Справа № 2209/1739/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/81395/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги управління
Пенсійного фонду України в
Красилівському районі Хмельницької
області на постанову Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 21.08.2012р. та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2012р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Красилівському районі
Хмельницької області

про визнання відмови в призначенні
пенсії на пільгових умовах
неправомірною та зобов'язання
нарахувати та виплачувати пенсію за
вислугу років , -

В С Т А Н О В И В :

11.07.2012р. ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Красилівському районі
Хмельницької області (далі Пенсійний
фонд), в якому просила зобов'язати
відповідача зарахувати їй період
роботи з 12.11.1985р. по 16.01.1987р. на посаді
молодшої медсестри невідкладної
хірургії в 333 окружному військовому
госпіталі м.Новосибірськ та призначити
пільгову пенсію згідно Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 21.08.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2012р., позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Пенсійний фонд
звернувся із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. При цьому, скаржник зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Під час розгляду справи судами першої
та апеляційної інстанцій встановлено
наступне.

ОСОБА_3 звернулась до Пенсійного фонду
із заявою про призначення пільгової
пенсії за вислугу років як медичному
працівнику. Листом від 7.11.2011р. №7507/05
позивача повідомлено про те, що їй
відмовлено в призначенні пенсії за
вислугу років, як працівнику охорони
здоров'я з посиланням на те, що
загальний стаж роботи ОСОБА_3 становить
26 років 8 місяців 3 дня, як працівника
охорони здоров'я - 23 роки 10 місяців 26
днів. До стажу за вислугу років
зарахований період роботи з 10.04.1987р. по
21.07.1988р. та з 20.12.1988р. по 4.08.2011р., а період
роботи з 12.11.1985р. по 16.01.1987р. до стажу
роботи за вислугу років не
зараховується, так як в переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугою років, посада
молодшої медичної сестри не зазначена.

Відповідно до п.е ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
затвердженого Постановою КМ України
від 12.08.1993 року №637 зазначено, що в тих
випадках, коли у трудовій книжці немає
відомостей, які визначають право на
пенсію на пільгових умовах чи за
вислугою років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників, у якій має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу,
професія або посада, характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з 12.11.1985р. по 16.01.1987р. працювала
на посаді молодшої медичної сестри
невідкладної хірургії в 333 окружному
військовому госпіталі м. Новосибірськ,
що підтверджується трудовою книжкою та
довідкою №454 від 5.09.2011р. виданою
філіалом №1 ФГУ « 321 ОВКГ СИбВО»
Міноборони Росії (а.с.8-11).

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 4.11.1993р. №909 про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років
відносяться лікарняні заклади,
лікувально-профілактичні заклади
особливого типу,лікувально-трудові
профілакторії,
амбулаторно-поліклінічні заклади,
заклади швидкої та невідкладної
медичної допомоги, заклади переливання
крові, заклади охорони материнства і
дитинства, санаторно-курортні заклади,
санаторно-епідеміологічні заклади,
діагностичні центри.

Відмовляючи позивачу в нарахуванні
пільгової пенсії відповідач посилався
на те, що в постанові Кабінету
Міністрів України № 909 від 4.11.1993р. не
зазначена посада молодшої медичної
сестри, тому в призначенні пільгової
пенсії їй відмовлено, однак у вказаній
постанові є посилання також на те, що
робота за спеціальністю в закладах,
установах і на посадах до 1.01.1992р., яка
давала право на пенсію за вислугу років
відповідно до раніше діючого
законодавства, а саме постанови Ради
Міністрів СРСР №1397 від 17.12.1959р.,
зараховується до стажу для призначення
пенсії за вислугу років.

Отже, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог, суди
першої та апеляційної інстанцій
зробили правильний висновок щодо
зарахування до пільгового стажу
спірного періоду.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красилівському районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Красилівського районного
суду Хмельницької області від 21.08.2012р.
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.11.2012р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз