Справа № 803/740/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року м.
ЛуцькСправа № 803/740/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку скороченого
провадження у місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Відокремленого підрозділу
"Держенергонагляд у Західному регіоні"
Державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" до
Лаврівської сільської ради про
стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Відокремлений підрозділ
"Держенергонагляд у Західному регіоні"
Державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" (далі -
позивач, Держенергонагляд у Західному
регіоні) звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Лаврівської сільської ради (далі -
відповідач, Лаврівська сільрада) про
стягнення фінансових санкцій у розмірі
1 700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постановою Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у Волинській області від 24
жовтня 2013 року №03/10-08-5-ПШ на Лаврівську
сільраду накладено штраф у розмірі 1
700,00 грн за невиконання припису від 22
липня 2013 року №03/10-08-16-ПР. Зазначена
постанова в судовому чи
адміністративному порядку не
оскаржувалася. Оскільки відповідач
добровільно не сплатив накладені
штрафні санкції Держенергонагляд у
Західному регіоні просить суд стягнути
з відповідача до Державного бюджету
України 1 700,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року було відкрито скорочене
провадження в даній адміністративній
справі.

Відповідач у листі від 22 квітня 2014 року
№137/01.09.2 пояснив, що Держенергонагляд у
Західному регіоні 16 січня 2014 року
№03/10-08-3-А склав акт, яким підтвердив
усунення порушень законодавства, за
які були накладені штрафні санкції.
Крім того, в разі задоволення позову
про стягнення фінансових санкцій, на
рахунки сільської ради буде накладений
арешт, що призведе до виникнення
заборгованості по заробітній платі та
по оплаті за енергоносії. З цих підстав
просить суд не задовольняти позовні
вимоги (а.с.17-18).

Суд, оцінивши повідомлені позивачем
обставини, розглянувши письмові
заперечення відповідача та дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що Державною
інспекцією з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у Волинській області
винесено припис від 22 липня 2013 року
№03/10-08-16-ПР, яким зобов'язано Лаврівську
сільську раду усунути до 23 серпня 2013
року ряд порушень у сфері
енергетичного нагляду (а.с.6-7).

Постановою державного інспектора
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії у
Волинській області Дрозда Анатолія
Прокоповича від 24 жовтня 2013 року
№03/10-08-5-ПШ за ухилення та несвоєчасне
виконання припису від 22 липня 2013 року
№03/10-08-16-ПР на Лаврівську сільську раду
накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.
Зазначене рішення було надіслано
сільській раді, що підтверджується
наявним в матеріалах справи поштовим
чеком (а.с.9-10).

Постанова від 24 жовтня 2013 року
№03/10-08-5-ПШ на даний момент є чинною та в
судовому оскарженні не перебуває.
Передбачений частиною п'ятою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України місячний строк на оскарження
постанови минув.

Доказів сплати вищезазначеної
заборгованості відповідач суду не
надав.

Судом не приймається до уваги
посилання відповідача на те, що
порушення у сфері енергонагляду були
усунуті у січні 2014 року, оскільки
зазначений факт не спростовує вчинення
сільською радою правопорушення за яке
були накладені штрафні санкції, а саме
невиконання припису від 22 липня 2013
року №03/10-08-16-ПР у визначені
законодавством строки (до 23 серпня 2013
року).

Частиною першою статті 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення спірної суми штрафних
санкцій, предметом доказування у даній
справі мають бути обставини, які
свідчать про наявність підстав, з якими
закон пов'язує можливість такого
стягнення у судовому порядку,
встановлення факту її сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
тощо.

Відтак, для правильного вирішення
даного спору питання дотримання
суб'єктом владних повноважень вимог
законодавства про електроенергетику
не може бути предметом доказування у
межах даного позову, оскільки рішення
суб'єкта владних повноважень, яким
визначені штрафні санкції, є чинним, не
оскарженим, а його правомірність не є
предметом позову у даній справі.

Відповідно до частини третьої статті 27
Закону України «Про
електроенергетику», за ухилення від
виконання або несвоєчасне виконання
рішень чи приписів національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в галузі
електроенергетики, та порушення умов
ліцензій - штраф у розмірі до п'яти
тисяч неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Кабінетом Міністрів України
постановою від 21 липня 1999 року №1312
затверджено Положення про порядок
накладення на суб'єктів господарювання
штрафів за порушення законодавства в
галузі електроенергетики та сфері
теплопостачання (далі - Положення).

Як зазначено у пунктах 3,10 Положення,
накладати на суб'єктів господарювання
штрафи мають право державні інспектори
з енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії та суб'єкт господарювання
сплачує штраф за порушення
законодавства в галузі
електроенергетики протягом 30 днів з
дня прийняття постанови
(розпорядження) про його накладення, а
за порушення законодавства у сфері
теплопостачання - у 15-денний строк з дня
прийняття постанови (розпорядження)
про його накладення. У разі несплати
штрафу у зазначений термін він
стягується в судовому порядку.

Оскільки матеріалами справи
підтверджена наявність у Лаврівської
сільської ради заборгованості зі
сплати штрафних санкцій у розмірі 1 700,00
грн, які накладені постановою від 24
жовтня 2013 року №03/10-08-5-ПШ, а на день
розгляду справи доказів сплати
заборгованості сільською радою не
надано, тому суд дійшов висновку, що
вимоги Відокремленого підрозділу
"Держенергонагляд у Західному регіоні"
Державного підприємства "Національна
енергетична компанія "Укренерго" є
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Доводи Лаврівської сільської ради про
тяжкий матеріальний стан, відсутність
коштів та можливий арешт рахунків при
стягненні заборгованості не можуть
бути підставою для звільнення
відповідача від обов'язку сплатити
накладену штрафну санкцію.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У частині другій цієї ж статті
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони - суб'єкта
владних повноважень, суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Судовий збір до
вищенаведених витрат не відноситься.

Враховуючи ту обставину, що судове
рішення ухвалене на користь суб'єкта
владних повноважень, тому за правилами
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 182,70
грн не повертається з Державного
бюджету України та не стягується з
Лаврівської сільської ради.

За правилами частини першої статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, негайно виконуються постанови
суду, прийняті в порядку скороченого
провадження у адміністративних
справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5
частини першої статті 183-2 цього
Кодексу.

Оскільки на підставі пункту 4 частини
першої статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглянута в порядку
скороченого провадження, тому
постанова суду підлягає до негайного
виконання.

Керуючись статтями 162-163, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
"Про енергетику", Положення про порядок
накладення на суб'єктів господарювання
штрафів за порушення законодавства в
галузі електроенергетики та сфері
теплопостачання, яке затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 1999 року №1312, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відокремленого
підрозділу "Держенергонагляд у
Західному регіоні" Державного
підприємства "Національна енергетична
компанія "Укренерго" до Лаврівської
сільської ради про стягнення
фінансових санкцій - задовольнити
повністю.

Стягнути з Лаврівської сільської ради
(45663, Волинська обл., Луцький район, село
Лаврів, вул. Шкільна, буд. 1,
ідентифікаційний код юридичної особи
04332265, р/р 3808 в ГУ ДКС України у
Волинській області, МФО 803014) на користь
Державного бюджету України (р/р 0208
в ГУ ДКС України у Волинській області,
МФО 803014, код бюджетної класифікації
21081100) штраф у розмірі 1 700,00 грн (одна
тисяча сімсот гривень).

Постанову суду звернути до негайного
виконання.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В. І.
Смокович