійного фонду
вищого рівня чи в судовому порядку.

Оскільки Закон України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначає
порядок сплати єдиного внеску та
забороняє передачу обов'язку щодо
такої сплати третім особам, тому
посилання БУ №4 на укладення Договору
доручення №1 від 27.02.2009р. із внесеними у
нього змінами є безпідставним,
оскільки суперечить вимогам Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Будинкоуправління
№4 квартирно - експлуатаційного
відділу м. Львова - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 року у адміністративній
справі №2а-9176/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді О.І. Довга

І.І. Запотічний