Справа № 2а-1870/7370/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/51174/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екфіла» -
Глущеського С.О. на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Екфіла»
до Управління у справах захисту прав
споживачів у Сумській області про
визнання протиправною та скасування
постанови,

встановила:

У жовтні 2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екфіла» (далі -
Товариство) звернулось до Управління у
справах захисту прав споживачів у
Сумській області (далі - Управління) з
позовом про визнання протиправною та
скасування постанови № 03-29/682 від 05
жовтня 2011 року про накладення стягнень.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано постанову
Управління № 03-29/682 від 05 жовтня 2011 року
про накладення на позивача штрафу у
сумі 23 798,70 грн..

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову
про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник
Товариства, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати, та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

На дану касаційну скаргу заперечень не
надходило.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
товарно-транспортної накладної від 09
серпня 2011 року № 7369 Товариством
отримано дизельне паливо підвищеної
якості (Євро), марки В, виду II в
кількості 6000,00 л на суму 47 597,40 грн.,
якість якого підтверджується
сертифікатом відповідності Серії ДІ,
зареєстрованого в реєстрі за №
UA1.035.0128403-10, та паспортом якості №719 від
09 серпня 2011 року.

19 серпня 2011 року за результатами
перевірки провідним спеціалістом
Управління складений Акт перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів №000758 та Акт відбору
зразків продукції від 19 серпня 2011 року
№000016.

05 жовтня 2011 року на підставі акту
перевірки від 19 серпня 2011 року №000758
відповідачем прийнята постанова
№03-29/682, якою до позивача застосовано
штраф у розмірі 50% вартості одержаної
для реалізації продукції, яка не
відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007, в сумі 23
798,70 грн., оскільки перегінна
температура палива є вищою, ніж це
необхідно.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції виходив з висновку судової
експертизи по дослідженню
нафтопродуктів та пально-мастильних
матеріалів, призначеною ухвалою суду
від 24 листопада 2011 року для визначення
якості зразків продукції, відповідно
до якої наданий на дослідження зразок
дизельного палива відповідає вимогам
ДСТУ 4840:2007 «Паливо дизельне підвищеної
якості. Технічні умови» за параметром:
Фракційний склад: 95 % (об.) переганяється
за температури, *С, не вище 360.

Скасувавши рішення суду першої
інстанції та відмовивши у задоволенні
позову, апеляційний суд прийшов до
висновків, що дії Управління на час
прийняття постанови від 05 жовтня 2011
року про накладення стягнень,
передбачених статті 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12
травня 1991 року № 1023-XII (далі - Закон №
1023-XII), є правомірними, оскільки
Управління мало висновок атестованого
випробувального центру Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Татнєфть-Укрнєфтєпродукт» та діяло на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України..

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком суду
апеляційного інстанції, з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 26 Закону № 1023-XII
Управління здійснює державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів і має право,
серед інших прав, перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг. Крім того, має право давати
суб'єктам господарювання обов'язкові
для виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів, накладати на
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів», та
Положенням про порядок накладення та
стягнення штрафів за порушення
законодавства про захист прав
споживачів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
серпня 2002 року № 1177.

З матеріалів справи вбачається, що
проведена перевірка була планова та
перед її початком спеціаліст
Управління надав представнику суб'єкта
господарювання копію направлення від 17
серпня 2011 року № 767, де зазначено, що
перевірка проводиться з відбором
зразків продукції та ознайомив з
порядком такого відбору.

За реалізацію продукції, що не
відповідає вимогам нормативних
документів, згідно пункту 2 частини
першої статті 23 Закону № 1023-XII,
передбачена відповідальність у
розмірі п'ятдесяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Апеляційний суд вказав на те, що
результатами лабораторних
випробувань, які проводилися у
випробувальному центрі ТОВ
«Татнєфть-Укрнєфтєпродукт» Полтавська
філія (м. Полтава, вул. Половка, 62),
зазначена проба палива дизельного
підвищеної якості (Євро), марки В, виду
II, не відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007 по п.
3 (за фракційним складом 95% (об.)
переганяється за температури 368°С,
згідно ГОСТу 2177-82, температура повинна
бути не вище 360°С).

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 26 Закону № 1023-XII спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи мають право відбирати у
суб'єктів господарювання зразки
товарів, сировини, матеріалів,
напівфабрикатів, комплектуючих
виробів для перевірки їх якості на
місці або проведення незалежної
експертизи у відповідних лабораторіях
та інших установах, акредитованих на
право проведення таких робіт.

Суд апеляційної інстанції, дійшовши
висновку про те, що з матеріалів справи
не вбачається, що паливо, яке було
відібране в ході проведення перевірки
є зразками палива, щодо якого проведено
судову експертизу, правомірно не
погодився з її результатами, визнавши,
що відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи порушено норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтею 220, 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Екфіла» -
відхилити, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О.Логвиненко

О.Є Донець