Справа № 2а-682/10/1770
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"23" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/55284/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Мороз Л.Л., Черпіцької
Л.Т.,

секретаря судового засідання: Носенко
Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Рівнегаз» (далі - ВАТ) до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Рівненській області (далі -
Інспекція) третя особа - Дочірня
компанія «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
Україна» про визнання нечинними та
скасування приписів і рішень, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Рівнегаз» (далі - ПАТ) на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2010 року ВАТ звернулось до суду
з вказаним позовом, у якому просило
визнати нечинними та скасувати
прийняті Інспекцією:

припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 4 від 03.02.2010;

рішення про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін № 28 від 08.02.2010 про
вилучення у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки в
розмірі 894639 грн. 75 коп. та накладення
штрафу в розмірі 1789279 грн. 50 коп.;

припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 22 від 02.02.2010;

рішення про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін від 08.02.2010 № 29 про
вилучення у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки в
розмірі 1461401 грн. 72 коп. та накладення
штрафу у розмірі 2922803 грн. 44 коп.;

припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 25 від 08.02.2010;

рішення про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін № 31 від 08.02.2010 про
вилучення у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки в
розмірі 1289027 грн. 96 коп. та штрафу в
розмірі 2578055 грн. 92 коп.;

припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 26 від 02.02.2010; рішення
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 08.02.2010 № 30 про вилучення у дохід
державного бюджету необґрунтовано
отриманої виручки в розмірі 1101380 грн. 58
коп. та накладення штрафу в розмірі 2202
761 грн. 16 коп.;

припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 46 від 09.02.2010;

рішення про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін № 36 від 10.02.2010 про
вилучення у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки в
розмірі 5362352 грн. 89 коп. та накладення
штрафу в розмірі 10724 705 грн. 78 коп.

