Справа № 804/3564/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р. Справа № 804/3564/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кальника В.В.

судді
Конєвої С.О.

судді
Дєєва М.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Белінської О.І.

представника третьої особи 2
Биковського М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Державної виконавчої служби України,
третя особа 1 Управління ДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
третя особа 2 Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум», про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
виконавчої служби України, третя особа
1 Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, третя особа
2 Публічне акціонерне товариство «Банк
Форум», в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії
старшого державного виконавця Кеди М.В.
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
при винесенні Постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 11.12.2013 р. ВП №
32296862 в частині накладенні арешту на:

- автомобіль РЕНЖ РОВЕР RENGEROVER, тип ТЗ:
ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2005 року випуску,
колір чорний, об'єм двигуна 4197 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_4, повна маса:
2970 кг., маса без навантаження: 2470 кг.,
номерний знак: НОМЕР_1;

- автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, тип ТЗ:
ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, 2006 року випуску, колір
сріблястий, об'єм двигуна 2461 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_6, повна маса:
2880 кг., маса без навантаження: 2349 кг.,
номерний знак: НОМЕР_2;

- автомобіль ТОYОТА LAND CRUISER, тип ТЗ:
ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року випуску,
колір чорний, об'єм двигуна 5700 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_5, повна маса:
3180 кг., маса без навантаження: 2580 кг.,
номерний знак: НОМЕР_3;

- катер прогулянковий,
модель «Bombardier Challenger 230 Wake», рік і місце
побудови - 2007 рік, США, матеріал корпуса
- склопластик, ідентифікаційний номер
корпуса НОМЕР_7, головні розміри за
документом - Класифікаційне свідоцтво,
яке видане Регістром судноплавства
України від 19.11.2007 року під № 102-1-17196-07,
довжина - 7,16 м., ширина - 2,59 м., осадка - 0,305
м.; головні двигуни: тип, кількість,
потужність Rotax 4 tес SСІС, два 322,5 кВт.
НОМЕР_8, НОМЕР_9; видано під № 003345
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту України, місто Київ,
21.01.2008 року;

- гідроцикл прогулянковий,
модель «ВRP RХР Х"ВRР», рік і місце
побудови - 2008 року, Канада; матеріал
корпусу - склопластик,
ідентифікаційний номер корпусу
НОМЕР_10; головні розміри за документом -
Акт первісного огляду, який виданий
Регістром судноплавства України від
24.10.2008 року під № 102-1-3608-087, довжина -3,07м.,
ширина - 1,22 м.; головні механізми:
Стаціонарний, «Rotax 4 tес SСІС», один, 255
к.с., видано від 24.10.2008 року № 003839
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту, місто Київ;

- зобов'язати Державну виконавчу
службу України, до складу якої входить
відділ примусового виконання рішень,
здійснити дії, спрямовані на
виключення з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна майно, яке
належить ОСОБА_4 на праві власності на
підставі Договору про задоволення
вимог заставодержателя від 15 січня 2014
року, а саме: - автомобіль РЕНЖ РОВЕР
RENGEROVER, тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2005
року випуску, колір чорний, об'єм
двигуна 4197 см.куб., № шасі (рами, кузова):
НОМЕР_4, повна маса: 2970 кг., маса без
навантаження: 2470 кг., номерний знак:
НОМЕР_1;

- автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, тип ТЗ:
ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, 2006 року випуску, колір
сріблястий, об'єм двигуна 2461 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_6, повна маса:
2880 кг., маса без навантаження: 2349 кг.,
номерний знак: НОМЕР_2;

- автомобіль ТОYОТА LAND CRUISER, тип ТЗ:
ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року випуску,
колір чорний, об'єм двигуна 5700 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_5, повна маса:
3180 кг., маса без навантаження: 2580 кг.,
номерний знак: НОМЕР_3;

- катер прогулянковий,
модель «Bombardier Challenger 230 Wake», рік і місце
побудови - 2007 рік, США, матеріал корпуса
- склопластик, ідентифікаційний номер
корпуса НОМЕР_7, головні розміри за
документом - Класифікаційне свідоцтво,
яке видане Регістром судноплавства
України від 19.11.2007 року під № 102-1-17196-07,
довжина - 7,16 м., ширина - 2,59 м., осадка - 0,305
м.; головні двигуни: тип, кількість,
потужність Rotax 4 tес SСІС, два 322,5 кВт.
НОМЕР_8, НОМЕР_9; видано під № 003345
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту України, місто Київ,
21.01.2008 року;

- гідроцикл прогулянковий,
модель «ВRP RХР Х"ВRР», рік і місце
побудови - 2008 року, Канада; матеріал
корпусу - склопластик,
ідентифікаційний номер корпусу
НОМЕР_10; головні розміри за документом -
Акт первісного огляду, який виданий
Регістром судноплавства України від
24.10.2008 року під № 102-1-3608-087, довжина -3,07м.,
ширина - 1,22 м.; головні механізми:
Стаціонарний, «Rotax 4 tес SСІС», один, 255
к.с., видано від 24.10.2008 року № 003839
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту, місто Київ.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26
серпня 2009 року між ОСОБА_7 (Позичальник,
Заставодавець) та ОСОБА_4 (Позикодавець,
Заставодержатель) було укладено
Договір застави, відповідно до умов
якого Заставодавець передав
Заставодержателю в заставу належне
йому на праві особистої приватної
власності рухоме майно. До зазначеного
договору були внесені певні зміни та
доповнення Додатковими договорами від
09.07.2010 року, від 31.08.2011 року, від 23.08.2012
року. Факт передачі у заставу
відповідного рухомого майна
підтверджений Витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна № 24490359 від 26.08.2009 року.

15.01.2014 року між ОСОБА_7 (Позичальник,
Заставодавець) та ОСОБА_4 (Позикодавець,
Заставодержатель) укладено Договір про
задоволення вимог Заставодержателя,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
(зареєстровано в реєстрі за № 115),
відповідно до умов якого, у зв'язку із
порушенням умов договору позики від 26
серпня 2009 року, укладеного між
Сторонами, та Договору застави від 26
серпня 2009 року, Заставодавець передає
Заставодержателю в рахунок виконання
боргових зобов'язань право власності
на предмет застави. У зв'язку з чим 20
січня 2014 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було
підписано Акт приймання-передачі
рухомого майна (транспортних засобів).
Позивач зазначив, що 24.01.2014 року він
звернувся до Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м. Дніпропетровськ та
Дніпропетровського району з заявою про
перереєстрацію транспортних засобів,
однак, листом № 14/2ЦНП-12-К позивачу було
відмовлено у перереєстрації
транспортних засобів, посилаючись на п.
41 Порядку № 1388 та на відомості у
комп'ютерній базі ДАІ, згідно яких на
транспортні засоби, які належать
громадянину ОСОБА_7, на підставі
Постанови відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження накладено арешт,
санкція «Відчуження заборонено». На
думку позивача, державним виконавцем в
порушення вимог ч.ч.1, 2 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
був незаконно накладений арешт на
рухоме майно, яке знаходяться в заставі
у ОСОБА_4 до винесення судом рішення про
стягнення з ОСОБА_7 коштів на користь
ПАТ «БАНК ФОРУМ» за умови існуючої
заборгованості ОСОБА_7 перед ОСОБА_4

Також, позивач зазначив, що старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
знав, що рухоме майно (автомобілі та
плавучі засоби) знаходяться у заставі,
тобто знав, що саме позивач має
пріоритетне право на заставлене майно,
проте незаконно наклав арешт на майно.

Отже, на думку позивача, дії
відповідача щодо накладення арешту на
все майно ОСОБА_7 є незаконними та
такими, що порушують права позивача як
заставодержателя, оскільки зазначені
транспортні засоби є предметом
договору застави рухомого майна від 26
серпня 2009 року і порівняно зі
стягувачем за виконавчими документами
по виконавчому провадженню ВП № 32296862
позивач є обтяжувачем з вищим
пріоритетом, а тому має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження з урахуванням норм Закону
України «Про заставу».

20.02.2014 року позивачем на адресу
Державної виконавчої служби України
була направлена заява про скасування
арешту з додатками, який накладений
Постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 11.12.2013 року ВП 32296862, проте відповіді
на заяву отримано не було. Тому, позивач
вимушений звернутися за захистом своїх
прав до суду.

У судове засідання з'явився
представник позивача, надав пояснення,
аналогічні доводам, викладеним у
позовній заяві, та просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, зазначив, що дії старшого
державного виконавця Кеди М.В. відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при винесенні Постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 11.12.2013 р. ВП №
32296862 в частині накладенні арешту на
рухоме майно є правомірними і були
вчинені відповідно до чинного
законодавства.

Представник третьої особи 2 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, зазначив, що державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені нормами чинного
законодавства.

Представник третьої особи 1 в судове
засідання не прибув.

Заслухавши пояснення представників
сторін, представника третьої особи 2,
розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 26 серпня 2009 р. між
ОСОБА_7 (Позичальник, Заставодавець) та
ОСОБА_4 (Позикодавець,
Заставодержатель) укладено Договір
застави, відповідно до умов якого
Заставодавець передає
Заставодержателю в заставу належне
йому на праві особистої приватної
власності рухоме майно, зокрема
автомобіль марки автомобіль РЕНЖ РОВЕР
RENGEROVER, 2005 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль
марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2006 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
автомобіль марки ТОYОТА LAND CRUISER, 2008 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3.

Зазначений договір було посвідчено
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
та зареєстровано в реєстрі за № 4941.

До Договору застави від 26 серпня 2009
року були внесені зміни та доповнення
Додатковим договором від 09.07.2010 року (у
заставу передано катер прогулянковий,
модель «Bombardier Challenger 230 Wake» та гідроцикл
прогулянковий, модель «ВRP RХР Х"ВRР»),
Додатковим договором до договору
застави від 31.08.2011 року та Додатковим
договором до договору застави від
23.08.2012 року.

Факт передачі у заставу вищевказаного
рухомого майна підтверджується
Витягом про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна № 24490359
від 26.08.2009 р.

15.01.2014 року між ОСОБА_7 (Позичальник,
Заставодавець) та ОСОБА_4 (Позикодавець,
Заставодержатель) укладено Договір про
задоволення вимог Заставодержателя
(посвідчений ОСОБА_8, приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу,
зареєстровано в реєстрі за № 115),
відповідно до умов якого, у зв'язку із
порушенням умов договору позики від 26
серпня 2009 року, укладеного між
Сторонами, та Договору застави від 26
серпня 2009 року, Заставодавець передає
Заставодержателю в рахунок виконання
боргових зобов'язань право власності
на предмет застави, зокрема:

- автомобіль марки РЕНЖ РОВЕР, 2005 року
випуску, шасі № НОМЕР_4, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований 22 листопада 2005 року
Дніпропетровським МРЕВІ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області,
який належить ОСОБА_7 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_11,
виданого 22 листопада 2005 року
Дніпропетровським МРЕВІ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області;

- автомобіль марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2006 року
випуску, шасі № НОМЕР_6, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрований 15 грудня 2006 року РП РЕВ
2-МРВ ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області, який
належить ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва
про реєстрацію ТЗ НОМЕР_12, виданого 15
грудня 2006 року РП РЕВ 2-МРВ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області;

- автомобіль марки ТОYОТА LAND CRUISER, 2008
року випуску, шасі НОМЕР_5, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3,
зареєстрований 12 лютого 2008 року
Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області,
який належить ОСОБА_7 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_13,
виданого 12 лютого 2008 року
Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області.

- катер прогулянковий, модель «Bombardier
Challenger 230 Wake», час і місце побудови - 2007
рік, США, матеріал корпусу -
склопластик, ідентифікаційний номер
корпусу НОМЕР_7 головні розміри за
документом Класифікаційне свідоцтво,
Регістром судноплавства України від
19.11.2007 року під № 102-1-17196-07, довжина -7,16 м.,
ширина-2,59 м., осадка-0,305 м., головні
двигун: тип, кількість, потужність Rotax 4
tес SСІС, два 322,5 кВт. НОМЕР_8, НОМЕР_9;
видано під № 002506 Інспекцією Головного
державного реєстратора флоту, місто
Київ, 21.01.2008 року, що належить ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва про право власності
для прогулянкових суден номер НОМЕР_14,
виданого 21.01.2008 року Інспекцією
Головного державного реєстратора
флоту, місто Київ, (бланк РВ№ 19) під №
IПС-0523;

- гідроцикл прогулянковий, модель «ВRP
RХР Х"ВRР», час і місце побудови - 2008 року,
Канада; матеріал корпусу - склопластик,
ідентифікаційний номер корпусу
НОМЕР_10; головні розміри за документом
Акт первісного огляду, що виданий
Регістром судноплавства України від
24.10.2008 року під № 102-1-3608-087, довжина - 3,07м.,
ширина -1,22 м.. осадка -; головні
механізми: Стаціонарний, «Rotax 4 tес SСІС»
один, 255 к.с., видано від 24.10.2008 року № 003839
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту, місто Київ, що
належить ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва
про право власності для прогулянкових
суден номер № СR003839, виданого 24.10.2008
року Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту, місто Київ, (бланк
РВ№ 21) під № 42.

20 січня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4
було підписано Акт приймання-передачі
вищезазначених транспортних засобів,
згідно якого ОСОБА_7 здав, а ОСОБА_4
прийняв вказані транспортні засоби.

24.01.2014 року позивач звернувся до
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області з заявою про
перереєстрацію транспортних засобів.

29.01.2014 року Управління ДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
листом №14/2ЦНП-12-К відмовило у
перереєстрації вищезазначених
транспортних засобів, посилаючись на п.
41 Порядку № 1388 та на відомості у
комп'ютерній базі ДАІ, згідно яких на
транспортні засоби, які належать
громадянину ОСОБА_7, на підставі
Постанови відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження накладено арешт,
санкція «Відчуження заборонено».

Як вбачається з матеріалів справи,
23.04.2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України було відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа від 21.07.2011 № 2-36/11, виданого
Васильківським районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_7 як боржника, на
користь ПАТ «Банк Форум»
заборгованості за кредитним договором
в сумі 3106241,13 доларів США, що
еквівалентно 24529986,16 грн. та судові
витрати в сумі 1820 грн., а всього 24531806,16
грн., про що винесено постанову ВП №
32296862 від 23.04.2012р.

У ході виконавчого провадження ВП №
32296862 відповідачем винесено постанову
від 11.12.2013 року про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження, якою, зокрема, накладено
арешт на все майно ОСОБА_7.

Не погоджуючись із зазначеними діями
державного виконавця позивач оскаржив
їх, звернувшись із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, врегульовано Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606-XIV.

Приписами статті 2 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №
606-XIV (надалі - Закон України № 606-XIV)
встановлено, що примусове виконання
рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно статі 17 Закону України №
606-XIV, примусове виконання рішень
державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема, виконавчих написів
нотаріусів.

Водночас, загальні умови проведення
процедури стягнення на майно боржника
під час виконавчого провадження
передбачені нормами глави 4 Закону
України № 606-XIV.

Відповідно до статті 57 Закону України
№ 606-XIV, арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.

При цьому, відповідно до положень
частини другої статті 57 Закону України
№ 606-XIV, арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, а також
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна від 26.08.2009 №
24490359, реєстратором до вказаного
реєстру було внесено відповідні
відомості щодо обтяження вищевказаних
транспортних засобів. При цьому,
підставою обтяження зазначено
вищевказаний договір застави рухомого
майна від 26.08.2009 року (зареєстровано в
реєстрі від 26.08.2009 року за № 4941).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-ХІІ
(надалі - Закон України № 2654- ХІІ),
застава - це спосіб забезпечення
зобов'язань. В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Згідно частини третьої статті 11 Закону
України № 2654-ХІІ, заставодавцем при
заставі майна може бути його власник,
який має право відчужувати заставлене
майно на підставах, передбачених
законом, а також особа, якій власник у
встановленому порядку передав майно і
право застави на це майно. При цьому,
статтею 16 Закону України № 2654-ХІІ
передбачено, що право застави виникає з
моменту укладення договору застави.

Частиною другою статті 17 Закону
України № 2654-ХІІ передбачено
можливість відчуження заставленого
майна тільки за згодою
заставодержателя.

Умови припинення застави врегульовано
статтею 28 Закону України № 2654-ХІІ,
зокрема, в разі припинення
забезпеченого заставою зобов'язання; в
разі загибелі заставленого майна; в
разі придбання заставодержателем
права власності на заставлене майно; в
разі примусового продажу заставленого
майна; при закінченні терміну дії
права, що складає предмет застави; в
інших випадках припинення зобов'язань,
установлених законом.

Доказів, які б свідчили про те, що на
момент вчинення виконавчих дій щодо
арешту спірного рухомого майна, право
застави на вказані вище транспортні
засоби припинено на визначених законом
підставах та в установленому
законодавством порядку, суду не надано.

Положеннями статті 572 Цивільного
кодексу України передбачено, що в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Водночас, правовий режим регулювання
обтяжень рухомого майна, встановлених
з метою забезпечення виконання
зобов'язань, а також правовий режим
виникнення, оприлюднення та реалізації
інших прав юридичних і фізичних осіб
стосовно рухомого майна врегульовано
положеннями Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-ІV
(надалі - Закон України № 1255- ІV).

Так, статтею 11 Закону № України 1255-ІV
передбачено, що обтяження рухомого
майна реєструються в Державному
реєстрі в порядку, встановленому цим
Законом.

В той же час, частинами першою та другою
статті 12 Закону України № 1255-ІV
встановлено, що взаємні права та
обов'язки за правочином, на підставі
якого виникло обтяження, виникають у
відносинах між обтяжувачем і боржником
з моменту набрання чинності цим
правочином, якщо інше не встановлено
законом. Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом.

У частині третій статті 12 Закону
України № 1255-ІV зафіксовано, що на
підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом. Задоволення
прав чи вимог декількох обтяжувачів, на
користь яких встановлено обтяження
одного й того ж рухомого майна,
здійснюється згідно з пріоритетом,
який визначається в порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 14 Закону України № 1255-ІV
визначено, що якщо інше не встановлено
цим Законом, зареєстроване обтяження
має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Судом встановлено, що постанова про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа від 21.07.2011
№ 2-36/11 датована 23.04.2012; в свою чергу,
договір застави рухомого майна
укладено 26.08.2009, обтяження за яким
зареєстровано в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна 26.08.2009 року за
№ 24490359.

Ураховуючи викладене, зважаючи на
черговість виникнення зазначених вище
обтяжень, а також беручи до уваги, що
положеннями Закону України № 1255-ІV щодо
вказаних видів обтяжень не встановлено
особливого пріоритету, суд прийшов до
висновку, що позивач, як обтяжувач,
володіє переважним пріоритетом щодо
пріоритету стягувача у виконавчому
провадженні № 32296862 на отримання
задоволення своїх прав чи вимог щодо
одного й того ж рухомого майна.

За приписами частини першої статті 52
Закону України № 606-XIV, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

При цьому, відповідно до частин першої
та третьої статті 54 Закону України №
606-XIV, стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Приписами частини третьої статті 60
Закону України № 606-XIV встановлено, що з
майна боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом.

Водночас, відповідно до частини 5
статті 60 Закону України № 606-XIV, у всіх
інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

З наявних у матеріалах справи
документів вбачається, що у спірних
правовідносинах відсутні визначені
частиною третьою статті 54 Закону
України № 606-XIV умови, за яких на
перебуваючі у заставі позивача
транспортні засоби можливо було б
звернути стягнення за виконавчим
листом для задоволення вимог стягувача
у виконавчому провадженні № 32296862.

Під час судового розгляду справи
з'ясовано, матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до п .2.1.
Договору застави 26 серпня 2009 р.,
Позичальник (ОСОБА_7) отримав від
Позикодавця (ОСОБА_4) позику у розмірі 1
000 000 (один мільйон) грн.

Відповідно до п.3 Договору про
задоволення вимог заставодержателя
від 15.01.2014 р. вартість предмета застави
складає 822 750 (вісімсот двадцять дві
тисячі сімсот п'ятдесят) грн.

Предмет застави, відповідно до п.2.
Договору про задоволення вимог
заставодержателя від 15.01.2014 р.
складається з:

- автомобіля марки - РЕНЖ РОВЕР
RENGEROVER;

- автомобіля марки - VOLKSWAGEN MULTIVAN;

- автомобіля марки - ТОYОТА LAND CRUISER;

- катер прогулянковий, модель
«Bombardier Challenger 230 Wake»;

- гідроцикл прогулянковий, модель
«ВКР КХР Х"ВКР».

Отже, з матеріалів справи вбачається,
що загальна вартість предмету застави
є меншою, ніж сума заборгованості
боржника заставодержателю на 177 250,00
грн. (1 000 000,00 грн. - 822 750,00 грн. = 177 250,00
грн.), як наслідок, звернення стягнення
на майно, що належить боржнику - ОСОБА_7
та перебуває в заставі позивача, в
рамках виконавчого провадження ВП
№32296862 не є можливим.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що накладення арешту на
транспортні засоби, що перебувають у
заставі позивача, обмежує забезпечене
заставою право позивача на задоволення
його вимог за договором застави, у
зв'язку з чим вимога позивача про
зобов'язання відповідача звільнити з
під арешту відповідне майно підлягає
задоволенню, в тому числі і в частині
зобов'язання відповідача вжити всіх
необхідних дій щодо виключення з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна відповідного майна, що сприятиме
повному захисту порушеного права
позивача.

Разом із тим, при вирішенні питання
щодо наявності підстав для задоволення
вимог позивача про визнання
протиправними дій старшого державного
виконавця Кеди М.В. відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, при винесенні
Постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 11.12.2013 р. ВП № 32296862 в частині
накладенні арешту на відповідне рухоме
майно, суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Статтею 5 Закону України № 606-XIV на
державного виконавця покладено
обов'язок здійснювати необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

На виконання покладеного законодавцем
обов'язку щодо вжиття заходів
примусового виконання рішення
загального суду, встановлених цим
Законом, державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику - ОСОБА_7.

У той же час, частиною четвертою статті
54 Закону України № 606-XIV на державного
виконавця покладається обов'язок щодо
повідомлення заставодержателя про
звернення стягнення на заставлене
майно та роз'яснення права звернення до
суду з позовом про зняття такого
арешту.

Відповідачем не надано суду доказів
повідомлення позивача про накладення
арешту на транспортні засоби, які
перебуває у заставі у позивача, проте,
на думку суду, це не може слугувати
підставою для визнання неправомірними
дій відповідача, оскільки такі дії не
призвели до негативних наслідків для
позивача.

Таким чином, суд вважає, що при
винесенні постанови від 11.12.2013 року про
накладення арешту на майно, яке
перебуває у заставі у позивача,
державний виконавець діяв у межах та у
спосіб, передбачений нормами чинного
законодавства, а тому підстав для
визнання протиправними дій
відповідача при винесенні постанови не
має.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Державної виконавчої служби України,
третя особа 1 Управління ДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
третя особа 2 Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум», про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Зобов'язати Державну виконавчу службу
України здійснити дії, спрямовані на
звільнення з під арешту та виключення з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна наступного майна:

- автомобіль РЕНЖ РОВЕР RENGEROVER, тип ТЗ:
ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2005 року випуску,
колір чорний, об'єм двигуна 4197 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_4, повна маса:
2970 кг., маса без навантаження: 2470 кг.,
номерний знак: НОМЕР_1;

- автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, тип ТЗ:
ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, 2006 року випуску, колір
сріблястий, об'єм двигуна 2461 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_6, повна маса:
2880 кг., маса без навантаження: 2349 кг.,
номерний знак: НОМЕР_2;

- автомобіль ТОYОТА LAND CRUISER, тип ТЗ:
ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року випуску,
колір чорний, об'єм двигуна 5700 см.куб., №
шасі (рами, кузова): НОМЕР_5, повна маса:
3180 кг., маса без навантаження: 2580 кг.,
номерний знак: НОМЕР_3;

- катер прогулянковий,
модель «Bombardier Challenger 230 Wake», рік і місце
побудови - 2007 рік, США, матеріал корпуса
- склопластик, ідентифікаційний номер
корпуса НОМЕР_7, головні розміри за
документом - Класифікаційне свідоцтво,
яке видане Регістром судноплавства
України від 19.11.2007 року під № 102-1-17196-07,
довжина - 7,16 м., ширина - 2,59 м., осадка - 0,305
м.; головні двигуни: тип, кількість,
потужність Rotax 4 tес SСІС, два 322,5 кВт.
НОМЕР_8, НОМЕР_9; видано під № 003345
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту України, місто Київ,
21.01.2008 року;

- гідроцикл прогулянковий,
модель «ВRP RХР Х"ВRР», рік і місце
побудови - 2008 року, Канада; матеріал
корпусу - склопластик,
ідентифікаційний номер корпусу
НОМЕР_10; головні розміри за документом -
Акт первісного огляду, який виданий
Регістром судноплавства України від
24.10.2008 року під № 102-1-3608-087, довжина -3,07м.,
ширина - 1,22 м.; головні механізми:
Стаціонарний, «Rotax 4 tес SСІС», один, 255
к.с., видано від 24.10.2008 року № 003839
Інспекцією Головного державного
реєстратора флоту, місто Київ.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови буде складений
08 квітня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник