Справа № 2а-16939/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Справа №
54959/12/9104Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської обл. від 08.08.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок пенсії працюючому
пенсіонеру, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.07.2011р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі здійснити перерахунок
пенсії з 01.05.2010р. із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2009р. та виплачувати в подальшому
пенсію у відповідності з проведеним
перерахунком.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
обл. від 08.08.2011р. позов задоволено,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі провести
перерахунок пенсії на користь позивача
ОСОБА_1, починаючи з 20.01.2011р., із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії - за 2010р.;
постанову суду допущено до негайного
виконання (а.с. 31).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач,
який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні заявленого
позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що у зв'язку з прийняттям
Конституційним Судом України рішення
від 22.05.2008р. визнано неконституційними
зміни, внесені до ст.ст.40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення», в
частині визначення показника
заробітної плати та порядку проведення
перерахунку пенсій, при цьому рішення
щодо відновлення зазначеної норми в
попередній редакції не приймалося.

У зв'язку з викладеним, перерахунки
пенсій проводилися відповідно до пп.3
п.11 постанови КМ України № 530 від
28.05.2008р. «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян».

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до задоволення з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Тернополі та отримує пенсію за віком,
призначену відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», після
призначення пенсії продовжує
працювати.

07.05.2010р. позивач звернувся до
пенсійного органу із заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
заробітку та напрацьованого стажу
роботи після призначення пенсії згідно
з ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за результатами розгляду
якої відповідачем прийнято рішення про
відмову у перерахунку пенсії позивача.

Задовольняючи заявлений позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ч.4ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення» позивач має
право на перерахунок та виплату пенсії
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, яка враховується
для обчислення пенсії, за 2009р.

Разом з тим, такі висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів, не
відповідають нормам матеріального
права і фактичним обставинам справи, з
наступних підстав.

Розглядувані відносини
регулюються нормами ч.4 ст.42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення» (в
редакції Закону України від 09.07.2003р.) та
постановою КМ України № 530 від 28.05.2008р.
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення» (в редакції, яка
діяла до 28.12.2007р.) у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Підпунктами 9, 10 п.35 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
викладені в новій редакції положення
ст.ст.40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення».

Згідно рішення Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі
1-28/2008 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пп.8-12 п.35
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»; останні втратили свою
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, яке також містить
вказівку про преюдиціальне значення
цього рішення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Звідси, до розглядуваних відносин
належить застосовувати положення
ст.ст.40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», в редакції, яка діяла до
28.12.2007р.

Аналіз частини четвертої статті 42
вищевказаного Закону свідчить, що при
перерахунку пенсії застосовується
заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку
він отримував до призначення пенсії,
або яку він отримував за період роботи,
який є періодом страхового стажу.

Також зазначена норма не встановлює
обмеження можливості працюючого
пенсіонера скористатись правом на
перерахунок пенсії в будь-який час
після її призначення. Однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього.

При цьому, під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходу) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії, тобто це - середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії.

Окрім цього, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
іншими підзаконними нормативними
актами, під час розгляду та вирішення
наведеної справи застосуванню
підлягають норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», а саме нормативні
положення ст.42 цього Закону, що діяли в
редакції до скасування змін, внесених
за Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
на момент звернення позивача до
пенсійного органу та на час розгляду
справи в суді першої інстанції не діє
норма закону, відповідно до якої
перерахунок пенсії провадиться із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по Україні, з якої
сплачено страхові внески, та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії,
позивач, з урахуванням положень ст.19
Конституції України, не вправі
вимагати проведення перерахунку
пенсії згідно порядку, не визначеного
законом.

Таким чином, відмова пенсійного
органу в перерахунку пенсії позивача
із урахуванням показника середньої
заробітної плати за 2009р. є правомірною,
через що заявлений позов не підлягає
задоволенню за безпідставністю.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195-197, п.3 ч.1 ст.198,
п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
задоволити.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
обл. від 08.08.2011р. скасувати та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії працюючому пенсіонеру, -
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В. Савицька