Справа № 826/17323/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді Мамчура
Я.С.

суддів
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

при секретарі Гімарі
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві у
відповідності до положень ст.41 КАС
України без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 31 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Центр - груп» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві про визнання
протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог просив:

визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві в прийнятті як
податкового звіту декларацій з податку
на додану вартість ПП «Центр - груп», із
додатками до податкових декларацій з
податку на додану вартість, за період з
01 квітня 2012 р. по 31 березня 2013 р.;

вважати декларації ПП «Центр - груп» з
податку на додану вартість (з
додатками) за період з 01 квітня 2012 року
по 31 березня 2013 року поданими датою їх
фактичного отримання відповідачем
(послідовно за періодами): 18 травня 2012
pоку ; 11 червня 2012 pоку; 16 липня 2012 pоку; 14
серпня 2012 pоку; 14 вересня 2012 pоку; 16
листопада 2012 pоку; 11 грудня 2012 pоку; 18
січня 2013 pоку; 18 лютого 2013 pоку; 19 березня
2013 pоку; 18 квітня 2013року;

зобов'язати відповідача відновити в
облікових даних ПП «Центр - груп» в
«усіх базах даних, зокрема, у
комп'ютерній автоматизованій
інформаційній системі «Інтегрована
автоматизована інформаційна система
ГУ Міндоходів України «Податковий
блок», в базі даних «Система
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України»
показників сум податкового кредиту та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за період з 01 квітня 2012
року по 31 березня 2013 року;

визнати незаконним та скасувати
рішення відповідача про анулювання
реєстрації ПП «Центр - груп» як
платника ПДВ від 29 травня 2013 року № 15;

зобов'язати відповідача внести зміни
до Реєстру платників податку на додану
вартість, поновивши в Реєстрі
платників податку на додану вартість
ПП «Центр - груп» як платника податку
на додану вартість з 29 травня 2013 року із
видачею Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість за
номером первинної реєстрації Позивача
платником податку на додану вартість;

визнати за ПП «Центр - груп» право на
відображення показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість за період 30
травня 2013 року до дати фактичного
прийняття рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
січня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить дану
постанову скасувати та прийняти нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову, посилаючись
на те, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ПП
«Центр - груп» зареєстроване як
юридична особа та перебуває на обліку в
Державній податковій інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві як платник податку.

Так, рішенням Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві від 29 травня
2013 року №15 анульовано реєстрацію ПП
«Центр - груп» як платника податку на
додану вартість.

В бгрунтування прийнятого рішення
відповідач вказує на те, що позивач
протягом періоду з квітня 2012р. по
березень 2013р. подавав податкові
декларації з податку на додану
вартість з показниками які свідчать
про відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, та має за останні
12 календарних місяців обсяги
оподатковуваних операцій 0 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції зазначив, що у відповідності
до положень ч.2 ст. 71 КАС України
відповідачем не надано належних
доказів наявності правових підстав для
прийняття рішення про анулювання
реєстрації ПП «Центр - груп» як
платником податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до підпункту "г" пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України
визначено, що реєстрація діє до дати
анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників податку
і відбувається у разі якщо особа,
зареєстрована як платник податку,
протягом 12 послідовних податкових
місяців не подає органу державної
податкової служби декларації з податку
на додану вартість та/або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка
(який) свідчить про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184
Податкового кодексу України
анулювання реєстрації на підставі, на
підставах, визначених у підпунктах "б" -
"и" пункту 184.1 цієї статті, може
здійснюватися за заявою платника
податку або за самостійним рішенням
відповідного органу державної
податкової служби. При цьому
анулювання реєстрації здійснюється на
дату подання заяви платником податку
або прийняття рішення органом
державної податкової служби про
анулювання реєстрації, якщо у
свідоцтві про реєстрацію платника
податку не було визначено граничний
строк дії.

Тобто, підставою для анулювання
реєстрації платника ПДВ є дані
декларацій за останні дванадцять
місяців, які свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів.

