Справа № 2а/2370/2677/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/78728/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ПП "Землемір" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області про
скасування постанови за касаційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року позивач звернувся в суд
із позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області про скасування
постанови.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2012 року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ПП «Землемір»
зареєстровано як юридична особа,
видами діяльності якої є: діяльність у
сфері інжинірингу; діяльність у сфері
геодезії, гідрографії та
гідрометеорології, діяльність агент
нерухомості; діяльність
автомобільного вантажного транспорту;
здавання в оренду власного нерухомого
майна; купівля та продаж власного
нерухомого майна.

Так, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
за результатами якої складено акт від 02
липня 2012 року.

Протоколом інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області від 02 липня 2012 року
№708 встановлено порушення позивачем
ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності»та вимог постанови
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року №466.

Із акту вбачається, що позивач, восени
2010 року, по межі земельної ділянки, яка
знаходиться у нього в оренді на
підставі договору оренди землі від 06
квітня 2010р., зареєстрованого у
Державному реєстрі земель 16 квітня 2010р.
за №17, побудував огорожу із
залізобетонних плит з влаштуванням
фундаменту довжиною 70,82 м з однієї
сторони від грунтової дороги до
Кременчуцького водосховища та
довжиною 185,7 м. з другої сторони вздовж
грунтової дороги до паркану гр. ОСОБА_4.
Будівництво здійснено без дозвільного
документу, що є порушенням пункту 1.6 ДБН
А 31-5- 2009, статті 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», абзацу третього частини
першої статті 25 Закону України «Про
основи містобудування»та постанови
Кабінету Міністрів України № 466 від 13
квітня 2011р.

Приписом інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області №327 від 02 липня 2012
року зобов'язано позивача привести
будівництво до вимог чинного
законодавства до 02 серпня 2012 року.

Постановою інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області від 16 липня 2012 року
№972 ПП «Землемір»визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п.2 ч.2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 11 020,00 грн.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
планування і забудову
територій»,дозвіл на виконання
будівельних робіт - документ, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Перелік будівельних робіт, на
виконання яких не вимагається дозвіл,
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Форма дозволу на виконання
будівельних робіт, форма заяви, що
подається для його отримання, форма
відмови у наданні дозволу на виконання
будівельних робіт, порядок видачі та
скасування (анулювання) дозволу на
виконання будівельних робіт і порядок
ведення реєстру виданих та скасованих
(анульованих) дозволів на виконання
будівельних робіт затверджуються
Кабінетом Міністрів України.
Здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Згідно п.24 Переліку будівельних робіт,
на виконання яких не вимагається
дозвіл, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30
вересня 2009 року №1104 (чинного на момент
будівництва позивачем огорожі (25
жовтня 2010 року) передбачено, що дозвіл
не вимагається для зведення тимчасових
будівель та споруд, у тому числі
контейнерного типу, без улаштування
фундаментів.

Пунктом 25 зазначеного Переліку
передбачено, що дозвіл не вимагається
на улаштування малих архітектурних
форм, пристроїв вуличної реклами з
легких конструкцій без улаштування
фундаментів.

Відповідно до пункту 5 «Класифікація
основ і фундаментів за принципами
проектування» ДБН В.2.1-10-20095 «Основи та
фундаменти споруд»за конструкцією
фундаменти поділяють на: окремо
розташовані стовпчасті, стрічкові,
щільові просторові, спеціальні з
анкерами, із забивних блоків чи
коротких паль, перехресні системи
стрічок, плитні, коробчасті,
просторово-рамні, які можуть бути
малозаглиблені, мілкого закладання та
заглиблені для споруд, що влаштовують у
котлованах;підземні просторові
системи "палі-колони - перекриття -
огороджувальні конструкції", що
застосовують як заглиблені фундаменти
для споруд із більш ніж одним підземним
поверхом, які виконують з поверхні (без
улаштування котловану);палі-колони,
стовпи, глибокі опори, оболонки, кесони,
"стіни в грунті"; комбіновані системи
паль, глибоких опор або оболонок,
об'єднаних кущовими, стрічковими,
плитними ростверками або
просторово-рамними чи коробчастими
системами, які застосовують як
фундаменти глибокого закладання.

За видом несучих конструкцій
розрізняють фундаменти під колони,
стіни, розпірні конструкції, стовпи,
споруди в цілому.

За способом улаштування розрізняють
фундаменти з вийманням або без
виймання ґрунту. З вийманням ґрунту
влаштовують малозаглиблені, мілкого
закладання та заглиблені фундаменти,
що зводяться у котлованах.

Без виймання ґрунту (з дна котлованів
чи траншей для ростверків) влаштовують
фундаменти у витрамбуваних котлованах,
із забивних блоків, коротких, забивних
чи здавлюваних паль.

Судом вірно встановлено, що зведена
позивачем огорожа складається із
залізобетонних плит, прикріплених до
металевих стовпчиків, які, в свою чергу,
закріплені у бетонній основі,
заглибленій у землю, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідно до ДБН В.2.1-10-20095 металеві
стовпчики, влаштовані у бетонній
основі, є фундаментом, відтак, роботи по
влаштуванню огорожі повинні були
здійснюватись позивачем за наявності
дозволу інспекції державного
архітектурно- будівельного контролю на
їх виконання. Позивач такий дозвіл не
отримав, внаслідок чого порушив вимоги
статті 29 Закону України «Про
планування і забудову територій».

Згідно абзацу 2 статті 1 Закону України
«Про відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування»(в редакції, чинній на
момент вчинення правопорушення),
підприємства, їх об'єднання, установи
та організації незалежно від форм
власності, які здійснюють
проектування, роботи по будівництву,
реконструкції, реставрації та
капітальному ремонту, виготовляють
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, а так само які є
замовниками у будівництві або
поєднують функції замовника і
підрядчика, несуть відповідальність у
вигляді штрафу у розмірі п'ятдесяти
відсотків вартості цих робіт в разі
проведення будівельних робіт без
дозволу на їх виконання або без
затвердженої проектної документації.

Зазначені штрафні санкції є
адміністративно - господарськими та
відповідно до положень ч.1 ст.250
Господарського кодексу України
повинні бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Будь-яких інших строків застосування
даних штрафних санкцій чинним
законодавством на момент виникнення
спірних правовідносин визначено не
було.

Зі справи вбачається, що вищевказана
огорожа позивачем збудована 25 жовтня
2010 року, підтвердженням чого є акт
здачі-прийому монтажних робіт та не
заперечується відповідачем. Отже,
строк на застосування передбачених
Закону України «Про відповідальність
підприємств, їх об'єднань, установ та
організацій за правопорушення у сфері
містобудування»штрафних санкцій
закінчився 25 жовтня 2011 року.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
штрафні санкції визначені в постанові
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області від 16 липня 2012 року
№972 застосовані до позивача з
порушенням строків, визначених ст.250
Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області залишити без
задоволення, постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді