Справа № 9101/73713/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2012 рокусправа № 2а-12949/09/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічник Т.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Південної
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
лютого 2010 року

у справі № 2-а-12949/09/0470

за позовом Південної міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі

до ОСОБА_1

про зобов'язання вчинити дії,-

встановила:

Південна міжрайонна державна
податкова інспекція у м. Кривому Розі
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в
якому просила зобов'язати відповідача
надати до Південної МДПІ декларацію
про особистий майновий стан та доходи
за 2007-2008 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем внесено до статутного
фонду ПП «Харківенергоресурс» грошові
кошти у розмірі 1000000,00 грн. та при цьому
не надано декларацію про майновий стан
та доходи і не сплачено податок з
доходу фізичних осіб до бюджету, чим
порушено норми чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.02.2010 у задоволенні адміністративного
позову відмовлено з тих підстав, що
норми чинного законодавства не
передбачають обов'язку подання
відповідачем декларації про доходи та
майно при внесенні внеску до
статутного фонду юридичної особи.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду і
прийняти нове рішення у справі, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Апеляційна скарга фактично
мотивована доводами, викладеними в
позовній заяві.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує, зазначає, що рішення судом
першої інстанції прийнято законно та
обґрунтовано.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №3958749 від
25.08.2009, Відповідачем внесено до
статутного фонду приватного
підприємства «Харківенергоресурс»,
зареєстрованого 02.08.2007, 1000000,00 грн.

27.07.2009 позивачем направлено на адресу
відповідача повідомлення про
необхідність подання декларації про
доходи за 2007-2008 роки (лист № 16355/10/7),
проте відповідачем не було надано
позивачу декларацію про доходи та
майно.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з судом
першої інстанції, зважаючи на наступне.

Частиною третьою статті 86
Господарського кодексу України
передбачено, що майновий стан
засновників господарського товариства
- громадян має бути підтверджений
декларацією про їх доходи і майно,
завіреною відповідним податковим
органом.

Згідно з вказаною частиною статті 86
Господарського кодексу України та
частиною третьою статті 13 Закону
України від 19 вересня 1991 року №1576-XII
«Про господарські товариства»
забороняється використовувати для
формування статутного фонду
товариства бюджетні кошти, кошти,
одержані в кредит та під заставу.

Оскільки законодавством встановлено
обмеження щодо коштів, які можуть бути
використані для формування статутного
фонду, фізичні особи - засновники
підтверджують походження вказаних
коштів при поданні річної декларації
про майновий стан і доходи.

Разом з тим, ст.18 Закону України №889-ІV
від 22 травня 2003 року «Про податок з
доходів фізичних осіб» та ст. 4 Закону
України №2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» передбачено
добровільний порядок подання
податкової декларації громадянами.

Відповідно до статті 18 Закону №889-ІV
річна декларація про майновий стан і
доходи (податкова декларація)
подається платником податку, який
зобов'язаний подавати таку декларацію
згідно з нормами цього Закону або інших
законів.

При цьому, обов'язок подання декларації
виникає у разі отримання платником
податків протягом звітного року
окремих видів оподаткування доходів
(прибутків), а саме: якщо при їх
нарахування чи виплаті податок не
утримувався (пп. 8.1.3 ст.8 Закону №889-ІV); у
разі отримання доходів від особи, яка
не є податковим агентом (пп.8.2.1, пп.8.2.2
п.8.2 ст.8 Закону №889-ІV); у разі отримання
іноземних доходів (пп.9.9.1 ст.9 Закону
№889-ІV).

Таким чином, обов'язок подання
відповідачем декларації про доходи та
майно при внесенні внеску до
статутного фонду юридичної особи
чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1
статті 4 статті Закону №2181 платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті.

В силу ж вимог підпункту 4.2.2 пункту 4.2
цієї статті 4 Закону №2181-ІІІ
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо, зокрема, платник податків не
подає у встановлені строки податкову
декларацію.

Отже, неподання особою декларації про
особистий майновий стан та доходи є
підставою, зокрема, для здійснення
податковим органом донарахування
податкового зобов'язання з
відповідного податку.

Крім того, колегія суддів вказує, що до
повноважень податкових органів не
належить право звернення до суду з
вимогами про зобов'язання платника
податку надати декларацію про доходи
та майно, зважаючи на наступне.

Відповідно до пунктів 3 та 4 статті 11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» №509-ХІІ від 4 грудня
1990 року органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право запрошувати
платників податків або їх
представників для перевірки
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) такими
платниками податків; а також
одержувати від платників податків
(посадових осіб платників податків)
пояснення з питань, що виникають під
час перевірок та стосуються реалізації
повноважень органів державної
податкової служби, встановлених цим та
іншими законами України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що жодним
Законом України не передбачено право
органів державної податкової служби на
пред'явлення адміністративних позовів
до громадян України, іноземців чи осіб
без громадянства, їх об'єднань,
юридичних осіб, які не є суб'єктами
владних повноважень, про зобов'язання
вчинити певні дії, зокрема подати
декларацію про доходи.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Південної
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
лютого 2010 року у справі № 2-а-12949/09/0470 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко