Справа № К/9991/81068/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/81068/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Ситникова О.Ф.,

секретар судового засідання Пилипчук
Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці,
Державної митної служби України про
визнання незаконним наказу про
звільнення з роботи та поновлення на
роботі за касаційною скаргою
Львівської митниці на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що працював головним інспектором
сектору митного оформлення №4 відділу
митного оформлення №6 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці. Згідно
графіку виходу на роботу заступив на
зміну в ніч з 17 жовтня 2010 року на 18
жовтня 2010 року та знаходився на своєму
робочому місці на залізничній станції
«Мостиська 2» митного посту
«Мостиська». Близько півночі до
адміністративного приміщення відділу
митного оформлення № 6 зайшов
тимчасово виконуючий обов'язки
начальника митного посту «Мостиська»
Погорелюк Ю.М. та почав безпідставно, у
категоричній формі стверджувати, що
позивач вживав алкогольні напої та
перебуває у стані алкогольного
сп'яніння, вимагав, щоб позивач негайно
пройшов освідування у медичній
установі на предмет вживання
алкогольних напоїв. Позивач погодився
пройти освідування в медичній
установі, але після закінчення робочої
зміни, оскільки у вказаний момент
перебував на робочому місці, ніяких
офіційних розпоряджень керівництва
про відсторонення від роботи не
надходило. Після цього Погорелюк Ю.М.
склав акт про відмову від проходження
добровільного медичного огляду на
предмет встановлення ознак сп'яніння
чи вживання психотропних речовин.
Решта актів складалися вже зранку 18
жовтня 2010 року в приміщенні Львівської
митниці, при цьому на вказаних актах
змусили підписатися працівників
митниці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відразу
після закінчення робочої зміни позивач
поїхав у медичну установу та
добровільно пройшов освідування на
предмет вживання алкогольних напоїв і
здав необхідні аналізи. За
результатами медичного освідування
ознак сп'яніння у позивача не виявлено.
Не зважаючи на це, 18 жовтня
2010 року позивача було звільнено із
займаної посади на підставі пункту 7
статті 40 Кодексу законів про працю
України у зв'язку із появою на роботі в
нетверезому стані без отримання від
позивача належних пояснень, проведення
службового розслідування, без
врахування висновку освідування та
доповідної записки позивача. Вважає, що
звільнення позивача з роботи є
незаконним, оскільки проведено
всупереч вимогам статей 46, 142 Кодексу
законів про працю України та Закону
України «Про Дисциплінарний статут
митної служби України».

Просив визнати незаконними наказ
голови Державної митної служби від
18 жовтня 2010 року №1970-к, наказ
начальника Львівської митниці від 19
жовтня 2010 року №968-к щодо
звільнення позивача з роботи та
скасувати їх відповідні пункти;
поновити позивача на роботі на
Львівській митниці та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18 травня
2011 року позов ОСОБА_1 задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
наказ голови Державної митної служби
України від 18 жовтня 2010 року №1970-к щодо
звільнення ОСОБА_1, головного
інспектора сектору митного оформлення
№4 відділу митного оформлення №6
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці, із займаної посади з 18 жовтня
2010 року.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Львівської митниці від 19 жовтня
2010 року №968-к щодо оголошення
наказу Державної митної служби України
від 18 жовтня 2010 року №1970-к про
звільнення ОСОБА_1, головного
інспектора сектору митного оформлення
№4 відділу митного оформлення №6
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці, із займаної посади з 18 жовтня
2010 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного
інспектора сектору митного оформлення
№4 відділу митного оформлення №6
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці.

Стягнуто з Львівської митниці на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 25 735,26 грн.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді та зобов'язання Львівської
митниці виплати заробітну плату за
один місяць в межах середньомісячної
заробітної плати в сумі 3 764 грн
допущена до негайного виконання.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня
2011 року апеляційну скаргу
Львівської митниці залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 18
травня 2011 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Львівської митниці, судами порушення
норм чинного матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень,
відповідач просить скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове судове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в митних
органах з 1994 року, остання посада перед
звільненням з роботи - головний
інспектор сектору митного оформлення
№4 відділу митного оформлення №6
митного поста «Мостиська» Львівської
митниці, спеціальне звання - радник
митної служби 3 рангу.

Наказом голови Державної митної служби
України «Про звільнення» від
18 жовтня 2010 року №1970-К ОСОБА_1
звільнено із займаної посади 18 жовтня
2010 року відповідно до пункту 7
статті 40 Кодексу законів про працю
України у зв'язку з появою на роботі в
нетверезому стані.

Наказом начальника Львівської митниці
«Про оголошення наказу Державної
митної служби України» від 19 жовтня 2010
року №968-к оголошено наказ Державної
митної служби України «Про звільнення»
від 18 жовтня 2010 року №1970-К.

Звільнення ОСОБА_1 проведено на
підставі матеріалів, складених при
виявленні факту знаходження позивача
на роботі в нетверезому стані, а саме:

- акту від 18 жовтня 2010 року про відмову
від проходження добровільного
медогляду на предмет встановлення
ознак сп'яніння чи вживання
психотропної речовини, згідно якого
ОСОБА_1 18 жовтня 2010 року о 23 год. 50 хв. був
на роботі в нетверезому стані та
відмовився проходити добровільний
медичний огляд, при цьому дав
пояснення, що він алкогольних напоїв не
вживав.

- акту від 18 жовтня 2010 року про
перебування посадових осіб сектору
митного оформлення № 4 відділу митного
оформлення № 6 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці, а саме:
головного інспектора Юрківа М.Л.,
старшого інспектора Вишницького О.Г.,
інспектора Гливінського В.В. в
нетверезому стані, згідно якого ОСОБА_1
18 жовтня 2010 року був на роботі в
нетверезому стані, що підтверджувався
різким запахом алкоголю, незв'язним
мовленням, хитанням при ходьбі,
почервонінням обличчя та блиском в
очах. Вказаний акт підписаний членами
комісії - співробітниками Львівської
митниці: Погорелюком Ю.М., ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Після закінчення робочої зміни ОСОБА_1
добровільно пройшов медичний огляд на
стан сп'яніння в Мостиській
комунальній центральній районній
лікарні. Жодних ознак вживання
алкоголю не виявлено, що
підтверджується лабораторними
аналізами.

Службове розслідування стосовно
ОСОБА_1 не проводилось.

Згідно зі статтею 408 Митного кодексу
України правовий статус посадових осіб
митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, цим Кодексом і лише в частині,
що ним не регулюється, - Законом України
«Про державну службу».

Частиною другою статті 9 Закону України
«Про державну службу» визначено, що
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів митного контролю,
здійснюється відповідно до цього
Закону, якщо інше не передбачено
законами України.

Статтею 410 Митного кодексу України
визначено, що порядок і умови прийняття
на службу до митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, порядок та умови
проходження служби, просування
посадових осіб по службі, оплати та
стимулювання праці в митних органах,
спеціалізованих митних установах та
організаціях визначаються
законодавством України. У митній
службі України діє Дисциплінарний
статут, який затверджується законом..

В абзаці першому преамбули Закону
України «Про Дисциплінарний статут
митної служби України» зазначено, що
цей Статут визначає суть службової
дисципліни, права та обов'язки
посадових осіб митної служби України,
яким присвоєно спеціальні звання, у
тому числі керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Згідно з пунктом 7 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку появи працівника на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння.

Звільнення за пунктом 7 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України є дисциплінарним стягненням,
що означає необхідність додержання
процедури, встановленої для
застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 18 жовтня
2010 року був тимчасово непрацездатним .

Відповідно до частини третьої статті 40
Кодексу законів про працю України не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті).

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про те, що
звільнення позивача на підставі пункту
7 частини першої статті 40 Кодексу
законів про працю України не можна
визнати законним та обґрунтованим,
оскільки факт перебування ОСОБА_1 у
нетверезому стані належним чином не
встановлено, службове розслідування
відповідно до вимог Дисциплінарного
статуту Митної служби України не
проводилось.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги, висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167 ч.2, 210, 220, 221,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Ситников О.Ф.