Справа № 826/4164/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2014 року 15:38 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В., за участю представників: позивача -
Троніц М.І., відповідача - Мацяка С.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовомДержавної фінансової інспекції
УкраїнидоНаціонального
історико-культурного
заповідникапрозобов'язання вчинити
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 09 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
31 березня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулась Державна фінансова
інспекція України (далі -
Держфінінспекція, позивач) з
адміністративним позовом про
зобов'язання Національного
історико-культурного заповідника (далі
- Заповідник, відповідач) виконати п. 5
вимоги Держфінінспекції від 24.01.2013 р. №
03-14/66, а саме: в порядку, встановленому п.
8 ст. 134, ст. 136 КЗпП України стягнути з
винних осіб шкоду, яка заподіяна
внаслідок незаконного звільнення
працівників, у сумі 395,8 тис. грн. та
зарахувати на спеціальний рахунок
Заповідника, а також провести
взаємозвірку із державними цільовими
фондами щодо повернення ними на
рахунок Заповідника зайво
перерахованих внесків у сумі 87,9 тис.
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що за наслідками проведеної
ревізії фінансово-господарської
діяльності Заповідника та
встановлення ряду порушень
фінансово-господарської дисципліни,
Держфінінспекцією на адресу
відповідача було скеровано вимогу про
усунення виявлених в ході проведеної
ревізії порушень, де пунктом п'ятим від
Заповідника вимагалося в порядку,
встановленому п. 8 ст. 134, ст. 136 КЗпП
України стягнути з винних осіб шкоду,
яка заподіяна внаслідок незаконного
звільнення працівників, у сумі 395,8 тис.
грн. та зарахувати на спеціальний
рахунок Заповідника, а також провести
взаємозвірку із державними цільовими
фондами щодо повернення ними на
рахунок Заповідника зайво
перерахованих внесків у сумі 87,9 тис.
На переконання позивача, оскільки
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими до виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються, а
Національним Києво-Печерським
історико-культурним заповідником при
цьому не забезпечено виконання вимоги
Держфінінспекції від 24.01.2013 р. № 03-14/66, є
всі підстави для задоволення вимоги
суб'єкта владних повноважень.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги повністю
підтримав та просив суд позов
задовольнити з підстав, наведених у
Представник Національного
історико-культурного заповідника в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував та
наголошував, що на виконання п. 5 вимоги
позивача, відповідачем 12.12.2013 р. було
підготовлено та направлено до
Голосіївського районного суду м. Києва
позовну заяву до колишнього
Генерального директора ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству працівником.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
Державною фінансовою інспекцією
України, відповідно до п. 2.3 Плану
контрольно-ревізійної роботи на III
квартал 2012 року проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника за
період з 01.10.2011 р. по 01.10.2012 р., за
результатами якої складено Акт від
12.12.2012 р. № 03-23/234 (далі - Акт № 03-23/234).
У висновку позивача, викладеного в Акті
№ 03-23/234 зазначено, зокрема, що в ході
ревізії встановлено, що на підставі
наказів по Заповіднику, підписаних
генеральним директором Заповідника
ОСОБА_4, за період з серпня 2010 року по
березень 2011 року було звільнено 7
штатних працівників з порушенням вимог
ст. ст. 42-43 Кодексу законів про працю
України, в частині погодження
розірвання трудових договорів з
виборним органом первинної
профспілкової організації та
пропонування інших вакантних посад.
Так, згідно наказів, підписаних
генеральним директором ОСОБА_4, які не
погоджені з профспілковою
організацією Заповідника, звільнено 7
Станом на момент проведення ревізії, за
результатами розгляду справ у судах
щодо поновлення незаконно звільнених
працівників, судами прийняті рішення
про поновлення шістьох штатних
працівників Заповідника та згідно з ст.
235 КЗпП України через звільнення без
законних підстав, зобов'язано
Заповідник виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
оплатити період затримки виконання
судового рішення та відшкодувати
моральну шкоду незаконно звільненим
На виконання зазначених рішень суду,
незаконно звільненим працівникам:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, Заповідником за рахунок
спеціального фонду проведено виплату
середнього заробітку під час
вимушеного прогулу, за час затримки у
виконанні судового рішення протягом
2011-2012 років та відшкодовано моральної
шкоди в загальній сумі 395 807,96 грн.,
проведені відрахування до державних
цільових фондів у сумі 87 928,14 грн., що
призвело до нанесення Заповіднику
матеріальної шкоди (збитків) у розмірі
Акт № 03-23/234 Заповідником підписано з
урахуванням заперечень.
На вказані заперечення відповідача,
позивачем підготовлений Висновок на
заперечення до Акта ревізії
фінансово-господарської діяльності
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника за
період з 01.10.2011 р. по 01.10.2012 р. від 12.12.2012 р.
№ 03-23/234, що затверджений першим
заступником Голови Держфінінспекції
24 січня 2013 року Державна фінансова
інспекція України на адресу
відповідача направила Вимогу щодо
усунення недоліків і порушень,
виявлених ревізією № 03-14/66 (далі -
Вимога № 03-14/66), пунктом п'ятим якої від
Заповідника вимагалось: у порядку,
встановленому п. 8 ст. 134, ст. 136 КЗпП
України, стягнути з винних осіб шкоду,
заподіяну внаслідок незаконного
звільнення працівників, у сумі 395,8 тис.
грн. та зарахувати на спеціальний
рахунок Заповідника; у встановленому
порядку провести взаємозвірку із
державними цільовими фондами щодо
повернення ними на рахунок Заповідника
зайво перерахованих внесків у сумі 87,9
Також судом встановлено, що відповідач
Держфінінспекцію листами від 28.02.2013 р.
№ 240, від 04.03.2013 р. № 259, від 14.03.2013 р. № 312,
від 20.06.2013 р. № 769, від 20.06.2013 р. № 770, від
14.10.2013 р. № 1163 повідомляв, що ним
вживаються заходи щодо усунення
виявлених ревізією порушень та
виконання вимоги Держфінінспекції
Крім того, судом встановлено, що в
провадженні Голосіївського районного
суду м. Києва перебуває справа за
позовом Національного
історико-культурного заповідника до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної підприємству
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Закон, що визначає правові та
організаційні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні є Закон України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» від
26.01.1993 р. № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).
Приписами п. п. 7, 10 ч. 1 ст. 10 Закону №
2939-XII (в редакції, чинній в момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що органу державного
фінансового контролю надається право:
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2939-XII законні
вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.
Як вбачається з вимоги, що зазначена в
позовній заяві, Держфінінспекція
просить зобов'язати Заповідник
виконати п. 5 Вимоги № 03-14/66, а саме: в
порядку, встановленому п. 8 ст. 134, ст. 136
КЗпП України, стягнути з винних осіб
шкоду, заподіяну внаслідок незаконного
звільнення працівників, у сумі 395,8 тис.
грн. та зарахувати на спеціальний
рахунок Заповідника, а також провести
взаємозвірку із державними цільовими
фондами щодо повернення ними на
рахунок Заповідника зайво
перерахованих внесків у сумі 87,9 тис.
Разом з тим, як підтверджено
матеріалами справи, на виконання
вказаного пункту вимоги позивача,
Заповідником 12 грудня 2013 року було
підготовлено та направлено до
Голосіївського районного суду м. Києва
позовну заяву № 1389 про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству працівником.
З дослідженої в судовому засіданні
вказаної вище позовної заяви судом
встановлено, що Національний
Києво-Печерський історико-культурний
заповідник просить стягнути на свою
користь матеріальну шкоду в розмірі 448
Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 13 січня 2014 року (справа №
цивільній справі за позовом
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної підприємству
Відповідно до дати, вказаної в даній
ухвалі, судове засідання по справі №
18 березня 2014 року Національним
Києво-Печерським історико-культурним
заповідником до Голосіївського
районного суду м. Києва було подано
заяву про збільшення позовних вимог.
Таким чином, вимогами Заповідника в
Голосіївському районному суді м. Києва
стали вимоги про стягнення на свою
користь матеріальної шкоди в розмірі 483
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідач своїм зверненням до
Голосіївського районного суду м. Києва
з вимогою про стягнення на користь
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника
матеріальної шкоди в розмірі 483 735,33
грн. виконав п. 5 Вимоги
Держфінінспекції № 03-14/66.
За вказаних обставин, підстав для
зобов'язання Заповідника виконати п. 5
вимоги Держфінінспекції від 24.01.2013 р. №
03-14/66, у суду немає, оскільки обов'язок
по виконанню вказаного пункту
відповідачем шляхом звернення до суду
в порядку цивільного судочинства вже
Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими, в
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову необхідно
Враховуючи те, що позивач, відповідно
до приписів п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI,
звільнений від сплати судового збору,
питання розподілу судових витрат судом
Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. В задоволенні адміністративного
позову Державної фінансової інспекції
України відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 14.04.2014 р.