Відповідно до п. 5.5 Розділу V Положення
про реєстрацію платників податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 07
листопада 2011 року №1394 (далі -
«Положення»), анулювання реєстрації за
ініціативою відповідного податкового
органу може бути здійснене на
підставах, визначених у підпунктах "б" -
"и" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу
(підпункти "б" - "и" пункту 5.1 цього
розділу).

Відповідно до підпункту 5.5.2 Положення
рішення про анулювання реєстрації за
ініціативою податкового органу
приймаються за наявності відповідних
підтвердних документів (відомостей).
Такими документами є, зокрема, довідка
підрозділу оподаткування юридичних
або фізичних осіб про
подання/неподання платником ПДВ
податковому органу декларації з
податку на додану вартість протягом 12
послідовних податкових місяців та/або
реєстр (перелік) податкових декларацій
(податкових розрахунків) особи за 12
послідовних податкових місяців, які
свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту у таких
деклараціях (податкових розрахунках)
протягом 12 послідовних податкових
місяців (підстава - підпункт "г" пункту
184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У
реєстрі (переліку) зазначаються дані
про реєстрацію особи платником ПДВ та
по кожній декларації (податковому
розрахунку) - податковий період, дата
надходження декларації (податкового
розрахунку) до податкового органу,
загальні обсяги постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, звітного періоду,
вказані у відповідних рядках та
колонках податкової декларації
(податкового розрахунку) та інші
підтвердні документи (відомості) у
випадках, передбачених Кодексом.

Як вбачається зі змісту рішення
відповідача від 29 травня 2013 року № 15,
відповідачем зроблено висновок про те,
що позивач протягом періоду з квітня
2012р. по березень 2013р. подавав податкові
декларації з податку на додану
вартість з показниками які свідчать
про відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту, обсяги
оподатковуваних операцій за останні 12
календарних місяців не вказані.

Зазначені обставини, що стали
підставою для винесення даного
рішення, відповідачем встановлено на
підставі акту від 24 травня 2013р. №
1533/2240/32922351 про неможливість проведення
зустрічної звірки та довідки про
подання платником ПДВ податкових
декларацій з податку на додану
вартість протягом 12 послідовних
податкових місяців №44/15.3-91 від 29 травня
2013р.

Проведення зустрічних звірок
встановлено ст. 73 Податковим кодексом
України. Слід звернути увагу, що
відповідно до п.п. 4.4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
квітня 2011 року № 236, у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Зі змісту акту від 24 травня 2013р. №
1533/2240/32922351 вбачається, що від ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС
надійшов висновок, в якому, зокрема,
зазначено, що ТОВ «Центр-Груп» має
ознаки фіктивності та відсутності
факту реального здійснення
господарської діяльності, а тому за
результатами дослідження відомостей
податкових баз даних та податкової
звітності відповідачем проведеною
перевіркою встановлено відсутність у
позивача в період, що перевірявся,
оподатковуваних поставок.

Судом першої інстанції в ході розгляду
справи встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що відповідачем
жодних заходів з метою проведення
зустрічної звірки не проводилось,
письмових запитів про надання
інформації не направлялось, виходів за
податковою адресою не здійснювалось, у
зв'язку із тим, що відповідно до бази
податкових даних позивач має стан - « 9»
- направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням.

Зазначене не є належним доказом
відсутності позивача за юридичною та
фактичною адресою з огляду на наданий
позивачем договір оренди від 01 квітня
2012р. за №.03/10ЦЕ, відповідно до змісту
якого позивачем орендується офісне
приміщення за адресою : м. Київ, вул.
Мельникова, 83-Д. Така ж адреса
зазначена, зокрема, і свідоцтві про
реєстрацію платника податку на додану
вартість як місцезнаходження позивача.

Крім того, п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України та п. 1 Порядку
проведення органами ДПС зустрічних
звірок, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №1232 від 27
грудня 2010 року, зустрічна звірка
підтверджує лише господарські
відносини з певним платником податків
з метою перевірки їх реальності та
повноти відображення у податковому
обліку. З метою проведення зустрічної
звірки орган державної податкової
служби (ініціатор) надсилає органу
державної податкової служби
(виконавцю), на обліку в якому перебуває
суб'єкт господарювання, запит про
проведення зустрічної звірки для
підтвердження отриманих від платника
податків та зборів даних (п.3 даної
постанови).

В ході судового розгляду відповідачем
у відповідності до положень ч.2 ст. 71 КАС
України не надано належних доказів
направлення такого запиту стосовно ПП
«Центр - груп». В акті про неможливість
проведення зустрічної звірки від 24
травня 2013р. № 1533/2240/32922351, також,
відсутнє посилання на реквізити запиту
та назву ініціатора проведення
зустрічної перевірки позивача, а тому
відсутні законні підстави для
проведення зустрічної звірки позивача.

Оскільки, довідка про подання
платником ПДВ податкових декларацій з
податку на додану вартість протягом 12
послідовних податкових місяців №
44/15.3-91 від 29 травня 2013р. складена на
підставі встановлених актом про
неможливість проведення зустрічної
звірки обставин, а тому вона є такою, що
сформована на підставі недостовірних
даних та не може використовуватись як
належний доказ подання позивачем
протягом 12 послідовних податкових
місяців декларацій з ПДВ з нульовими
показниками.

Крім того, з оскаржуваного рішення
вбачається, що позивачем подавались
податкової декларації з податку на
додану вартість за період квітня 2012
року по березень 2013р з показниками, які
свідчать про відсутність
постачання/придбання товарів, однак і
цю обставину було спростовано під час
розгляду справи по суті.

Так, позивачем до матеріалів справи
додано копії декларацій з податку на
додану вартість за вказаний спірний
період часу, електронна версія яких
була прийнята та зареєстрована
відповідачем, крім того актом про
неможливість проведення зустрічної
звірки встановлено, що у періоді, що
перевірявся, позивачем декларувались
як зобов'язання з податку на додану
вартість так і податковий кредит.
Однак, відповідачем зроблені
протиправні висновки про необхідність
анулювання його реєстрації платником
податку.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача відновити в облікових
даних позивача в «усіх базах даних,
зокрема, у комп'ютерній
автоматизованій інформаційній системі
«Інтегрована автоматизована
інформаційна система ГУ Міндоходів
України «Податковий блок», в базі даних
«Система співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПС
України» показників сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за період з
01 квітня 2012 р. по 31 березня 2013 р., та
відповідно визнати незаконним та
скасування рішення відповідача про
анулювання реєстрації позивача як
платника ПДВ від 29 травня 2013 р. № 15, є
обґрунтованими та підлягаю
задоволенню.

Як вбачається із змісту
адміністративного позову, позивач у
просить, визнати протиправною відмову
відповідача в прийнятті як податкового
звіту декларацій з податку на додану
вартість позивача, із додатками до
податкових декларацій з податку на
додану вартість, за період з 01 квітня 2012
р. по 31 березня 2013 р., а також вважати
декларації позивача з податку на
додану вартість, із додатками до
податкових декларацій з податку на
додану вартість, за період з 01 квітня 2012
р. по 31 березня 2013 р. поданими датою їх
фактичного отримання відповідачем
(послідовно за періодами): 18 травня 2012 p.;
11 червня 2012 p.; 16 липня 2012 p.; 14 серпня 2012 p.;
14 вересня 2012 p.; 16 листопада 2012 p.; 11
грудня 2012 p.; 18 січня 2013 p.; 18 лютого 2013 p.; 19
березня 2013 p.; 18 квітня 2013р.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач до податкового органу протягом
періоду з квітня 2012 р. по березень 2013 р.
подавав податкові декларації з податку
на додану вартість з показниками які
свідчать про наявність
постачання/придбання товарів,
здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту.

Дана обставина підтверджується
наданими позивачем до матеріалів
справи копіями таких декларацій та
копіями квитанцій про подання таких до
податкового органу.

Відповідно до змісту ст. 49 Податкового
кодексу України податкова декларація
може бути не прийнятою податковим
органом як податкова звітність у
випадках встановлених цією статтею,
про не прийняття податкової декларації
як звітності платнику податків
повідомляється відповідним рішенням.

Рішення про не прийняття відповідачем
декларацій з ПДВ які подавались
позивачем у період з квітня 2012 року по
березень 2013 року як податкової
звітності, крім того відповідачем не
заперечується факт отримання таких
декларації з податку на додану
вартість. Враховуючи наведені
обставини, в цій частині позовних вимог
слід відмовити.

Також позивач просить визнати за ним
право на відображення показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період з 30 травня 2013 р. до дати
фактичного прийняття рішення, однак
предметом розгляду даної справи не
було встановлення правомірності
формування позивачем податкового
кредиту та податкових зобов'язань, а
тому відсутні підстави встановлювати
наявність у позивача права на
відображення таких показників.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача внести зміни до Реєстру
платників податку на додану вартість,
поновивши в Реєстрі платників податку
на додану вартість Позивача як
платника податку на додану вартість з 29
травня 2013 р. із видачею Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість за номером первинної
реєстрації Позивача платником податку
на додану вартість.

Згідно зі статтями 183.12 -183.13 Податкового
кодексу України, центральний орган
державної податкової служби веде
реєстр платників податку, в якому
міститься інформація про осіб,
зареєстрованих як платники податку.
(ст.183.12) Для інформування платників
податку центральний орган державної
податкової служби щодекади оприлюднює
на своєму веб-сайті: дані з реєстру
платників податку із зазначенням
найменування або прізвища, імені та по
батькові платника податку, дати
податкової реєстрації,
індивідуального податкового номера,
номера свідоцтва про реєстрацію
платника податку, дати початку його
дії; інформацію про осіб, позбавлених
реєстрації як платників податку за
заявою платника податку, з ініціативи
органів державної податкової служби чи
за рішенням суду, а саме про анульовані
свідоцтва про реєстрацію платника
податку із зазначенням індивідуальних
податкових номерів, дати анулювання,
причин анулювання та підстав для
анулювання свідоцтв.

Наведене свідчить про те, що
відповідачем не здійснюється ведення
Реєстру платників податку на додану
вартість, даний обов'язок покладено на
Міністерство доходів та зборів
України, а тому у даному випадку
позивачем обрано не вірний спосіб
захисту порушених прав. За таких
обставин і в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Слід звернути увагу, що відповідно до
пункту 5.6. затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 07
листопада 2011 року № 1394 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 листопада 2011 р. за №
1369/20107 Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість,
підставою для внесення до Реєстру
запису про відміну анулювання
реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про відміну анулювання реєстрації та
скасування рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ. Рішення із
копіями відповідних документів
направляються до центрального органу
державної податкової служби для
розгляду та внесення відповідних змін
до Реєстру. Рішення податкового органу
про відміну анулювання реєстрації та
скасування рішення про анулювання
реєстрації платника ПДВ викладається з
описом ситуації, посиланням на Кодекс,
зазначенням мотивів та обґрунтувань
прийняття такого рішення, оформляється
на бланку та підписується керівником
такого органу чи особою, яка виконує
його обов'язки. (п.5.6.1)

У разі відміни рішення про анулювання
реєстрації, якщо інше не визначено
судовим рішенням, податковий орган
видає платнику ПДВ нове Свідоцтво (за
новим номером) замість старого
Свідоцтва на підставі реєстраційної
заяви з позначкою "Перереєстрація" та
рішення про відміну анулювання
реєстрації. При цьому дата реєстрації
платником ПДВ не змінюється, а датою
початку дії нового Свідоцтва та датою
анулювання старого Свідоцтва є дата
внесення відповідного запису до
Реєстру (п. 5.6.2 Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість).

З аналізу наведеного вбачається, що в
разі надходження до центрального
органу виконавчої влади рішення суду
що набрало законної сили, яким
скасовано рішення про анулювання
свідоцтва платника ПДВ, такий
зобов'язаний внести зміни до Реєстру
платників податку на додану вартість
та оприлюднити їх протягом десяти днів
з моменту надходження до нього такого
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
часткового задоволення
адміністративного позову.

Суд першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, дослідив
наявні докази, надав їм належну оцінку
та прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 196, 198, 200, 205, 206, 212
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

Повний текст складено 25.04.14 року.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.