Справа № 2а-16990/10/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2010-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2010 року 10:25 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Літвінової А.В.,
при секретарі Денисенко Ю.М., за участю
представників сторін:
від позивача: Шило Наталії Євгеніївни
від відповідача: Тарутіної Тетяни
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомпублічного акціонерного
товариства «ДОЧІРНИЙ БАНК СБЕРБАНКУ
РОСІЇ»до департаменту Державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції Українипровизнання
протиправними дій та скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, зобов'язання
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 15 грудня
2010 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«ДОЧІРНИЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України про визнання
неправомірними дій щодо відмови в
прийнятті до провадження виконавчого
напису ОСОБА_4, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу за №8576 від 31.08.2010; скасування
постанови відділу примусового
виконання рішень департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України від 08.11.2010
ВП №22413349 про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого напису ОСОБА_4,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу від
31.08.2010 №8576, а також зобов'язання
відкрити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису нотаріуса від 31.08.2010 №8576.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
департаментом державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
протиправно, без наявності
передбачених законом підстав, винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
написом ОСОБА_4, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу від 31.08.2010 №8576.

Відповідач проти позову заперечив із
посиланням на правомірність
прийнятого рішення про відмову у
відкритті виконавчого провадження на
підставі вказаного виконавчого напису
нотаріуса.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
31.08.2010 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
вчинено виконавчий напис від 31.08.2010 №8576
про звернення стягнення на нерухоме
майно - нежитлову будівлю літ. И-4, що
знаходиться за адресою: Харківська
область, місто Харків, вулиця Шевченка,
будинок №24 та належить на праві
власності товариству з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ТЕКСТИЛЬ ПОЛІМЕР», та задоволення
вимог публічного акціонерного
товариства «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ
РОСІЇ» за рахунок коштів, отриманих від
реалізації вказаної нежитлової
будівлі.

За результатами розгляду заяви
публічного акціонерного товариства
«ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» від
26.10.2010 №3077/4/06/2-2 про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого напису нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу від 31.08.2010 №8576, старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Хомишиним Ю.Б. винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
08.11.2010 ВП№22413349. Відмову у відкритті
виконавчого провадження мотивовано
наявністю у виконавчому документі
виправлень, незавірених належним
чином, а також відсутністю назви
виконавчого документа.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до змісту статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом, в тому числі, виконавчих
написів нотаріусів.

Відповідно до частини першої статті 87
Закону України «Про нотаріат» для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Відповідно до пункту 282 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 №20/5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за
№283/8882 (далі за текстом - Інструкція про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України) для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість. Перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, установлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 №1172,
стягнення заборгованості проводиться
у безспірному порядку за нотаріально
посвідченими угодами, що передбачають
сплату грошових сум, передачу або
повернення майна, а також право
звернення стягнення на заставлене
майно.

Відповідно до пункту 1 абзацу першого
статті 18 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа, у тому
числі, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 3 цього
Закону, зокрема виконавчого напису
нотаріуса.

Згідно з частиною першою статті 24
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до приписів статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 3 цього Закону; 3)
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної сили, крім випадків, коли воно
у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання; 4)
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або підвідомчістю виконання
рішення; 5) якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення; 6) у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 19 цього Закону; 7) наявності
інших обставин, передбачених законом,
які виключають здійснення виконавчого
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
написом приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу від 31.08.2010 №8576 стала відсутність
назви виконавчого документа, а також
наявність виправлень, незавірених
належним чином.

Аналізуючи доводи департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України щодо
наявності підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження», суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому документі повинні бути
зазначені 1) назва документа, дата
видачі та найменування органу,
посадової особи, що видали документ; 2)
дата і номер рішення, за яким видано
виконавчий документ; 3) найменування
(для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
ім'я та по батькові за його наявності
для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за його наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за його наявності (для
фізичних осіб - платників податків), а
також інші відомості, якщо вони відомі
суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню, такі як
дата і місце народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання чинності рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Виконавчий документ має бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою і скріплений печаткою. Законом
можуть бути встановлені також інші
додаткові вимоги до виконавчих
документів.

Як вбачається з матеріалів справи
виконавчий напис від 31.08.2010 №8576 було
вчинено на нотаріально посвідченій
копії іпотечного договору від 02.11.2009,
при цьому, безпосередньо на документі,
що встановлює заборгованість, вказано
назву виконавчого документу
«Виконавчий напис» та перший склад
місця вчинення виконавчого напису «м.
Ки-», на прикріпленому до документа
спеціальному бланку серія ВРА №661862
викладено інший текст виконавчого
документа. Наявність будь-яких
підчисток та виправлень, незавірених
належним чином, на виконавчому написі
нотаріуса судом не виявлено. При цьому,
на оригіналі угоди, що встановлює
заборгованість, а саме на іпотечному
договорі від 02.11.2009 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 зроблено
відмітку про вчинення нею 31.08.2010
виконавчого напису за реєстраційним
номером 8576, а також про стягнення
частини загальної заборгованості за
кредитом в розмірі 23 484 900,00 за період з
08.08.2008 по 31.08.2010.

Аналізуючи відповідність виконавчого
напису нотаріуса вимогам, встановленим
законодавством України до його
оформлення, суд звертає увагу на
наступне.

Відповідно до пункту 288 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України виконавчий напис
вчиняється на оригіналі документа, що
встановлює заборгованість
(нотаріально посвідчені угоди,
опротестований вексель та ін.). Якщо
виконавчий напис не вміщується на
документі, що встановлює
заборгованість, то він може бути
продовжений чи викладений повністю на
прикріпленому до документа
спеціальному бланку.

Якщо за борговим документом необхідно
провести стягнення по частинах, то
виконавчий напис за кожним стягненням
може бути зроблений на копії документа
або на виписці з особового рахунку
боржника; у цих випадках на оригіналі
документа, що встановлює
заборгованість, робиться відмітка про
вчинення виконавчого напису і
зазначаються, за який строк і яка сума
стягнута, дата і номер за реєстром
нотаріальних дій.

Враховуючи названі приписи Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зважаючи на те, що на копії іпотечного
договору вказано назву виконавчого
документу «Виконавчий напис», а також
на відсутність виправлень, незавірених
належним чином, суд дійшов висновку про
неправомірність дій департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України щодо
відмови в прийнятті до провадження
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського округу
ОСОБА_4 №8576 від 31.08.2010.

За таких обставин, позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
«ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» про
визнання дій департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України щодо відмови в
прийнятті до провадження виконавчого
напису ОСОБА_4, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу від 31.08.2010 №8576 неправомірними, а
також про скасування постанови відділу
примусового виконання рішень
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
від 08.11.2010 року ВП №2213349 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) з примусового
виконання виконавчого напису ОСОБА_4,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу від
31.08.2010 №8576 є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу, що питання
про відкриття виконавчого провадження
відноситься до виключних
(дискреційних) повноважень органу
державної виконавчої служби. А тому
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «ДОЧІРНІЙ
БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» про зобов'язання
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
відкрити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису №8576, вчиненого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 31.08.2010 є
такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 2 зазначеного Кодексу
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії департаменту Державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України щодо відмови в
прийнятті до провадження виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського округу ОСОБА_4 №8576
від 31.08.2010 неправомірними.

Скасувати постанову департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України від 08.11.2010
ВП №22413349 про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського округу ОСОБА_4 №8576 від 31.08.2010.

Зобов'язати департамент Державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України вирішити питання щодо
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконачого
напису приватного нотаріуса
Київського міського округу ОСОБА_4 №8576
від 31.08.2010.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 20.12.2010