Справа № 2а-16663/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
тел. 278-43-43 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2011 року 09:50 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомДочірньої компанії
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України», Компанії Shell Exploration and Production
Ukraine I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.)до третя
особаСпеціалізованої державної
податкової інспекції у місті Києві по
роботі з великими платника податків
Компанія Shell Exploration and Production Ukraine I B.V.
(Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн І
Б.В.)провизнання нечинними податкових
позивач 2 -ОСОБА_2, ОСОБА_3
відповідач - ОСОБА_4
третя особа -ОСОБА_2, ОСОБА_3
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 24 січня 2011
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»та Компанія Shell Exploration and Production
Ukraine I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.) звернулись з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у місті Києві по роботі з
великими платника податків, зокрема
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень
та Компанія Shell Exploration and Production Ukraine I B.V.
(Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн І
Б.В.) про визнання нечинними податкових
Ухвалою від 24 січня 2011 року об'єднанні в
позовом Компанії Shell Exploration and Production Ukraine
I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.) до Спеціалізованої
державної податкової інспекції у місті
Києві по роботі з великими платника
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у місті Києві по
роботі з великими платника податків з
аналогічними позовними вимогами, третя
особа -Компанія Shell Exploration and Production Ukraine I
B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.), а саме: визнання
нечинними податкових
В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що відповідачем з
порушенням норм законодавства
повідомлення-рішення.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскарженні податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі чинного законодавства.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
Спеціалізованою державною
податковою інспекцією у місті Києві по
роботі з великими платника податків
проведено невиїзну позапланову
перевірку Договору про спільну
«Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз
України»та компанією «Шелл
Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн І
Б.В.»(код 592739799) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 19.09.2007р. по 30.09.2009р. на підставі
чого складено Акт перевірки
№158/41-20/592739799 від 26.03.2010р.
Перевіркою встановлено порушення
п.п. 5.3.1. п. 5.3. статті 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств»№334/94-ВР від 28.12.1994р. (із
змінами та доповненнями) в результаті
чого встановлено заниження податку на
прибуток всього у сумі 1 321 189грн., у тому
числі за 4 квартал 2008 року в сумі 1 178
679,00грн., за 1 квартал 2009 року в сумі 142
510,00грн. та завищення збитків в
результаті спільної діяльності за 3
квартал 2009 року в сумі 23 487 078,00грн.; п.п.
7.4.1. п. 7.4 статті 7 та п.п. 7.4.4. п. 7.4. статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997р. (із
змінами та доповненнями) встановлено
заниження податку на додану вартість
всього у сумі 1 014 644грн. у тому числі по
періодах: лютий 2009 року -135 698грн.,
березень 2009 року -261 000грн., квітень 2009
року -101 160грн., червень 2009 року -161 539грн.,
серпень 2009 року -293 321грн., вересень 2009
року -61 926грн. встановлено завищення
від'ємного значення різниці між
податковим зобов'язанням та податковим
кредитом з ПДВ у сумі 577 519грн., у тому
числі за вересень 2009 року -577 519грн.:
встановлено завищення суми податку на
додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню всього у сумі
5 016 055грн., у тому числі за липень 2009 року
(з урахуванням уточнюючого розрахунку)
у сумі 4 987 461грн. та за вересень 2009 року у
На підставі Акту перевірки
№158/41-20/592739799 від 26.03.2010р. відповідачем
повідомлення-рішення від 13.04.2010р.
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку
підприємств»визначено суму
податкового зобов'язання всього на
суму 2 571 124грн. з якої: за основним
платежем -1 321 189грн., за штрафними і
фінансовими санкціями -1 249 935грн.;
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»визначено суму
податкового зобов'язання всього на
суму 1 521 966грн. з якої: за основним
платежем -1 014 644грн., за штрафними та
фінансовими санкціями -507 322грн. та
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»сума завищення
бюджетного відшкодування всього
становить 5 016 055грн. у тому числі
невідшкодовано на момент перевірки -5 016
Не погоджуючись з податковими
повідомленнями-рішеннями генеральний
директор договору про спільну
діяльність від 08.06.2006р. №б/н між ДК
«Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз
України»та компанією «Шелл
Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн І
Б.В.»Максимець І.С. 23.04.2010р. подав до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків скаргу
№006-10.
Рішенням Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м.
Києві по роботі з великими платниками
податків №7841/10/25-022 від 21.06.2010р. про
результати розгляду первинної скарги,
відповідач залишив податкові
повідомлення-рішення №/0 та
№/0 від 13.04.2010р. без змін та
скасував податкове
повідомлення-рішення від 13.04.2010р.
№000151420/0 в частині 142 510,00грн. основного
платежу, а скаргу Договору про спільну
діяльність від 23.04.2010р. №006-10
задовольнив частково.

Рішенням ДПА України від 10.11.2010р.
№11943/6/25-0115 податкові
повідомлення-рішення від 13.04.2010р.
№/0, №/0 та №000151420/0 залишені
без змін, а скарга -без задоволення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що між
Дочірньою компанією
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»та Компанією Shell Exploration and Production
Ukraine I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.) укладено договір про
спільну діяльність від 08.06.2006р.

Відповідно до п. 3.1 Договору
спільна діяльність включає геологічне
вивчення, розвідку, розробку та
підготовку Вуглеводнів на територіях
Співробітництва за ДСД, визначених у
Додатку А до цього договору. Основною
метою спільної діяльності є отримання
прибутку шляхом реалізації
вуглеводнів видобутих в результаті
спільної діяльності.

Закон України «Про нафту і газ»від
12.07.2001, № 2665-III визначає основні правові,
економічні та організаційні засади
діяльності нафтогазової галузі
України та регулює відносини, пов'язані
з особливостями користування
нафтогазоносними надрами, видобутком,
транспортуванням, зберіганням та
використанням нафти, газу та продуктів
їх переробки з метою забезпечення
енергетичної безпеки України, розвитку
конкурентних відносин у нафтогазовій
галузі, захисту прав усіх суб'єктів
відносин, що виникають у зв'язку з
геологічним вивченням
нафтогазоносності надр, розробкою
родовищ нафти і газу, переробкою нафти
і газу, зберіганням, транспортуванням
та реалізацією нафти, газу та продуктів
їх переробки, споживачів нафти і газу
та працівників галузі.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про нафту і газ»користувач
нафтогазоносними надрами - юридична
або фізична особа, що має спеціальний
дозвіл на користування
нафтогазоносними надрами з метою
пошуку та розвідки родовищ нафти і
газу, видобутку нафти і газу або їх
зберігання, повернення (захоронення)
супутніх і стічних вод, інших відходів,
що видобуваються в процесі розвідки і
розробки родовищ нафти і газу.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про
нафту і газ»користування
нафтогазоносними надрами, пошук і
розвідка родовищ нафти і газу, їх
експлуатація, спорудження та
експлуатація підземних сховищ для
зберігання нафти і газу здійснюються
лише за наявності спеціальних дозволів
на користування нафтогазоносними
надрами.

Відповідно до статті 153 Господарського
кодексу України суб'єкт
господарювання, здійснюючи
господарську діяльність, зобов'язаний:
використовувати природні ресурси
відповідно до цільового призначення,
визначеного при їх наданні (придбанні)
для використання у господарській
діяльності; ефективно і економно
використовувати природні ресурси на
основі застосування новітніх
технологій у виробничій діяльності;
здійснювати заходи щодо своєчасного
відтворення і запобігання псуванню,
забрудненню, засміченню та виснаженню
природних ресурсів, не допускати
зниження їх якості у процесі
господарювання; своєчасно вносити
відповідну плату за використання
природних ресурсів; здійснювати
господарську діяльність без порушення
прав інших власників та користувачів
природних ресурсів; відшкодовувати
збитки, завдані ним власникам або
первинним користувачам природних
ресурсів. Законом можуть бути
визначені й інші обов'язки суб'єкта
господарювання щодо використання
природних ресурсів у господарській
діяльності.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про нафту і газ»у разі, якщо
діяльність, пов'язана з користуванням
нафтогазоносними надрами,
здійснюється на умовах договору про
спільну інвестиційну діяльність,
спільне виробництво, виробничу
кооперацію, один із учасників цього
договору зобов'язаний мати відповідний
спеціальний дозвіл на користування
нафтогазоносними надрами.

Судом встановлено, що ДК
«Укргазвидобування», яка є одним із
учасників Договору про Спільну
Діяльність, протягом періоду з 19.09.2007р.
по 30.09.2009р. мала та має всі необхідні
спеціальні дозволи для геологічного
вивчення, розвідки, розробки,
підготовки та реалізації вуглеводнів у
межах Шебелинського родовища,
Західно-Шебелинської ділянки,
Західно-Хрестищинського родовища,
Єфремівського родовища, Мелехівського
родовища, Розпашнівського родовища,
Красноградського родовища та
Павлівсько-Свеглівської площі.

Відповідно до частини четвертої статті
12 Закону України «Про газ (метан)
вугільних родовищ», власник
відповідного спеціального дозволу в
разі необхідності укладає договори про
спільну інвестиційну діяльність з
правом доручати інвестору
реалізовувати видобутий газ (метан)
вугільних родовищ та здійснювати інші
дії, не заборонені законодавством.

У листі Міністерства палива та
енергетики України «Щодо договорів про
СД»№ 02/31-1603 від 22.05.2007р. зазначається, що
статтею 49 Закону України «Про нафту і
газ»«безпосередньо передбачена
можливість укладання договорів про СД
та висунуто вимогу щодо наявності
спеціального дозволу на користування
надрами в одного з учасників».

Міністерство фінансів України у своєму
листі № 31-15060-03/1-18/10757 від 25.05.2007р.
зазначає, що «згідно зі ст. 49 Закону
законодавчо визначено існування
діяльності, пов'язаної з користуванням
нафтогазоносними надрами, яка може
здійснюватися на умовах договору про
спільну інвестиційну діяльність
(спільне виробництво, виробничу
кооперацію) за умови, якщо один із
учасників цього договору матиме
відповідний спеціальний дозвіл на
користування нафтогазоносними
надрами».

Таким чином, учасники Договору про
Спільну Діяльність можуть спільно
вчиняти дії із користування надрами,
якщо один з учасників такої спільної
діяльності має відповідний
спеціальний дозвіл на користування
надрами і не вносить його до спільного
майна договору про спільну діяльність.

Отже, учасники Договору про Спільну
Діяльність з 19.09.2007р. по 30.09.2009р. мали
право від свого імені замовляти,
отримувати і оплачувати послуги із
проведення сейсморозвідувальних
робіт, розробки, буріння та
облаштування свердловин по видобутку
вуглеводнів, відповідні витрати можуть
включатися до складу валових витрат в
окремому податковому обліку за
Договором про Спільну Діяльність.

Судом не береться до уваги твердження
відповідача, що однією з істотних умов
Договору про Спільну діяльність є
здійснення, документальне оформлення
та оцінка внесків до спільного майна
Договору про Спільну Діяльність та те,
що договір вступає в дію з моменту
виконання істотних його умов, оскільки
відповідно до статті 1131 Цивільного
кодексу України договір про спільну
діяльність укладається у письмовій
формі. Умови договору про спільну
діяльність, у тому числі координація
спільних дій учасників або ведення
їхніх спільних справ, правовий статус
виділеного для спільної діяльності
майна, покриття витрат та збитків
учасників, їх участь у результатах
спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності.

Цивільним кодексом України вказані
вище умови не визначені як істотні
умови договору про спільну діяльність.
Окрім того, положення Договору про
Спільну Діяльність не визначають
здійснення, документальне оформлення
та оцінку внесків до учасників до
спільного майна як істотну умову
вказаного Договору.

Частина друга статті 631 Цивільного
кодексу України передбачає, що договір
набирає чинності з моменту його
укладення.

Відповідно до пункту 3.3 Договору про
Спільну Діяльність Договір набуває
чинності з моменту укладення
(підписання).

У Договорі про Спільну Діяльність
відсутня вимога про виконання
сторонами будь-яких обов'язкових
передумов або відкладальних умов для
введення його в дію, в тому числі
здійснення внеску чи його оцінки.
Виконання Договору про Спільну
Діяльність юридично не впливає на
набуття ним чинності, і залежить тільки
від волі сторін.

У даному випадку сторони досягли згоди
з усіх істотних умов Договору про
Спільну Діяльність, уклали договір у
письмовій формі, як цього вимагає
законодавство, та зареєстрували його.
Окрім того, сторони виконують
положення Договору про Спільну
діяльність, що, зокрема, полягає у
формуванні договірних органів
спільної діяльності та їх фактичній
діяльності, прийнятих спільних
рішеннях сторін за Договором про
Спільну Діяльність, проведенні
сейсмічних досліджень тощо.

Крім того, пункт 4.1 Договору про Спільну
Діяльність передбачає, що не залежно
від вартості і моменту внесення
Першого Внеску, частка прав і
обов'язків Сторони відповідно до цього
Договору … встановлюється у
наступному розмірі: (1) УГВ 50 %; (2) Шелл 50
%». Отже, розмір частки кожного з
учасників Договору про Спільну
Діяльність не визначається відповідно
до вартості його внеску.

Відтак, Договір про Спільну Діяльність
набрав чинності з моменту укладення;
невиконання ДК
«Укргазвидобування»договірного
обов'язку зі здійснення,
документального оформлення та оцінки
свого внеску до спільного майна, якщо
таке мало місце, не впливає на чинність
Договору про Спільну Діяльність.

Таким чином, учасники Договору
правомірно включили до валових витрат
Договору про Спільну Діяльність
витрати на оплату послуг із проведення
сейсморозвідувальних робіт, розробки,
буріння та облаштування свердловин по
видобутку вуглеводнів за період з
19.09.2007р. по 30.09.2009р.

Твердження відповідача, що ДСД не є
надрокористувачем та не виконані
істотні умови договору про Спільну
Діяльність (не здійснено оцінку
внесків та передачу внесків після
оцінки), витрати (податковий кредит),
сформовані у зв'язку з оплатою послуг,
які стосуються територій
співробітництва за ДСД, не є
господарською діяльністю ДСД, а є
витратами (податковим кредитом)
власника спеціального дозволу -ДК
«Укргазвидобування», спростовується
наступним.

Згідно із підпунктом 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін … та складається
із сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті
6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з …
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Абзац четвертий підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»передбачає, що право
на нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Абзац перший підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»передбачає, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Згідно із абзацом 3 підпункту 7.7.1 пункту
7.7 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість», при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності -зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду.

Підпункт 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»передбачає, що платник
податку, який має право на одержання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення повної суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

З огляду на те, що учасники Договору про
Спільну Діяльність правомірно
визначили суму податкового кредиту
Договору про Спільну Діяльність за
період з 19.09.2007р. по 30.09.2009р., і, зокрема,
за податковий період до липня 2009 року
та податковий період до вересня 2009
року, цілком законно та із дотриманням
підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1,
7.7.2 та 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»визначили суму податкового
кредиту Договору про Спільну
Діяльність та бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за липень та вересень 2009 року
у сумі 5 016 055 гривень.

В Акті Перевірки відповідач встановив,
що, оскільки Договір про Спільну
Діяльність не є надрокористувачем,
податковий кредит, сформований у
зв'язку з оплатою послуг із проведення
сейсморозвідувальних робіт, розробки,
буріння та облаштування свердловин по
видобутку вуглеводнів, є податковим
кредитом власника спеціального
дозволу -ДК «Укргазвидобування».

У зв'язку із вищевикладеним відповідач
дійшов висновку, що на порушення
підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»ДК
«Укргазвидобування»визначило суму
податкового кредиту Договору про
Спільну Діяльність та бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість з урахуванням сум податку на
додану вартість, сплаченого у зв'язку
із оплатою послуг із проведення
сейсморозвідувальних робіт, розробки,
буріння та облаштування свердловин по
видобутку вуглеводнів.

Згідно із підпунктом 7.4.4 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», «якщо платник
податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту».

Таким чином, податковий кредит та
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість, сформовані у зв'язку з
придбанням для цілей Договору про
Спільну Діяльність зазначених вище
послуг, мають відображатися в окремому
податковому обліку результатів
спільної діяльності.

Відтак, твердження відповідача про те,
що ДК «Укргазвидобування»порушила
підпункт 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», визначивши суму податкового
кредиту Договору про Спільну
Діяльність та бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість із урахуванням податку на
додану вартість, сплаченого у зв'язку
із придбанням послуг із проведення
сейсморозвідувальних робіт, розробки,
буріння та облаштування свердловин по
видобутку вуглеводнів, є
безпідставними.

Висновок відповідача про те, що валові
витрати учасників Договору про Спільну
Діяльність, пов'язані з проведенням
сейсморозвідувальних робіт, розробкою,
бурінням та облаштуванням свердловин
по видобутку вуглеводнів, не є
витратами учасників за Договором про
Спільну Діяльність, ґрунтується на
доводах, викладених у листі Державної
податкової адміністрації України
№4662/7/15-0317 від 05.03.2010р., в якому зокрема
зазначається, що права, що визначені
статтею 24 Кодексу України про надра та
статтею 10 Закону № 2665, [які випливають
із володіння спеціальним дозволом на
користування надрами] не можуть
розповсюджуватися на третіх осіб та
колективно використовуватися для
провадження діяльності з користування
нафтогазоносними надрами».

Суд звертає увагу на те, що зазначені
вище висновки Державної податкової
адміністрації України, відображені у
листі №4662/7/15-0317 від 05.03.2010р., суперечать
положенням чинного законодавства,
зокрема, статті 49 Закону України «Про
нафту і газ», яка передбачає, що для
цілей спільної діяльності з
користування нафтогазоносними надрами
«на умовах договору про спільну
інвестиційну діяльність, спільне
виробництво, виробничу кооперацію,
один із учасників цього договору зобов
'язаний мати відповідний спеціальний
дозвіл на користування
нафтогазоносними надрами».

Пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку
підприємств»регулюється
оподаткування спільної діяльності на
території України без створення
юридичної особи.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств»визначено, що спільна
діяльність без створення юридичної
особи провадиться на підставі договору
про спільну діяльність, що передбачає
об'єднання коштів або майна учасників
для досягнення спільної господарської
мети.

Зі змісту наведеної законодавчої норми
випливає, що відповідні операції для
цілей оподаткування можуть
кваліфікуватися як ведення спільної
діяльності без створення юридичної
особи за таких умов: 1) передбачається в
договорі про спільну діяльність
об'єднання коштів або майна учасників;
2) наявність спільної для учасників
господарської мети.

На думку суду, позивачами доведено
виконання вищезазначених умов, а тому
податковий облік результатів спільної
діяльності, а саме: геологічне
вивчення, розвідка, розробка та
підготовка Вуглеводнів на територіях
Співробітництва за ДСД повинен
здійснюватися уповноваженим платником
окремо від обліку результатів іншої
господарської діяльності такого
платника з урахуванням норм Порядку
ведення податкового обліку
результатів спільної діяльності на
території України без створення
юридичної особи, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.11.2004 № 571.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, Спеціалізованою
державною податковою інспекцією у
місті Києві по роботі з великими
платниками податків не доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 13.04.2010р.
№/0, №/0 та №/0 з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, позовні вимоги
Дочірньої компанії
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»та Компанії Shell Exploration and Production
Ukraine I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.) підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). У зв'язку з тим, що
позивачами не заявлено вимогу про
стягнення з бюджету судового збору, суд
не присуджує понесені ними судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дочірньої компанії
«Укргазвидобування»Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»та Компанії Shell Exploration and Production
Ukraine I B.V. (Шелл Експлорейшн енд Продакшн
Юкрейн І Б.В.) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення -рішення від 13
квітня 2010 року №/0.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення -рішення від 13
квітня 2010 року №/0.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення -рішення від 13
квітня 2010 року №/0.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
24.01.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін