Справа № 824/1806/14-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/1806/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Боднарюка О.В.;

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Новоселицькому
районі Чернівецької області, про
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області (далі-позивач), звернувся з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Новоселицькому
районі Чернівецької області
(далі-відповідач), в якому просив суд:
стягнути з відповідача витрати на
виплату пенсій, витрати на виплату
щомісячної цільової грошової допомоги
на проживання, витрати з виплати та
доставки пенсії на загальну суму 1109,45
грн., за листопад 2013 р. - березень 2014 р., в
т.ч. витрати за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, а саме: з
01.11.2013 р. по 31.03.2014 р. щомісячні витрати
за особовими справами: ОСОБА_1 на суму
93,23 грн.; ОСОБА_2 на суму 128,66 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що позивачем з 01.11.2013
р. по 31.03.2014 р. були підготовлені списки
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Проте, відповідачем в
акти щомісячної звірки за листопад 2013
року - березень 2014 року не включено
витрати на виплату пенсій, щомісячної
цільової грошової допомоги на
проживання, витрати на виплату і
доставку пенсій на загальну суму 1109,45
грн.

Відділенням виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Новоселицькому
районі Чернівецької області подано
письмові заперечення проти позову,
відповідно до яких вважає позовні
вимоги безпідставними та просить суд у
задоволенні позову відмовити.

Представник позивача та представник
відповідача подали до суду клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе та доцільне розглянути дану
адміністративну справу без участі
сторін на підставі наявних в ній
матеріалів в порядку письмового
провадження, що відповідає вимогам ст.
122 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов належить до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Новоселицькому районі Чернівецької
області в період з листопада 2013 року по
березень 2014 року були підготовлені для
відповідача списки осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за листопад - грудень 2013
року та січень - березень 2014 року.

Позивачем направлені акти щомісячних
звірок витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за листопад - грудень 2013
року та січень - березень 2014 року, які
підписані позивачем та відповідачем.

Відповідно до розрахунків коштів,
неприйнятих до відшкодування
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Новоселицькому
районі Чернівецької області не
прийнято до відшкодування кошти в сумі
1109,45 грн., що складають розмір пенсії та
витрати на її виплату і доставку за
вказаний вище період по двом особам,
яким призначено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Причиною відмови відповідач називає
отримання трудового каліцтва даними
потерпілими на території Росії.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення
законодавства.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст. 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII)
здійснюється органами Пенсійного
Фонду України.

Стаття 81 вказаного Закону № 1788-XII
передбачає, що призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного Фонду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
(далі - Закон № 1105-XIV) обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Абзацом 2 п. 5 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до абзацу 1 п. 5 ч. 1 ст. 24
Закону № 1105-XIV Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 р. № 5-4/4, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р.
за № 376/7697 (далі Порядок № 5-4/4).

Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів "а",
"в", "г" ст. 26, ст. 37, 38, та пенсії, виплачені
відповідно до ст. 91, 92 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" в разі
настання страхових наслідків.

Пунктом 4 Порядку № 5-4/4, зокрема,
встановлено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Таким чином, суд вважає, що вище
перелічені виплати підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування.

Як вбачається зі списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідачем не прийнято
до заліку наступні суми за особовими
справами: з 01.11.2013 р. по 31.03.2014 р.: ОСОБА_1
на суму 93,23 грн. щомісячно; ОСОБА_2 на
суму 128,66 грн. щомісячно.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідачем не прийнято до заліку
суму витрат за особовими справами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так, як вони отримали
трудове каліцтво на території СНД,
тобто за межами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 1105-XIV
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" ст. 27 Закону № 1788-XII
встановлено, що громадянам України
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до абзацу 2 п. 3 Прикінцевих
положень Закону № 1105-XIV відшкодування
шкоди, медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у ст. 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім цього пункту
встановлено, що вся заборгованість
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей, яким до набрання чинності цим
Законом підприємства, установи та
організації не відшкодували
матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
цьому Фонду соціального страхування
від нещасних випадків страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та на
яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого.

Згідно абзацу 7 п. 3 Прикінцевих
положень Закону № 1105-XIV, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків є правонаступником
державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених ст.
21 Закону України "Про охорону праці",
які ліквідуються.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06.06.2011 р. в справі 21-116а11.

Враховуючи вищезазначені норми
законодавства суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідач не надав
доказів відсутності або погашення ним
витрат в сумі 1109,45 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України судові витрати з відповідача
не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Новоселицькому
районі Чернівецької області витрати на
виплату пенсій, витрати на виплату
щомісячної цільової грошової допомоги
на проживання, витрати з виплати та
доставки пенсії на загальну суму 1109,45
грн. за листопад - грудень 2013 р. та
січень - березень 2014 р., в т.ч. витрати за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а саме з 01.11.2013 р. по 31.03.2014
р. щомісячні витрати за особовими
справами: ОСОБА_1 на суму 93,23 грн. та
ОСОБА_2 на суму 128,66 грн.

3. Копію постанови направити сторонам.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому та
скороченому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
О.В.
Боднарюк