Справа № 2а-7857/11
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-7857/11
інстанції: Тиханського О.Б.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Головного управління Держкомзему в
Київській області, Дніпровського
басейнового управління водних
ресурсів на постанову Обухівського
районного суду Київської області від
12 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом
Міжрайонного природоохоронного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Головного
управління Держкомзему в Київській
області, Дніпровського басейнового
управління водних ресурсів до
Козинської селищної ради, третя особа -
ОСОБА_3 про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року позивач Міжрайонний
природоохоронний прокурор Київської
області в інтересах держави в особі
Головного управління Держкомзему в
Київській області, Дніпровського
басейного управління водних ресурсів
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,
третя особа - ОСОБА_3, в якому просив суд
скасувати рішення Козинської селищної
ради про передачу земельної ділянки у
власність.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 12 жовтня 2011
року позивачу відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
рішенням сесії Козинської селищної
ради ВІД 13.02.2010 року № 7/51, № 7/52,
затверджено проект землеустрою щодо
відведення ОСОБА_3 у власність
земельної ділянки площею 0,0736 га для
ведення особистого селянського
господарства та земельної ділянки
площею 0,1500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована за адресою Київська
область, Обухівський район, смт. Козин,
вул. Старокиївська, та було передані
вказані земельні у власність.

В подальшому, рішенням сесії
Козинської селищної ради № 18/78 від
31.05.2010 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення проектної документації
по визначенню водоохоронної смуги та
берегоукріпленню прибережної смуги
вздовж вказаної вище земельної
ділянки.

ОСОБА_3 03.06.2010 року були виготовлені
державні акти серії ЯЛ № 130560 та ЯЛ №
130559 на право власності на земельні
ділянки, на підставі рішення
Козинської селищної ради № 7/51, 7/52 від
03.02.2010 року, площею 0,0736 га для ведення
особистого селянського господарства
та площею 0,1500 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташовані в Київській області,
Обухівський район, смт. Козин, вул.
Старокиївська.

Рішенням Козинської селищної ради від
11.10.2010 року № 15/32 затверджено ОСОБА_3
робочий проект по визначенню та
благоустрою водоохоронної зони і
прибережної захисної смуги
Канівського водосховища,
берегоукріплення вздовж земельних
ділянок ОСОБА_3 в смт. Козин по вул.
Старокиївській Обухівського району
Київської області та внесено до бази
даних Державного земельного кадастру
Обухівського району обмеження та
обтяження щодо використання земельних
ділянок прибережної захисної смуги
відповідно до затвердженого проекту.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до розділу II п.4.3.3
вищевказаного робочого проекту, ширина
прибережної захисної смуги, прийнята в
проекті змінюється від 25 до 31,0 метрів.
Зовнішня межа прибережної захисної
смуги - смуги відведення вздовж
водосховища встановлюється з
урахуванням ст. 88 Водного Кодексу
України, ст. 60 Земельного Кодексу
України, Постанова Кабінету Міністрів
України від 08.05.1996 року № 486, а також
відповідно до технічних умов
Дніпровського БУВР від 20.11.2008 року №
ІД/8-1771 та генплану забудови.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та доводи, викладені в
апеляційній скарзі приходить до
висновку, про законність,
правомірність і обґрунтованість
позиції суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Згідно з ч.1 ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
в межах визначених цим Кодексом.

Частина 1 статті 153 Земельного кодексу
України власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно ч.2 п. 3, ч.4 ст. 88 Водного
Кодексу України прибережні захисні
смуги встановлюються по обидва береги
річок та навколо водойм уздовж урізу
води (у меженний період) шириною: для
великих річок, водосховищ на них та
озер - 100 метрів. У межах існуючих
населених пунктів прибережна захисна
смуги встановлюється з урахуванням
конкретних умов, що склалися.

Згідно ст. 60 Земельного Кодексу України
прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою. Межі встановлених
прибережних захисних смуг і пляжних
зон зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також в
містобудівній документації.

Особливості встановлення меж
водоохоронних зон визначені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.05.19996 року № 436 «Про затвердження
Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них».
Пунктами 5,6,10 вказаної постанови
визначається, що розміри і межі
водоохоронних зон визначаються
проектом на основі
нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на
замовлення органів водного
господарства та інших спеціально
уповноважених органів, узгоджукгься з
органами Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад. Межі
водоохоронних зон встановлюються з
урахуванням рельєфу місцевості,
затоплення, підтоплення інтенсивності
берегоруйнування. конструкції
інженерного захисту берега; цільового
призначення земель, що входять до
складу водоохоронної зони. На землях
міст, сел, селищ міського типу розмір
водоохоронної зони, як і прибережної
захисної смуги, встановлюється
відповідно до існуючих на час
встановлення водоохоронної зоні
конкретних умов забудови.

Тому, на підставі вищевикладеного,
колегія суддів підтримує думку суду
першої інстанції і вважає, що
відповідач діяв в межах своїх
повноважень. Крім того, рішення
Козинської сільської ради повністю
відповідають вимогам Земельного,
Водного та Цивільного кодексів, а також
підзаконним нормативним актам, які
регулюють порядок використання земель
водного і земельного фондів.

Дослідивши позицію суду першої
інстанції та доводи апелянта, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, та винесене
на підставі повного і об'єктивного
аналізу матеріалів справи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач належними і допустимими
доказами не довів, що відповідач діяв
неправомірно, а його рішення є
незаконними.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача
Міжрайонного природоохоронного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Головного
управління Держкомзему в Київській
області, Дніпровського басейнового
управління водних ресурсів - залишити
без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 17.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Карпушова О.В.