Справа № 808/2460/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року (09 год. 45 хв.)Справа №
808/2460/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Лазаренко М.С.,

при секретарі судового засідання
Ємельяновій А.С.,

розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції,

третя особа: Відділ ДАІ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області,

про: визнання незаконною та скасування
постанови ВП №41873580 від 06.02.2014 про
відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2014 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1
або позивач) звернувся до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) із позовом до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції (далі - Ленінський ВДВС або
відповідач), в якому позивач просить:

- визнати незаконною та скасувати
постанову Ленінського Відділу
Державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції №41873580 від 06.02.2014 про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню постанови серії
ВАІ №092841 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави штрафу у подвійному
розмірі 850 грн.

- зобов'язати державного виконавця
Ленінського Відділу Державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції винести
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження щодо
примусового виконання постанови
Інспектора ДПС 2-ї роти ДПС батальйону
ДПС в Кіровоградській області,
сержанта міліції Соловйова О.О. від
21.10.2012 серії ВП №056551 про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн. (подвійного розміру 850 грн.)
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV у зв'язку
з пропуском встановленого строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що 01 квітня 2014 року,
на підставі заяви про надання йому
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження та надання для
ознайомлення матеріалів виконавчого
провадження №41873580, отримав постанову
державного виконавця №41873580 від 06.02.2014
про відкриття виконавчого провадження.
Після ознайомлення з матеріалами
вказаного виконавчого провадження,
позивачу стало відомо, що провадження
відкрито з приводу виконання постанови
ВДАІ м.Запоріжжя №092841 від 09.07.2011 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
держбюджету штрафу у розмірі 850 грн.

Вказану постанову, винесену на суму
штрафу, що становить подвійний розмір
штрафу, що був накладений на позивача
постановою про адміністративне
правопорушення серія ВА1 № 092841 від
09.07.2011, якою інспектором ДАІ було
накладено штраф в сумі 425,00 грн., -
позивач вважає незаконною, оскільки, на
думку позивача, державний виконавець
не мав права виносити постанову про
відкриття виконавчого провадження у
зв'язку з пропуском строку звернення до
виконання, передбаченого статтею 303
кодексу України про адміністративні
правопорушення та пропуском строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, передбаченого пунктом 1
частини 1 статті 22 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №
606-XIV.

Ухвалою суду від 03.04.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№808/2460/14, залучено у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Відділ ДІЛ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області та
призначено судове засідання на 08.04.2014 о
09 год. 45 хв., у зв'язку з чим вжито заходи
для повідомлення сторін про дату та час
судового засідання.

У судове засідання, призначене на 08.04.2014
з'явився представник позивача ОСОБА_3

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, заяв та клопотань суду
не надавав.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, 08.04.2014
супровідним листом №10/16-1765 від 07.04.2014
надав до канцелярії суду копію
протоколу про адміністративне
правопорушення серії ВА1 №206893 від
09.07.2011, копію постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВА1 №092841 від 09.07.2011 про притягнення гр.
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накладанні на нього
штрафу в розмірі 425,00 грн., копії
супровідних листів №10/16-7375 від 10.08.2011,
№10/16-4075 від 05.07.2012, №10/16-589 від 30.01.2013,
№10/16-4153 від 09.07.2013, №10/16-432 від 23.01.2014 щодо
направлення постанов для примусового
виконання до Ленінського ВДВС відносно
громадянина ОСОБА_1 із вхідними
штампами Ленінського ВДВС.

Відповідно до частини п'ятої статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України)
адміністративна справа з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби вирішується судом протягом
десяти днів після відкриття
провадження у справі.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи приписи зазначеної вище
норми, відсутності потреби
заслуховування свідків або експертів,
наявність достатніх матеріалів та
відсутність перешкод для розгляду
справи по суті на підставі наявних у
справі доказів, суд вирішив розглянути
справу у порядку письмового
провадження.

З урахуванням приписів частини шостої
статті 12 та частини першої статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 6
КАС України кожному гарантується право
на захист його прав, свобод та
інтересів.

Частина перша статті 17 КАС України
передбачає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 181
КАС України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV
(в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
далі - Закон №606-XIV).

Так, згідно з частиною першою статті 25
Закону №606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до положень частини першої
статті 22 Закону №606-XIV виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Частиною другою статті 22 Закону №606-XIV
встановлено, що строки, зазначені у
частині першій цієї статті,
встановлюються для: 1) виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; 2) виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; 3) інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Згідно із статтею 31 Закону №606-XIV копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини четвертої статті
31 Закону №606-XIV, державний виконавець
або уповноважена ним особа може
особисто вручити документи
виконавчого провадження сторонам або
іншим учасникам виконавчого
провадження під розписку.

Згідно з частиною 1 статті 307 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП) штраф має
бути сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
йому постанови про накладення штрафу, а
в разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення.

Стаття 308 КУпАП передбачає, що у разі
несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом. У
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 09 липня 2011
року працівником Державтоінспекції
винесена постанова в справі про
адміністративне правопорушення серії
ВА1 №092841 щодо притягнення громадянина
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності та накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

06 лютого 2014 року головним державним
виконавцем Ленінського ВДВС Войтенко
Юлією Вікторівною відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
вищеназваної постанови ВДАІ про
стягнення з позивача штрафу в розмірі
850,00 грн., про що постановлено
відповідну постанову ВП №41873580.

Проаналізувавши вищевикладене, суд
вважає, що вищезгадана постанова ВДАІ
пред'явлена до виконання з порушенням
передбаченого статтею 22 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606-XIV тримісячного строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Відповідно до приписів статті 25 Закону
№606-XIV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з вимогами частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: 1) пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання; 2) неподання
виконавчого документа, зазначеного у
статті 17 цього Закону, та неподання
заяви про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

За приписом частини другої статті 26
Закону №606-XIV передбачено, що про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Крім того, відповідно до статті 303 КУпАП
не підлягає виконанню постанова про
накладення адміністративного
стягнення, якщо її не було звернуто до
виконання протягом трьох місяців з дня
винесення.

Проте, як встановлено судом, виконавче
провадження Ленінського ВДВС по
примусовому виконанню постанови серії
ВА1 №092841 від 09.07.2011 було відкрито лише
06.02.2014, що суперечить статтям 22, 25 та 26
Закону №606-XIV.

Отже, суд вважає, що оскаржувана
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП ВА1 №092841 від 09.07.2011
винесена з порушенням вимог Закону
України «Про виконавче провадження», а
відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 11
Закону №606-XIV державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що державний виконавець відповідно до
законодавства повинна була на підставі
статті 26 Закону №606-XIV відмовити у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку з пропуском пред'явлення
документа до виконання, проте цього
зроблено не було.

Згідно із частинами першою та другою
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість відповідач не надав суду
будь-яких доказів на підтвердження
правомірності своїх дій при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до положень статті 2 КАС
України, надаючи оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень,
які є предметом оскарження, суд
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Зважаючи на вищевикладене, державний
виконавець Ленінського ВДВС Войтенко
Юлія Вікторівна при винесенні
постанови ВП №41873580 від 06.02.2014 про
відкриття виконавчого провадження
діяла не у спосіб, передбачений Законом
України «Про виконавче провадження».
Отже, вищевказаними діями суб'єкта
владних повноважень порушені права
позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що в цій частини
адміністративний позов слід
задовольнити шляхом визнання
незаконною та скасування постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
державного виконавця Ленінського
Відділу Державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції винести постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
щодо примусового виконання постанови
Інспектора ДПС 2-ї роти ДПС батальйону
ДПС в Кіровоградській області,
сержанта міліції Соловйова О.О. від
21.10.2012 серії ВП №056551 про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн. (подвійного розміру 850 грн.)
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV у зв'язку
з пропуском встановленого строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Пунктом 6 частини другої статті 17
вказаного Закону встановлено, що
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом
підлягають виконанню державною
виконавчою службою.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Згідно з вимогами пункту 1 частини
першої статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання. В
ході дослідження матеріалів справи,
судом встановлено пропуск строку
пред'явлення до виконання постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії ВА1№092841 від
09.07.2011.

За приписом частини другої статті 26
Закону №606-XIV передбачено, що про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Отже, з системного аналізу зазначених
вище норм вбачається, що
повноваженнями щодо винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження наділені
державні виконавці, а не суд.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що в цій частині позовних
вимог слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що строк звернення до
адміністративного суду, передбачений
частиною другою статті 181 КАС України
позивачем не пропущено.

Так, частинами 1, 2 статті 181 КАС України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб. Позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

З дослідженого судом позову
вбачається, що 01.04.2014 позивач отримав
постанову про відкриття виконавчого
провадження серії ВП №41873580 від 06.02.2014. З
вхідного штемпеля Запорізького
окружного адміністративного суду на
адміністративному позові вбачається,
що позивач до суду звернувся 03.04.2014. За
таких обставин позивач не пропустив
десятиденний строк звернення до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина третя статті 2 КАС
України).

Частиною першою статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини третьої статті 94
КАС України, якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись статтями 8-14, 71, 86, 159, 160-163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Ленінського Відділу
Державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції №41873580 від 06.02.2014 про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню постанови серії
ВАІ №092841 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави штрафу у подвійному
розмірі 850 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) судовий
збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.С.
Лазаренко