Справа № 344/1734/13-а,2а-344/311/13
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа №
876/6347/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізко І.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 21 березня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання
протиправними дій та зобов'язання
призначення пенсії на пільгових
умовах,-

В С Т А Н О В
И В :

05.02.2013 року позивач звернувся в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано- Франківську про
визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах з
11.12.2011 року за списком № 2 відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", визнавши дії управління
пенсійного фонду України в м. Івано-
Франківську щодо призначення пенсії на
пільгових умовах за списком №2
незаконними та зобов'язання призначити
пенсію на пільгових умовах за списком
№ 2 з часу настання права на пенсію, а
саме з 11.12.2011 року.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 21 березня 2013 року позов
задовольнено частково. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1
у призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах з 05.08.2012 року за
списком №2.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 з 05 серпня 2012 року пільгової
пенсії за списком № 2.

В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду її
оскаржив відповідач - управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську, яке просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги тим, що відповідно
до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за віком
на пільгових умовах незалежно від
місця останньої роботи мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці.

Відповідно до п. 20 Порядку
(затвердженого Постановою КМУ № 637 від
12.08.1993 р.) підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній, у тих
випадках, коли у трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах,
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки.

Відповідно до наданої Позивачем
світлокопії трудової книжки, зазначено
тільки дати прийняття-звільнення,
посади, назви організацій-роботодавців
та номери наказів. Відомості про
зайнятість в записах трудової книжки -
відсутні. Таким чином. Факт зайнятості
повний робочий день на посаді
електрогазозварника, без уточнюючої
довідки, встановити неможливо, адже
ОСОБА_1 міг працювати на 0,25 чи на 0,50
ставки, тобто не повний робочий день, як
це передбачає ст. 13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення».

Саме по тій причині, УПФ наполягало на
пред'явленні Позивачем уточнюючих
довідок для визначення права на пенсію
за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що в задоволенні
апеляційної скарги необхідно
відмовити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1, згідно даних
трудової книжки (а.с. 5-14) з 22.07.1975 року по
01.03.2007 року грацював у різних
підприємствах
електрогазозварювальником, його стаж
роботи зі шкідливими і важкими умовами
праці становить 12 років і 6 місяців.

Згідно ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених
роботах;жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Постановами Кабінету Міністрів СРСР
від 26.01.1991 року за № 10 та Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 року за №
162 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад та
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення», чинними на час
виникнення спірних правовідносин,
визначені робітники, керівники та
спеціалісти, постійно і безпосередньо
зайняті у роботі з шкідливими та
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах згідно списку № 2
розділу ХХХІІІ «Загальні професії»
позиції 906.

Положеннями п.3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 року за № 36
«Про Затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах»
визначено, що наведена вище постанова
КМУ від 11.03.1994 року за № 162 втратила
чинність та цією ж постановою
затверджено Список № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах. Зазначеним
Списком № 2 (розділ XXXIII «Загальні
професії (у всіх галузях господарства»
визначено право на пенсію осіб, які
були зайняті на наступних роботах:
електрозварники ручного зварювання
(позиція 33).

Порядок застосування зазначеного
Списку №2 визначається «Порядком
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», затвердженим
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.05 р.
за № 383.

Згідно положення п. 3 зазначеного
Порядку при визначенні права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

В спірному випадку факт роботи ОСОБА_1
електрогазозварником підтверджено
записами у трудовій книжці.

Статтею 62 Закону України ,,Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи є трудова книжка. Порядок
підтвердження трудового стажу при
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Суд апеляційної інстанції не може
погодитись з доводами апелянта,
оскільки в п. 20 Порядку (затвердженого
Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р.)
визначено що для підтвердження
спеціального трудового стажу
уточнюючі довідки приймаються у разі
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній, у тих
випадках, коли у трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах.

Трудова книжка ОСОБА_1 заповнена
відповідно до «Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників».

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів вважає, що Івано-Франківський
міський суд правомірно задовольнив
позов, оскільки відмова Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську у призначенні
позивачу пенсії на пільгових умовах є
протиправною.

Судом першої інстанції застосовано
положення ч. 2 ст. 99 КАС України та
задоволено позовні вимоги в межах
шестимісячного строку звернення до
суду з позовом.

За приписами ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак відповідачем не доведено, що
позивач працюючи електрогазозварником
міг на даній посаді бути зайнятим
неповний робочий день.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги в спосіб, визначений
ст.162 КАС України, оскільки відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатні та беззаперечні докази в
обгрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та не
довів правомірність прийнятого
рішення.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 21 березня 2013 року у справі
№344/1734/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г. Левицька