Справа № 181/93/14-а (2-а/181/7/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2014 рокусправа № 181/93/14-а
(2-а/181/7/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
матеріали адміністративної справи за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Межівському
районі Дніпропетровської областві на
постанову Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 21 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Межівському районі Дніпропетровської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.02.2014 року звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Межівському районі Дніпропетровської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
здійсненні перерахунку пенсії
державного службовця на підставі
довідки про складові заробітної плати
від 21.01.2014 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Межівському районі
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного
службовця на підставі довідки про
складові заробітної плати від 21.01.2014
року з урахуванням зазначених в ній сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань і сум індексації заробітної
плати.

Постановою Межівського районного суду
від 21 лютого 2014 року позовні вимоги
задоволені частково.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
обґрунтування якої послався на те, що
відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» матеріальна
допомога не є складовою заробітної
плати, а тому не може враховуватись при
обчисленні пенсії, просив прийняти
нове рішення яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Згідно статті 183-2 КАС України справу
розглянуто в порядку скороченого
провадження.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, що позивач
03.01.2011 року вийшла на пенсію як посадова
особа органів місцевого
самоврядування. При розрахунку пенсії
не були враховані виплати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
суми індексації заробітної плати, з
яких сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування .

21 січня 2014 року позивач звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
зробити їй перерахунок пенсії
відповідно до наданої довідки про
складові заробітної плати №135 від
21.01.2014 року.

Листом від 24.12.2013 року відповідач у
здійсненні такого порахунку відмовив з
посиланням на те, що порядок та умови
визначення заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії
визначено статтями 33, 37 Закону України
"Про державну службу" та постановою КМУ
від 03 травня 1994 року №283. Заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Включення до сум
заробітної плати для обчислення пенсії
державним службовцям відповідно до
Закону України "Про державну службу"
сум індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги діючим
законодавством не передбачено (а.с.9).

При вирішенні спору колегія суддів
виходить з правової позиції Верховного
Суду України, викладеній в постанові
від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11,
яка відповідно до статті 244-І КАС
України є обов'язковою для
застосування в судовій практиці, і
зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про
необхідність врахування при
перерахунку пенсії позивачу сум суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації заробітної
плати, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Доводами апеляційної
скарги зазначені обставини не
спростовані.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Межівському
районі Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Межівського районного
Дніпропетровської області від 21 лютого
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова