Справа № 805/16214/13-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 р.
Справа №805/16214/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 20
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Козаченка А.В.

при секретарі
Широбокові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Кіровського району
м. Макіївки в інтересах Макіївської
міської ради до Макіївського міського
управління юстиції, третя особа:
ОСОБА_2, фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И
В:

Прокурор Кіровського району м.
Макіївки в інтересах Макіївської
міської ради звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Макіївського міського
управління юстиції, третя особа:
ОСОБА_2, фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, про скасування рішення.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що Рішенням Донецького
апеляційного господарського суду від
20.02.2013р. рішення Господарського суду
Донецької області від 24.12.2012р. по справі
за позовом ФОП ОСОБА_3 до Макіївської
міської ради про визнання права -
скасовано, в задоволенні позовних
вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Макіївської міської ради,
Виконавчий комітет Макіївської
міської ради про визнання права
власності на нежитлове
приміщення-приміщення магазину,
розташованого за адресою:
АДРЕСА_1-відмовлено.

Виконавчим комітетом Макїiвськоi
міськоi ради з метою виконання
вищезазначеного рішення суду вказана
інформація була спрямована до
реєстраційноi служби Макіївського
мiського управлiння юстиції для
здійснення відповідних дій. Натомість,
листом від 26.05.2013р. за № 598-3/189
реєстраційною службою Макiївського МУЮ
у скасуванні державної реєстрації
права власності було відмовлено та
зазначено, що, крім вищевказаних
документів, позивачу необхідно надати
рішення суду про скасування рішення
державного реєстратора, яке набрало
законної сили.

На підставі викладеного прокурор
просив скасувати рішення №105058 від
23.01.2013р. про державну реєстрацію права
власності на нежитлове приміщення за
ОСОБА_3, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Прокурор через канцелярію суду надав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник позивача через канцелярію
суду надав заяву про розгляд справи без
його участі.

Відповідач та треті особи до судового
засідання не з*явились, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином, заяв щодо відкладення розгляду
справи через канцелярію суду не надали.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Позивач Макіївська міська рада, є
органом виконавчої влади - суб'єктом
владних повноважень та здійснює в
даних правовідносинах повноваження,
надані їй Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та виконує
владні управлінські функції як
виконавчий орган міської ради
відповідно до приписів названого
закону.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 24.12.2012р. по справі
№ 5006/32/203/пн/2012 позовні
вимоги Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Макіївської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно - задоволено; визнано право
власності за Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 на нежитлове
приміщення магазину, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень № 105058 від 23.01.2013р. було
проведено державну реєстрацію права
власності на нежитлове примішення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за
суб'єктом ОСОБА_3.

Таким чином, Рішення
Господарського суду Донецької області
від 24.12.2012р. по справі № 5006/32/203/пн/2012
стало правовою підставою для
реєстрації права власності на
нежитлове примішення, розташованого за
відповідною адресою, за ОСОБА_3, що
також вбачається з витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності (а.с. 127).

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 20.02.2013р.
апеляційну скаргу Прокурора міста
Донецька в інтересах держави в особі
Макіївської міської ради, м.
Макіївка Донецької області, Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області, м.
Донецьк на рішення Господарського суду
Донецької області від 24.12.2012р. по справі
№5006/32/203пн/2012 - задоволено; рішення
господарського суду Донецької області
від 24.12.2012р. по справі №5006/32/203пн/2012 -
скасовано; в задоволенні позовних
вимог фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, м. Макіївка Донецької
області до Макіївської міської ради, м.
Макіївка Донецької області про
визнання права власності на нежитлове
приміщення - приміщення магазину,
розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.-відмовлено. Суд звертає увагу,
що сторонами не надано доказів щодо
скасування або зміни вищевказаного
судового рішення.

Листом від 26.05.2013р. № 598/188 (а.с. 11)
відповідачем було відмовлено в
скасуванні рішення про реєстрацію
права власності на нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 та зазначено, що для скасування
рішення державного реєстратора
необхідно надати зокрема рішення суду
про скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили.

З приводу спірних правовідносин суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 361 Закону України «Про
прокуратуру», підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України, з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави. При цьому прокурор повинен
надати адміністративному суду докази,
які підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.
Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004р. N 1952-IV (далі- Закон
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень»), державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: у тому числі право власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»,
державна реєстрація прав проводиться
разом з іншим на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Згідно з п. 27 Постанови Кабінету
Міністрів «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» від 22
червня 2011 р. N 703, що була чинна на момент
прийняття спірного рішення,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема є: рішення
суду, що набрало законної сили, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
№ 2453-VI від 07.07.2010р., судове
рішення, яким закінчується розгляд
справи в суді, ухвалюється іменем
України. Судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Відповідно ст. 2, 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від
07.07.2010р. суд, здійснюючи правосуддя на
засадах верховенства права, забезпечує
кожному право на справедливий суд та
повагу до інших прав і свобод,
гарантованих Конституцією і законами
України, а також міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 129 Конституції України
основними засадами судочинства в тому
числі є: законність, рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги те, що Рішення
Господарського суду Донецької області
від 24.12.2012р. по справі № 5006/32/203/пн/2012 як
підстава для реєстрації права
власності на відповідний об*єкт
нерухомості, скасоване Постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 20.02.2013р., суд
вважає, що правові підстави для
збереження права власності на будівлю
об'єкта нерухомого майна,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3 відсутні.

Згідно з умовами ч. 2 ст. 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Так як резолютивна частина постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 20.02.2013р. не
містить положення щодо скасування
відповідного Рішення, суд вважає за
необхідне скасувати Рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Макіївського міського
управління юстиції Донецької області
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 105058 від 23.01.2013р.

Таким чином, враховуючи вищенаведені
правові норми та досліджені обставин в
їх сукупності, суд вважає, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій щодо прийняття
спірної постанови, у зв'язку з чим
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94,
99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов Прокурора
Кіровського району м. Макіївки в
інтересах Макіївської міської ради до
Макіївського міського управління
юстиції, третя особа: ОСОБА_2, фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, про
скасування рішення - задовольнити.

Скасувати Рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень № 105058
від 23.01.2013р.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 01.04.2014р.

Постанова в повному обсязі складена
07.04.2014р.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Козаченко А.В.