Справа № 2а-1016/10/1519
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/41732/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Малиновського районного
суду м.Одеси від 12 серпня 2010 року позов
ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано
Департамент праці та соціальної
політики Одеської міської ради видати
позивачу посвідчення з написом
«Посвідчення члена сім'ї загиблого»
встановленого зразка.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернулася із касаційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати, а
постанову суду першої інстанції
залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 є дружиною
померлого ветерана військової служби
ОСОБА_5 (актовий запис про шлюб №94,
зроблений 12.02.1966 року Київським райбюро
ЗАГС м. Одеси).

Відповідно до наявного в матеріалах
справи посвідчення Малиновського РВК
м. Одеси від 14.05.2003 року, ОСОБА_5 мав
право на пільги, встановлені
законодавством України для «ветеранів
військової служби».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 будучи
пенсіонером МО України, помер (актовий
запис про смерть №85, зроблений 12.02.2009
року Першим Малиновським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського МУЮ).

Відповідно до Довідки №255, виданої
14.05.2009 року Одеською обласною МСЕК-2,
причина смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
пов'язана із захворюванням, отриманим
ним в період проходження військової
служби.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанцій вказав на обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_4

Натомість, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та відмовляючи в
позову, апеляційний суд виходив з того,
що оскільки чоловік позивачки мав
статус «ветерана військової служби»,
то на нього поширювалися встановлені
законодавством України пільги для
«ветеранів військової служби», тобто
дія Закону України «Про статус
ветеранів військової служби, ветеранів
органів внутрішніх справ і деяких
інших осіб та їх соціальний захист».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду апеляційної інстанції
та вбачає за доцільне зазначити про
таке.

Так, відповідно до п.1 ст.10 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
чинність цього Закону поширюється на
сім'ї військовослужбовців, партизанів,
підпільників, учасників бойових дій на
території інших держав, прирівняних до
них осіб, зазначених у статтях 6 і7 цього
Закону, які загинули (пропали безвісти)
або померли внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, одержаних під час
захисту Батьківщини або виконання
інших обов'язків військової служби
(службових обов'язків), а також
внаслідок захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті або одержаного
в період проходження військової служби
чи на території інших держав під час
воєнних дій та конфліктів.

Тобто, відповідно до вищенаведеної
норми, право на отримання пільг,
переваг та соціальних гарантій за цим
Законом передбачено виключно для осіб,
які належать до «учасників бойових
дій» відповідно до статті 6 цього
Закону, та для осіб -«інвалідів війни» у
розумінні статті 7 названого Закону.

Як підтверджується посвідченням
померлого чоловіка позивачки - ОСОБА_5,
останній мав статус «ветерана
військової служби», тобто на нього
поширювалися лише встановлені
законодавством України пільги для
«ветеранів військової служби», тобто
дія Закону України «Про статус
ветеранів військової служби, ветеранів
органів внутрішніх справ і деяких
інших осіб та їх соціальний захист», а
не дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Поряд з цим, матеріали справи не
містять доказів про те, що померлий
чоловік позивачки, окрім статусу
«ветерана військової служби» мав ще і
статус «учасника бойових дій» або був
«інвалідом війни».

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджує висновок апеляційного суду
щодо відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом апеляційної
інстанцій вірно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: