Справа № 2а/1503/96/12
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1503/96/12

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко Л.І.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в місті
Одесі апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області на постанову
Балтського районного суду Одеської
області від 19 березня 2012 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, виплату заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2012р. ОСОБА_2 звернувся до
Балтського районного суду Одеської
області з позовом до ГУПФУ в Одеській
області про поновлення строку
звернення до суду, визнання дій
відповідача по призначенню і виплаті
підвищення раніше призначеної пенсії
на 75% мінімальної пенсії за віком, як
учаснику війни, відповідно до положень
ч.3 ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» протиправними,
зобов'язання відповідача встановити та
зробити нарахування з моменту
звернення з позовом підвищення раніше
призначеної пенсії на 75% мінімальної
пенсії за віком, як учаснику війни, у
відповідності до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та
перерахувати вищевказане підвищення
виходячи з прожиткового мінімуму,
затвердженого Законом України «Про
прожитковий мінімум», згідно з ст. 28, 42,
46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із змінами та
доповненнями від 23.12.2004р. №2291-15,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та здійснити
перерахунок виплати виниклої
заборгованості з 01.01.2007р., включаючи
раніше виплачені підвищення.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 19.03.2012р. позов
задоволено повністю. Визнано
неправомірною відмову ГУПФУ в Одеській
області в перерахунку та виплаті
ОСОБА_2 підвищення раніше призначеної
пенсії на 75% мінімальної пенсії за
віком, як учаснику війни, нагородженому
медаллю колишнього СРСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
відповідно до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту». Зобов'язано
ГУПФУ в Одеській області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
підвищення раніше призначеної пенсії
на 75% мінімальної пенсії за віком, як
учаснику війни, нагородженому медаллю
колишнього СРСР за самовіддану працю і
бездоганну військову службу в тилу в
роки Великої Вітчизняної війни,
відповідно до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
та їх соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
сплачених сум, починаючи з 01.01.2007р. по
18.06.2011р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ГУПФУ в Одеській області звернулося з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Зважаючи на те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята у порядку скороченого
провадження, відповідно до ст.183-2 КАС
України, апеляційний розгляд
зазначеної справи проводиться в
порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
підвищення до пенсії в заявленому
розмірі, у зв'язку з чим, позовні вимоги
належить задовольнити. Колегія суддів
не погоджується з таким висновком
Балтського районного суду Одеської
області, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З позовними вимогами про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії як учаснику війни
у вигляді надбавки до пенсії в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за період з
01.01.2007р. позивач звернувся до суду
31.01.2012р. Враховуючи положення ст.99 КАС
України, позивачем було порушено строк
для звернення до суду за захистом
порушених прав.

Слід зазначити, що протягом 2007-2011р.р.
позивач щомісяця отримував пенсію, а
тому повинен був дізнатись про
порушення свого права саме у цей
період. Доводи щодо необізнаності та
похилий вік позивача не є поважними
причинами пропуску строку звернення до
суду.

Посилання ж суду першої інстанції на
те, що суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком, на думку колегії суддів є
помилковим, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено
такі строки виплати пенсій за минулий
час:

- нараховані суми пенсії, не
затребувані пенсіонером своєчасно,
виплачуються за минулий час не більш як
за 3 роки перед зверненням за
одержанням пенсії;

- суми пенсії, не одержані своєчасно з
вини органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

На сьогодні також діє Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року, який набрав чинності з 01 січня 2004
року.

Згідно з ч.2 ст.46 цього Закону
нараховані суми пенсії, не отримані з
вини органу, що призначає і виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком із
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Вказана норма говорить про те, що
тільки до нарахованих сум пенсій
застосовуються такі правила, тобто
по-іншому регулює зазначене питання
ніж ч.2 ст.87 Закону «Про пенсійне
забезпечення».

У п.16 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вказано, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Оскільки Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» прийнятий пізніше, ніж
Закон України «Про пенсійне
забезпечення», то він має над ним
пріоритет. Тому в цьому випадку
застосовуються положення ст.46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
якими виплачується за минулий час лише
нарахована пенсія.

Отже, щодо не нарахованих пенсій
ніякими нормативно-правовими актами,
крім КАС України, не визначено строк
звернення до суду.

За таких підстав колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 01.08.2011р.,
що не було встановлено судом першої
інстанції.

Щодо вимог ОСОБА_2 про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням
щомісячного підвищення пенсії як
учаснику війни нагородженому медаллю
в розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком за період з 01 серпня 2011 року, то
колегія суддів знаходить їх такими, що
задоволенню не підлягають.

Згідно ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції до 2006
року) учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної Війни, пенсії підвищуються
на 75% мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до п.4 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 05 жовтня 2005
року, частину третю статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
викладено в такій редакції: «Інвалідам
війни, нагородженим орденами і
медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, іншим учасникам війни -
на 10% прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність».

Згідно п.1 Прикінцевих положень
вказаного Закону зазначені зміни
набирають чинності з 01.01.2007р.

Вказані норми Закону не визнані
неконституційними.

Відповідно до ст.5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Таким чином, з 01.01.2007р. пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються, учаснику війни,
нагородженому медаллю - на 15%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а не на 75%
мінімальної пенсії за віком, як
зазначає позивач, що також помилково не
було встановлено судом першої
інстанції.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної
інстанції вважає, що позовні вимоги про
призначення і виплату підвищення
раніше призначеної пенсії на 75%
мінімальної пенсії за віком, як
учаснику війни нагородженому медаллю у
відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» судом першої
інстанції були задоволені помилково.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість частини позовних
вимог, яка заявлена в межах строку
звернення до суду, та необхідність
відмови в її задоволенні, а також,
необхідність залишення без розгляду
частини позовних вимог, яка заявлена з
пропущенням шестимісячного строку
звернення до суду.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 19 березня 2012 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії як
учаснику війни за період з 01 січня 2007
року по 31 липня 2011 року залишити без
розгляду.

В іншій частині вимог прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Романішин В.Л.

Судді

Димерлій О.О.

Єщенко О.В.