В обґрунтування позовних вимог
посилалось на те, що приписи та рішення,
прийняті Інспекцією за результатом
перевірки, проведеної відносно нього
та його відокремлених структурних
підрозділів - Гощанського,
Сарненського, Здолбунівського та
Дубенського управлінь по експлуатації
газового господарства, є
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що прийняті з порушенням норм
чинного законодавства. Так, рішення про
застосування економічних санкцій
прийняті разом з приписами, що
суперечить вимогам постанови Кабінету
Міністрів України № 502 від 21.05.2009 «Про
тимчасові обмеження щодо здійснення
заходів державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності на
період до 31 грудня 2010 року», у
відповідності до якої, зокрема, рішення
про застосування економічних санкцій
приймаються лише у разі невиконання
приписів. Вказувало на обґрунтованість
та законність застосування у 2009 році
ціни на природний газ для установ,
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також для промислових споживачів та
інших суб'єктів господарювання у сумі
2020,25 грн. за 1000 м3, оскільки це
відповідає вимогам постанов
Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 56 від
29.01.2009 «Про затвердження граничного
рівня ціни на природний газ для установ
та організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, на 2009
рік», та № 57 від 29.01.2009 «Про
затвердження граничних рівнів цін на
природний газ для промислових
споживачів та інших суб'єктів
господарювання на 2009 рік». Також
наказом НАК «Нафтогаз України» № 43 від
29.01.2009 «Про затвердження прейскуранта
на природний газ» затверджено ціну на
природний газ для вказаних суб'єктів
господарювання на рівні 2020,25 грн. за 1000
м3 без ПДВ. Таким чином вважало, що
посилання відповідача у спірних
приписах на те, що при розрахунках
плати за спожитий природний газ
допущено завищення граничних розмірів
оптових цін, що є порушенням вимог
постанов Кабінету Міністрів України №
605 від 29.04.2006 зі змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
№ 998 від 30.10.2008, є безпідставними. Крім
того, повну вартість природного газу,
отриманого для реалізації бюджетним та
комунально-побутовим споживачам
протягом січня по лютий 2010 року
перераховано постачальнику природного
газу ДК «Газ України», а в
розпорядженні товариства залишаються
лише кошти, отримані від надання послуг
в частині транспортування та
постачання розподільними
газопроводами відповідно до
доведеного Національною комісією
регулювання електроенергетики України
тарифу та алгоритму розподілу коштів.
Таким чином зазначало також про
безпідставне застосування Інспекцією
економічних санкцій, оскільки у
відповідності до вимог Закону України
«Про ціни та ціноутворення» вони
застосовуються при отриманні суб'єктом
господарювання необґрунтованої
виручки, отримання якої не мало місця у
даному випадку. Крім того посилалось на
те, що не оспорює дату набрання
чинності постанови Кабінету Міністрів
України № 36 від 28.01.2009, оскільки має
місце зворотна дія у часі
нормативно-правового акту, що не
суперечить чинному законодавству.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 липня
2010 року позов задоволено.
Визнані нечинними та скасовані: припис
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень державної
дисципліни цін № 4 від 03.02.2010; рішення
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 28 від 08.02.2010 про вилучення у дохід
державного бюджету необґрунтовано
отриманої виручки в розмірі 894639 грн. 75
коп. та штрафу в розмірі 1789 279 грн. 50 коп.;
припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 22 від 02.02.2010; рішення
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 08.02.2010 № 29 про вилучення у дохід
державного бюджету необґрунтовано
отриманої виручки в розмірі
1461401 грн. 72 коп. та штрафу у розмірі
2922803 грн. 44 коп.; припис про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін № 25 від 08.02.2010;
рішення про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін № 31 від 08.02.2010 про
вилучення у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриманої виручки в
розмірі 1289 027 грн. 96 коп. та штрафу в
розмірі 2578055 грн. 92 коп.; припис про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень державної дисципліни цін № 26
від 02.02.2010; рішення про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін від 08.02.2010 № 30
про вилучення у дохід державного
бюджету необґрунтовано отриманої
виручки в розмірі 1101380 грн. 58 коп. та
штрафу в розмірі 2202761 грн. 16 коп.; припис
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень державної
дисципліни цін № 46 від 09.02.2010; рішення
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 36 від 10.02.2010 про вилучення у дохід
державного бюджету необґрунтовано
отриманої виручки в розмірі 5362352 грн. 89
коп. та штрафу в розмірі 10724 705 грн. 78 коп.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ПАТ, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить Вищий
адміністративний суд України
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права і правової
оцінки обставин у справі у межах,
визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
висновку про задоволення касаційної
скарги.

Встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про ціни та
ціноутворення», Постанови Кабінету
Міністрів України № 1819 від 13.12.200
«Питання Державної інспекції з
контролю за цінами», відносно ВАТ та
його відокремлених структурних
підрозділів - Гощанського,
Сарненського, Здолбунівського та
Дубенського управлінь по експлуатації
газового господарства проведена
перевірка з питань дотримання порядку
формування та застосування роздрібних
цін (тарифів) на природний та
скраплений газ, який реалізується
населенню та іншим споживачам.

За результатами перевірки Гощанського
управління по експлуатації газового
господарства складено акт перевірки №
000046 від 02.02.2010, на підставі якого видано
припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 4 від 03.02.2010 та
прийнято рішення № 28 від 08.02.2010 про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін та
вилучення у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриману виручку у
розмірі 894639 грн. 75коп. та штрафу у
розмірі 1789279грн. 50коп.

За результатами перевірки
Сарненського управління по
експлуатації газового господарства
складено акт перевірки № 000032 від 02.02.2010,
на підставі якого видано припис про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень державної дисципліни цін № 22
від 02.02.2010 та прийнято рішення № 29 від
08.02.2010 про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін, яким вирішено вилучити
у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриману виручку у
розмірі 1461401грн. 72 коп. та штрафу у
розмірі 2922803грн. 44 коп.

За результатами перевірки
Здолбунівського управління по
експлуатації газового господарства
складено акт перевірки № 000042 від 04.02.2010,
на підставі якого видано припис про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень державної дисципліни цін № 25
від 08.02.2010 та прийнято рішення № 31 від
08.02.2010 про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін, яким вирішено вилучити
у дохід державного бюджету
необґрунтовано отриману виручку у
розмірі 1289027грн. 96 коп. та штраф у
розмірі 2578 055грн. 92коп.

За результатами перевірки Дубенського
управління по експлуатації газового
господарства складений акт перевірки
№ 000034 від 02.02.2010, на підставі якого
видано припис про виконання законних
вимог щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 26 від 02.02.2010 прийнято
рішення № 30 від 08.02.2010 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, яким
вирішено вилучити у дохід державного
бюджету необґрунтовано отриману
виручку у розмірі 1101380 грн. 58 коп. та
штраф у розмірі 2202761 грн. 16 коп.

За результатами перевірки ВАТ
«Рівнегаз» складено акт перевірки №
000074 від 09.02.2010, на підставі якого видано
припис про виконання законних вимог
щодо усунення порушень державної
дисципліни цін № 46 від 09.02.2010 прийнято
рішення № 36 від 10.02.2010 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, яким
вирішено вилучити у дохід державного
бюджету необґрунтовано отриману
виручку у розмірі 5362 352 грн. 89 коп. та
штраф у розмірі 10724 705грн. 78 коп.

Застосовуючи економічні санкції,
Інспекція посилалась на те, що позивач
при нарахуванні плати за спожитий
природний газ для бюджетних установ та
організацій, промислових та інших
суб'єктів господарювання у
січні-лютому 2009 року допустив
завищення граничних розмірів оптових
цін, а саме - застосував ціни у розмірі
2020,25 грн. замість 1152,00 грн. за 1000 м3 (без
урахування ПДВ, збору до затвердженого
тарифу на природний газ у вигляді
цільової надбавки, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу), чим порушив вимоги
Закону України від 03.12.90 «Про ціни і
ціноутворення» та Постанови Кабінету
Міністрів України № 605 від 29.04.2006, із
змінами, внесеними Постановою № 998 від
30.10.2008. Вказувала, що внаслідок порушень
ВАТ необґрунтовано отримано виручку на
загальну суму 30326408,70 грн.

В актах перевірки вказано, зокрема, що
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1548 від 25.12.1996 «Про встановлення
повноважень органів виконавчої влади
та виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів)» із змінами
та доповненнями Національній комісії
регулювання електроенергетики України
були надані повноваження щодо
встановлення роздрібних цін на
природний газ для потреб населення,
тарифів на транспортування природного
газу між астральними трубопроводами,
на розподіл природного газу та його
постачання. Постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 28.01.2009 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету Міністрів України» внесено
зміни у пункт 8 додатку до постанови
Кабінету Міністрів України № 1548 від
25.12.1996 «Про встановлення повноважень
органів виконавчої влади та виконавчих
органів міських рад щодо регулювання
цін (тарифів)» згідно з якими граничні
рівні цін на природний газ для установ
та організацій, що фінансуються з
державного та місцевого бюджетів, а
також граничні рівні цін на природний
газ для промислових споживачів та
інших суб'єктів господарювання
встановлює Національна комісія
регулювання електроенергетики за
погодженням з Мінекономіки. У пункті 2
постанови було зазначено, що вона
набуває чинності з 28.01.2009. Інспекція
вказувала на те, що постанова Кабінету
Міністрів України № 36 від 28.01.2009 набула
чинності лише з 04.02.2009 - з дня її
опублікування в газеті «Урядовий
кур'єр». Постановою Кабінету Міністрів
України від 04.02.2009 № 92 «Про внесення
змін до пункту 2 постанови Кабінету
Міністрів України № 36 від 28.01.2009» у
пункті 2 цифри « 28» замінено на цифру «
01», тобто з урахуванням цих змін
постанова № 1548 від 25.12.1996 набуває
чинності з 01.01.2009. Однак зазначено, що
дана постанова фактично набула
чинності 18.02.2009 - з дня оприлюднення в
газеті «Урядовий кур'єр». Вказано, що
постанова Кабінету Міністрів України
від 04.02.2009 № 92 суперечить вимогам
абзацу 1 частини 1 статті 55 Закону
України «Про Кабінет Міністрів
України» № 279-VI від 16.05.2008, і постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 08.09.2009 була визнана
незаконною. Національною комісією
регулювання електроенергетики були
прийняті постанови № 56 та № 57 від
29.01.2009, якими затверджено граничний
рівень ціни на природний газ для
установ та організацій, що
фінансуються з державного і місцевих
бюджетів, промислових споживачів та
інших суб'єктів господарювання на 2009
рік в розмірі 2020,25 грн. за 1000 м3 без
урахування ПДВ, збору до затвердженого
тарифу на природний газ у вигляді
цільової надбавки, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу. Вказано, що ці
постанови не були погоджені з
Міністерством економіки України. Таким
чином, Національною комісією
регулювання електроенергетики були
прийняті постанови до набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 28.01.2009. За
таких обставин до 19.02.2009 - з часу
прийняття Національною комісією
регулювання електроенергетики
постанови № 195, яка погоджена
Міністерством економіки України, діяв
граничний рівень ціни на природний газ
для зазначеної категорії споживачів у
розмірі 1152,00 грн. за 1000 м3 без урахування
ПДВ, збору до затвердженого тарифу на
природний газ у вигляді цільової
надбавки, тарифів на транспортування,
розподіл і постачання природного газу,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 605 від 29.04.2006 із
змінами, внесеними Постановою Кабінету
Міністрів України № 998 від 30.10.2008.

Відповідно до статті 3 чинного на час
спірних правовідносин Закону «Про
ціни та ціноутворення» № 507-XII від 03.12.1990
(далі - Закон № 507-XII від 03.12.1990), політика
ціноутворення є складовою частиною
загальної економічної і соціальної
політики України і спрямована на
забезпечення: рівних економічних умов
і стимулів для розвитку всіх форм
власності, економічної самостійності
підприємств, організацій і
адміністративно-територіальних
регіонів республіки; збалансованого
ринку засобів виробництва, товарів і
послуг; протидії монопольним
тенденціям виготовлювачів продукції,
товарів і послуг; об'єктивних
співвідношень у цінах на промислову і
сільськогосподарську продукцію, що
забезпечує еквівалентність обміну;
розширення сфери застосування вільних
цін; підвищення якості продукції;
соціальних гарантій в першу чергу для
низькооплачуваних і малозабезпечених
громадян, включаючи систему
компенсаційних виплат у зв'язку із
зростанням цін і тарифів; створення
необхідних економічних гарантій для
виробників; орієнтації цін
внутрішнього ринку на рівень світового
ринку.

Кабінет Міністрів України, згідно з
вимогами статті 4 вказаного Закону, у
редакції на час спірних правовідносин,
забезпечує здійснення в республіці
державної політики цін; визначає
перелік продукції, товарів і послуг,
державні фіксовані та регульовані ціни
і тарифи на які затверджуються
відповідними органами державного
управління, крім сфери
телекомунікацій; визначає
повноваження органів державного
управління в галузі встановлення і
застосування цін (тарифів), а також по
контролю за цінами (тарифами).

З метою вдосконалення системи
державного регулювання цін (тарифів) та
подальшого розвитку ринкових відносин,
Кабінетом Міністрів України прийнято
Постанову № 1548 від 25.12.1996 «Про
встановлення повноважень органів
виконавчої влади та виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін
(тарифів), якою затверджені
повноваження центральних органів
виконавчої влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій щодо
регулювання (встановлення фіксованих
та граничних рівнів цін (тарифів),
торгівельних
(постачальницько-збутових) надбавок,
нормативів рентабельності,
запровадження обов'язкового
декларування зміни) цін і тарифів на
окремі види продукції, товарів і послуг
згідно з додатком.

Так, у відповідності до пункту 8
вказаного додатку постанови
Національна комісія регулювання
електроенергетики регулює тарифи на
електроенергію, що відпускається
населенню для побутових потреб, єдині
тарифи на електричну енергію, що
відпускається для кожного класу
споживачів, крім тарифів на електричну
енергію, що відпускається на побутові
потреби населення, населених пунктів
та зовнішнього освітлення, та
встановлює, зокрема, граничні рівні цін
на природний газ для установ та
організацій, що фінансуються з
державного і місцевих бюджетів, а також
граничні рівні цін на природний газ для
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання за
погодженням з Мінекономрозвитку.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 28.01.2009 «Про внесення змін до
деяких постанов Кабінету Міністрів
України», внесено зміни до вказаного
пункту постанови та вказано, що до
повноважень Національної комісії
регулювання електроенергетики
відноситься встановлення граничних
цін на природний газ для установ,
організацій, що фінансуються з
державного і місцевих бюджетів, а також
граничні ціни на природний газ для
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання за
погодженням з Мінекономіки. У пункті 2
зазначено, що ця постанова набирає
чинності з 28 січня 2009 року, крім пункту
3, який набирає чинності з 1 лютого 2009
року.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 92 від 04.02.2009 внесено зміни до пункту 2
постанови № 36 від 28.01.2009 та зазначено,
що ця постанова набирає чинності з
01.01.2009, крім пункту 3, який набирає
чинності з 01.02.2009.

На виконання вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 1548 від 25.12.1996 та
згідно з повноваженнями, наданими
Указом Президента України № 213 від
14.03.1995 «Про заходи щодо забезпечення
діяльності НКРЕ», 29.01.2009 Національною
комісією регулювання
електроенергетики прийнято постанови
№ 56 «Про затвердження граничного рівня
ціни на природний газ для установ та
організацій, що фінансуються з
державного і місцевих бюджетів, на 2009
рік», та № 57 «Про затвердження
граничних рівнів цін на природний газ
для промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання на 2009 рік»,
відповідно до яких ціна на природний
газ для вищенаведених категорій
споживачів на 2009 рік становить 2020,25 грн.
за 1000 м3.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001 № 1729 «Про
забезпечення споживачів природним
газом» потреби в природному газі для
установ та організацій, що
фінансуються з державного і місцевих
бюджетів, промислових споживачів та
інших суб'єктів господарювання
задовольняються з ресурсів
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України».

НАК «Нафтогаз України» прийнято наказ
№ 43 від 29.01.2009 «Про затвердження
прейскуранта на природний газ», який
введений в дію з 1 січня 2009 року, та яким
затверджено ціну на природний газ для
установ та організацій, що
фінансуються з державного і місцевих
бюджетів, промислових споживачів та
інших суб'єктів господарювання на
рівні 2020,25 грн. за 1000 м3 без ПДВ.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з того,
що згідно з вимогами частини 1 статті 58
Конституції України Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) зазначено,
що дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Положення частини першої статті 58
Конституції України про зворотну дію в
часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб.

Частиною першою статті 55 Закону № 279-VI
передбачено, що постанови Кабінету
Міністрів України, крім постанов, що
містять інформацію з обмеженим
доступом, набирають чинності з дня їх
офіційного опублікування, якщо інше не
передбачено самими постановами, але не
раніше дня їх опублікування.

Отже, цим Законом встановлено дату
набрання чинності нормативно-правовим
актом з дня його офіційного
опублікування. Іншої дати, такої як
«дата, з якої змінюються
правовідносини, що регулюються
нормативно-правовим актом»,
законодавством не передбачено.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким твердженням
апеляційного суду щодо встановлення
дати набрання чинності
нормативно-правовим актом, проте
вважає за необхідне зазначити
наступне.

19.02.2009 Національною комісією
регулювання електроенергетики
прийняті постанови № 194 «Про
затвердження граничного рівня ціни на
природний газ для установ та
організацій, що фінансується з
державного і місцевих бюджетів, на 2009
рік» та № 195 «Про затвердження
граничних рівнів цін на природний газ
для промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання на 2009 рік»,
якими затверджено граничний рівень
ціни на природний газ для
вищенаведених категорій споживачів на
рівні 2020,25 грн. за 1000 м3. Цими ж
постановами скасовані попередні її
постанови від 29.01.2009 № 56 та № 57
відповідно.

За змістом пункту 13 чинного на час
спірних правовідносин Положення про
Національну комісію регулювання
електроенергетики України»,
затвердженого Указом Президента
України № 335/98 від 21.04.1998, комісія в
межах своїх повноважень на основі та на
виконання законодавства приймає
рішення у вигляді постанов і
розпоряджень. Рішення Комісії,
прийняті в межах її повноважень, є
обов'язковими для виконання
підприємствами, установами,
організаціями всіх форм власності, які
здійснюють діяльність на оптовому
ринку електроенергії, ринках газу,
нафти та нафтопродуктів. Рішення
Комісії можуть бути оскаржені у
встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Таким чином, за відсутності доказів на
підтвердження того, що до прийняття
Національною комісією регулювання
електроенергетики постанов від 19.02.2009
№ 194 та № 195 були визнані незаконними та
скасовані її попередні постанови від
29.01.2009 № 56 та № 57, які є обов'язковими
для виконання суб'єктами
господарювання, відсутні підстави
вважати, що застосування затверджених
останніми граничного рівня ціни на
природний газ на рівні 2020,25 грн. за 1000 м3,
є протиправним.

Основним видом діяльності ВАТ
«Рівнегаз» є постачання та
транспортування природного газу.
Позивач надає послугу з газопостачання
населенню, установам та організаціям,
що фінансуються з державного та
місцевих бюджетів, промисловим та
комунально-побутовим підприємствам.

Згідно з умовами договорів поставки
природного газу з додатковими угодами,
укладеними між позивачем та ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України»,
позивач у 2009 році закуповував
природний газ для його подальшої
реалізації бюджетним установам та
промисловим споживачам у ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України» за
наступними договорами поставки
природного газу:

- № 06/08-197/2348 від 31.12.2008 поставки
природного газу для подальшої
реалізації установам та організаціям,
що фінансуються з державного та
місцевих бюджетів;

- № 06/09-47 від 30.01.2009 поставки природного
газу, для подальшої реалізації
промисловим споживачам.

У 2009 році позивач закуповував
природний газ для його подальшої
реалізації установам і організаціям,
що фінансуються з державного та
місцевих бюджетів, промисловим та
іншим суб'єктам господарювання у ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
за 1000 м3 газу по 2020,25 грн. без врахування
ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на природний
газ, тарифів на транспортування,
розподіл і постачання природного газу.

У частині 1 статті 14 Закону № 507-XII від
03.12.1990 визначено, що вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України і Міністерства
фінансів України 03.12.2001 № 298519
підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Тобто, вилученню в доход бюджету
підлягає необґрунтовано одержана
виручка внаслідок порушення державної
дисципліни цін, а штраф нараховується
на суму необґрунтовано одержаної
виручки у двократному розмірі.

Судами встановлено, що позивачем
придбаний у ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» газ був
реалізований установам та
організаціям, що фінансуються із
державного бюджету, промисловим
споживачам та іншим суб'єктам
господарювання за ціною його придбання
відповідно до умов договорів.

За таких обставин помилковим є
висновок Інспекції щодо отримання
позивачем будь-якої виручки (вигоди)
через реалізацію природного газу за
новими граничними цінами у 2009 році,
оскільки нові граничні ціни були
застосовані до самого позивача, як до
покупця природного газу у ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України», у
відповідності до укладених договорів.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, згідно з вимогами
частини 2 статті 71 КАС України,
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

З урахуванням описаного колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що Інспекцією не
доведено правомірність дій щодо
прийняття відносно позивача спірних
приписів про усунення порушень
державної дисципліни цін та рішень про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що скасувавши рішення
місцевого суду, апеляційний суд
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, які призвели
до постановлення незаконного судового
рішення.

У відповідності із статтею 226 КАС
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 КАС
України, суд,

ухвалив:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Рівнегаз» - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня
2013 року - скасувати,
залишивши без змін постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2010
року.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: