Справа № 261/100/14-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернова О.В.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
справа №261/100/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В., при
секретаря Куленко О.Д., за участю
позивача особисто, представника
відповідача Аблогіної М.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька на
постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 19 березня 2014 року у
справі № 261/100/14-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2014 року позивач звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування своїх позовних вимог, з
урахуванням уточнення, позивач
зазначає, що вона з травня 2007 року
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька та
отримує пенсію державного службовця як
інвалід ІІ групи зі стажем державної
служби 13 років відповідно до Закону
України «Про державну службу». 16 грудня
2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку пенсії та включення до її
розміру всіх сум, зазначених у довідці
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області від 12.12.2013 року
№1012-21-295 із відповідними даними, у тому
числі суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, премії до
державних, професійних свят та
ювілейних дат, із яких сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Однак,
рішенням № 4052 від 19.12.2013 року їй було
відмовлено в проведенні перерахунку
пенсії з посиланням на ст.33 Закону
України «Про державну службу»,
відповідно до якої матеріальна
допомога та індексація не є складовою
заробітної плати, а тому не можуть бути
враховані в заробіток, з якого
обчислюється пенсія державному
службовцю.

Постановою Петровського районного
суду м. Донецька від 19 березня 2014 року у
справі № 261/100/14-а позов задоволено
частково. Визнано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька щодо
відмови ОСОБА_3 в перерахунку пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, премій до державних,
професійних свят та ювілейних дат, з
яких проводилося нарахування та сплата
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, - протиправним.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Петровському районі м.
Донецька провести з 01 січня 2014 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в
розмірі 83 % від суми заробітної плати з
урахуванням усіх виплат, з яких
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, в тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, премій до
державних, професійних свят та
ювілейних дат, з урахуванням фактично
отриманих виплат відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги, просила її
задовольнити. Позивач в судовому
засіданні заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_3
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька та з
16.05.2007 року отримує пенсію по
інвалідності, як державний службовець
зі стажем державної служби 13 років 06
місяців 21 день, відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
для обчислення якої враховані виплати,
зазначені в довідці
Контрольно-ревізійного управління в
Донецькій області від 15.05.2007 року
№10/2-21-376 (а.с.57, 31).

16 грудня 2013 року позивач
звернулася до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії та включення до її
розміру всіх виплат, на які було
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, надавши
відповідну довідку Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області від 12.12.2013 року №1012-21-295 (а.с.34-36) .

Відповідно до довідки від 12.12.2013
року №1012-21-295, виданої Державною
фінансовою інспекцією в Донецькій
області, до складу нарахованої та
виплаченої заробітної плати позивача
ОСОБА_3 за період з 01 травня 2005 року до 30
квітня 2007 року до виплат було включено,
зокрема, премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат та до
інших виплат було включено матеріальну
допомогу на оздоровлення, матеріальну
допомогу на соціально-побутові
потреби, компенсацію за невикористану
відпустку та індексацію доходів, з яких
було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Рішенням Управління пенсійного
фонду України в Петровському районі м.
Донецька №4052 від 19 грудня 2013 року
позивачу було відмовлено в проведенні
перерахунку пенсії з включенням сум
матеріальної допомоги та індексації
доходів, компенсації за невикористану
відпустку з посиланням на ст.33 Закону
України «Про державну службу»,
відповідно до якої матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на соціально-побутові
потреби, індексація доходів і
компенсація за невикористану
відпустку не є складовою заробітної
плати, а тому не можуть бути враховані в
заробіток, з якого обчислюється пенсія
державному службовцю (а.с.17).

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) на одержання пенсії
держслужбовців мають право особи, що
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявністю
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, що мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від суми їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески за загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є
держслужбовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Розпорядженням УПФУ в Пролетарському
районі м. Донецька №163623 від 17.04.2012 року
позивачу перерахована пенсія з пенсі
по інвалідності на пенсію відповідно
по Закону України «Про державну
службу». Пенсія розрахована у розмірі
83% від заробітку позивача.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII
і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13,
21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. З Рішення
Конституційного Суду України від 09
лютого 1999 року № 1/99-рп вбачається, що
частину першу статті 58 Конституції
України щодо дії нормативно-правового
акта в часі треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене перерахунок
пенсії позивачу повинен бути
здійснений у розмірі у розмірі 83% від
заробітку, як зазначено у
розпорядженні відповідача №163623 від
17.04.2012 року.

Відповідачем в обґрунтування
прийнятого рішення не надано суду
жодного доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька на
постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 19 березня 2014 року у
справі № 261/100/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 19 березня 2014 року у
справі № 261/100/14-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 28
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М.
Міронова

І.В. Юрко