Справа № 821/816/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/816/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача -
Нефьодова Я.П. і Нефьодової Л.С.,
відповідача - Потоцького П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Голопристанського районного
товариства мисливців і рибалок
"Голопристанська чайка" до Херсонської
обласної ради про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинення дій щодо
поновлення права користування
мисливськими угіддями,

встановив:

Голопристанське районне товариство
мисливців і рибалок «Голопристанська
Чайка» (далі - позивач, ГРТМР
«Голопристанська Чайка») звернулось до
суду із позовом до Херсонської
обласної ради (далі - відповідач), в
якому з урахуванням уточнень позовних
вимог просить визнати неправомірною
бездіяльність Херсонської обласної
ради щодо не поновлення позивачу права
користування мисливськими угіддями,
наданими у користування рішенням
відповідача №413 від 04.10.2007р., а також
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо поновлення права користування
мисливськими угіддями за
погоджувальними документами,
визначеними ст.22 Закону України «Про
мисливське господарство та полювання»
та наданими обласній раді Херсонським
обласним управлінням лісового та
мисливського господарства 14.05.2007р.,
шляхом подовження дії рішення
Херсонської обласної ради №413 від
04.10.2007р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням Херсонської обласної ради №413
від 04.10.2007р., прийнятим на підставі
пакету документів, погодженого у
встановленому законодавством порядку,
позивачу надано у користування
мисливські угіддя загальною площею
10407,6 га в адміністративних межах
території Краснознам'янської
сільської ради Голопристанського
району терміном на 49 років. Вказане
рішення було згодом визнано незаконним
і скасовано постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18.07.2012р. у справі №2а-1179/11/2170 з тих
підстав, що при прийнятті рішення
Херсонською обласною радою не
враховано, що передана у користування
ГРТМР «Голопристанська Чайка» частина
території приблизною площею 2467,8 га є
охоронною зоною Чорноморського
біосферного заповідника, де полювання
заборонено і не зважаючи на наявність у
обласної ради інформації про існування
в межах наданої в користування
території земельних ділянок з
обмеженим режимом діяльності, вона не
перевірила наданих погоджень і не
вивчила питання щодо можливості
надання мисливських угідь у
користування.

З цього приводу позивач вказує, що
правовідносини щодо надання у
користування та припинення права
користування мисливськими угіддями
регулюються спеціальним законом -
Законом України «Про мисливське
господарство та полювання», яким не
передбачено компетенції
адміністративного суду вирішувати
питання щодо припинення права
користування мисливськими угіддями,
більше того, припинення такого права
можливе лише у випадках, передбачених
ст. 26 вказаного закону та у визначений
ним спосіб, чого в даному випадку не
було. Крім того, ст. 31 Закону України
«Про мисливське господарство та
полювання» визначені гарантії захисту
прав користувачів мисливських угідь в
разі, якщо користування достроково
припинено не з ініціативи та не з вини
користувача. Тому позивач неодноразово
звертався до відповідача 12.10.2012р.,
10.09.2013р. із заявами щодо поновлення
права користування мисливськими
угіддями, на що отримував від обласної
ради відписки про неможливість
вирішення цього питання та про
необхідність зібрання і подачі
позивачем нового пакету документів для
надання у користування мисливських
угідь. Позивач вважає, що з урахуванням
всього вищевикладеного, а також того,
що охоронні зони Чорноморського
біосферного заповідника, як і взагалі
його права на землю в установленому
порядку не визначені, у відповідача
відсутні перешкоди для поновлення
ГРТМР «Голопристанська Чайка» права
користування мисливськими угіддями,
наданими у користування рішенням
Херсонської обласної ради №413 від
04.10.2007р. шляхом продовження дії цього
рішення на підставі документів, які
були подані відповідачу Херсонським
обласним управлінням лісового та
мисливського господарства 14.05.2007р.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, вказуючи на
те, що позивач просить поновити його
права шляхом продовження дії рішення
обласної ради, що не можливо, оскільки
згадане рішення скасовано судом. Крім
того, враховуючи підстави скасування
згаданого рішення, слід спочатку
визначити площі і межі охоронних зон
Чорноморського біосферного
заповідника та відповідно до цього
визначити площі і межі мисливських
угідь, які бажає залишити у
користуванні позивач, однак Херсонська
обласна рада не має відповідних
повноважень, які між тим належать
власникам землі та компетентним
органам виконавчої влади.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Правові, економічні та організаційні
засади діяльності юридичних і фізичних
осіб у галузі мисливського
господарства та полювання,
врегульовано Законом України «Про
мисливське господарство та полювання»
від 22.02.2000 р. № 1478-ІІІ (далі - Закон №
1478-ІІІ.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 цього Закону,
ведення мисливського господарства
здійснюється користувачами
мисливських угідь.

Не допускається користування
мисливськими тваринами та ведення
мисливського господарства без
оформлення відповідних документів у
встановленому цим Законом порядку.

Умови ведення мисливського
господарства визначаються у договорі,
який укладається між центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері лісового та
мисливського господарства, і
користувачами мисливських угідь.

Відносини між власниками або
користувачами земельних ділянок і
користувачами мисливських угідь
регулюються відповідними договорами.

Згідно із ст.22 Закону № 1478-ІІІ (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), мисливські
угіддя для ведення мисливського
господарства надаються у користування
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим, обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та
мисливського господарства, погодженим
з Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, обласними, Київською
та Севастопольською міськими
державними адміністраціями, а також
власниками або користувачами
земельних ділянок.

Мисливські угіддя надаються у
користування на строк не менш як на 15
років.

Переважне право на користування
мисливськими угіддями мають: власники
та постійні користувачі земельних
ділянок; користувачі мисливських
угідь, які продовжують строк
користування цими угіддями.

З аналізу змісту наведених правових
актів видно, що повноваження щодо
надання у користування мисливських
угідь для ведення мисливського
господарства належать виключно
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, обласним, Київській та
Севастопольській міським радам;
надання зазначеними органами
мисливських угідь у користування
відбувається на підставі подання
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства,
погодженим з Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями, а
також власниками або користувачами
земельних ділянок.

З цього також слідує, що вирішення
питання щодо надання мисливських угідь
у користування тій чи іншій юридичній
особі належить до компетенції обласної
ради, яка, у ході розгляду подання
зобов'язана забезпечувати додержання
вимог законодавства у галузі
мисливського господарства та
полювання, тобто перевіряти законність
внесеного подання, враховуючи також
переважне право на користування
мисливськими угіддями.

При цьому права і обов'язки у сфері
користування мисливськими угіддями
виникають, на думку суду, на підставі
рішення відповідного органу про
надання мисливських угідь у
користування та укладеного відповідно
до такого рішення договору, яким
визначаються умови ведення
мисливського господарства.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
того, що його предметом є зобов'язання
Херсонської обласної ради вчинити
конкретні дії щодо поновлення права
ГРТМР «Голопристанська Чайка»
користування мисливськими угіддями
шляхом подовження дії рішення
Херсонської обласної ради №413 від
04.10.2007р. та за погоджувальними
документами, наданими обласній раді
Херсонським обласним управлінням
лісового та мисливського господарства
14.05.2007р.

Як видно з матеріалів справи, рішенням
Херсонської обласної ради №413 від
04.10.2007р., прийнятим на підставі пакету
документів, погодженого у порядку,
встановленому чинним на той час
законодавством, позивачу надано у
користування мисливські угіддя
загальною площею 10407,6 га в
адміністративних межах території
Краснознам'янської сільської ради
Голопристанського району терміном на 49
років.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2012р. у
справі №2а-1179/11/2170 рішення Херсонської
обласної ради №413 від 04.10.2007р. визнано
незаконним і скасовано.

Враховуючи положення ст. 124 Конституції
України щодо поширення юрисдикції
судів на всі правовідносини, що
виникають у державі та обов'язковості
виконання судових рішень на всій
території України, слід дійти висновку
про те, що відсутні будь-які підстави та
взагалі можливість продовження дії
рішення Херсонської обласної ради №413
від 04.10.2007р., оскільки воно скасовано в
судовому порядку.

Крім того, виходячи зі змісту Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та Конституції України суд
вважає, що у Херсонської обласної ради
як органу місцевого самоврядування
відсутні жодні повноваження
поновлювати дію власних рішень, які
визнанні незаконними та скасовані
судом.

Таким чином, у відповідача не існує як
права, так і обов'язку поновлювати дію
свого рішення №413 від 04.10.2007р., а тому
невжиття ним дій щодо поновлення дії
цього рішення з огляду на
вищевикладене не може бути
протиправним і у суду відсутні
підстави для покладення на відповідача
обов'язку такі дії вчинити.

Посилання позивача на положення ст.ст.
23, 31 Закону України «Про мисливське
господарство та полювання», якими
встановлені випадки, підстави і
порядок припинення права користування
мисливськими угіддями та гарантії і
захист прав користувачів мисливських
угідь, є помилковими, оскільки ці
правові норми не поширюються на спірні
правовідносини з огляду на те, що
Одеським апеляційним адміністративним
судом у справі №2а-1179/11/2170 ухвалено
постанову щодо спору про законність
рішення Херсонської обласної ради, а не
з приводу спору про дострокове
припинення права користування
позивача мисливськими угіддями.

Безпідставними є і вимоги позивача
щодо зобов'язання відповідача вчинити
вищезазначені дії на підставі саме
погоджувальних документів, які були
надані обласній раді Херсонським
обласним управлінням лісового та
мисливського господарства 14.05.2007р. з
огляду на наступне.

На час зібрання пакету документів,
необхідного для вирішення питання про
надання мисливських угідь у
користування та прийняття
відповідачем рішення №413 від 04.10.2007р.,
порядок надання у користування
мисливських угідь визначався ст. 22
Закону України «Про мисливське
господарство та полювання» у редакції,
яка передбачала надання таких угідь за
рішенням обласної ради на підставі
подання місцевого органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у галузі мисливського
господарства та полювання, погодженим
з обласною державною адміністрацією,
місцевими органами спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у галузі охорони
навколишнього природного середовища, а
також власниками або користувачами
земельних ділянок.

На даний час ст.22 цього Закону
викладена у іншій редакції згідно із
змінами, внесеними Законом України від
16.10.2012 р. №5462-VI (набули чинності 09.12.2012р.),
відповідно до якої мисливські угіддя
для ведення мисливського господарства
надаються у користування Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та
мисливського господарства, погодженим
з Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, обласними, Київською
та Севастопольською міськими
державними адміністраціями, а також
власниками або користувачами
земельних ділянок.

Отже, з грудня 2012 року надання
мисливських угідь відбувається за
рішенням обласної ради виключно на
підставі подання центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового та
мисливського господарства (яким є
Державне агентство лісових ресурсів
України відповідно до Указу Президента
України від 13 квітня 2011 року №458/2011),
погодженим із обласною державною
адміністрацією, а також власниками або
користувачами земельних ділянок.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19
Конституції України - органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Позивач просить зобов'язати
відповідача вчинити дії на підставі
наданих 14.05.2007р. відповідачу
Херсонським обласним управлінням
лісового та мисливського господарства
погоджувальних документів, які
відповідно до чинного на цей час
законодавства не можуть бути такими
підставами, оскільки у складі цієї
документації відсутнє подання
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового та мисливського господарства.

За таких обставин вирішення
відповідачем питання про надання або
поновлення права користування
мисливськими угіддями відповідно до
документів, які зібрані та оформлені за
правилами раніше діючого
законодавства та без наявності
обов'язкових документів, передбачених
чинним законодавством у цій сфері
(подання Державного агентства лісових
ресурсів України), буде протиправним,
оскільки в такому разі дії відповідача
суперечитимуть приписам ст. 19
Конституції України та ст.22 Закону
України «Про мисливське господарство
та полювання».

Підсумовуючи викладене, суд приходить
до висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відсутність підстав
для їх задоволення, оскільки в ході
судового розгляду не здобуто належних
і допустимих доказів, які б свідчили
про допущену відповідачем
бездіяльність та її протиправний
характер, а також про наявність
обов'язку відповідача вчинити саме ті
дії, про які просить позивач.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 25 квітня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 6.2.1