Справа № 221/1059/14-а
Суддя: Аксьоненко В. І.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Волноваський районний суд Донецької
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2014 року
м. Волноваха

Волноваський районний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді
Аксьоненка В.І.,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.,

за участі позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції (далі за текстом - ВДВС
Волноваського РУЮ) про визнання
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до ВДВС
Волноваського РУЮ про визнання
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
в якому зазначив, що 23 лютого 2014 року
отримав конверт від ВДВС Волноваського
РУЮ з постановою про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41626462 від
17.01.2014 року та листом за № 1419/2 з
проханням терміново з/явитись до
відділу.

З листа дізнався, що відносно
нього17.01.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Волноваського РУЮ
Жарковою Я.О. винесена постанова ВП №
41626462 про відкриття виконавчого
провадження на виконання постанови у
справі про адміністративне
правопорушення АА2 № 41626462 від 12 жовтня
2013 року, складене співробітником ДАІ.

Вважає, що зазначена постанова
державним виконавцем винесена з
суттєвим порушенням діючого
законодавства та повинна бути
скасована

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги по тих
підставах, які були вказані в позовній
заяві, надав судові відповідні
пояснення. Просив поновити строк
оскарження постанови про відкриття
виконавчого провадження. Заявлені
вимоги просить задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
його проведення повідомлявся належним
чином, клопотання про відкладення
розгляду справи не заявив. Враховуючи
викладене справа судом розглянута за
відсутності відповідача, що не
суперечить положенням статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України).

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
12.10.2013 року співробітниками ДАІ була
винесена постанова АА2 № 634664 відносно
ОСОБА_1, та накладено стягнення у
вигляді 425 гривень штрафу за порушення
Правил дорожнього руху. В постанові
зазначено, що останній вчинив
адміністративне правопорушення
передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

З постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41626462 видно, що
виконавче провадження відкрите на
виконання постанови ДАІ № 634664 від
12.10.2013 року про стягнення штрафу у сумі
850,00 гривень. Заява про примусове
виконання подана 17.01.2014 року.

Як вбачається з конверту, який надійшов
ОСОБА_1 з Волноваського районного
управління юстиції, отриманий останнім
21.02.2014 року.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до статті 181 КАС
України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Предметом даного спору є правомірність
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41626462 від
17.01.2014 року.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Згідно статті 1 зазначеного Закону
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок по примусовому
виконанню виконавчих документів.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1
стаття 11 Закону).

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження (частина 1, частина 2, стаття
25 Закону).

Згідно статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно частиною 2 статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанов про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного дня стягувачу та
боржникові.

В порушення зазначеної норми Закону
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 17.01.2014 року надіслана
на адресу позивача тільки 21.02.2014 року.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті
25 Закону України «Про виконавче
провадження» у постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

При винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження було порушено
строк виконання постанови про
накладення адміністративного
стягнення, а саме на день винесення
зазначеної постанови минуло більш ніж
три місяця, що не відповідає вимогам
статті 303 КУпАП, а тому виконавець не
міг відкривати виконавче провадження в
даному випадку.

Крім того, хоча постанова ДАІ
передбачала штраф у сумі 425 гривень, в
постанові про відкриття провадження
виконавець зазначила відразу суму 850
гривень, хоча стаття 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачає, що у постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови.

В порушення зазначених норм Закону у
постанові про відкриття виконавчого
провадження, боржнику - позивачу у
справі, строк для добровільного
виконання виконавчих документів не
встановлений, тобто, боржник був
позбавлений права виконати виконавчий
документ у добровільному порядку.

І взагалі постанова про відкриття
виконавчого провадження позивачу по
справі ОСОБА_1 була направлена більш
ніж через місяць.

Враховуючи наведене, суд вважає
позовні вимоги про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження такими, що підлягають
задоволенню.

Беручи до уваги те, що позивачем строк
оскарження пропущено с поважних
причин, суд вважає за можливе поновити
його.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Держаного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавче провадження», статтею 2,
статтями 7-15, статтями 69-72, статтею 86,
статтею 94, статтями 122-154, статтями 158-163,
статтею 167, статтею 185, статтею 186,
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на
оскарження Постанови ВП № 41626462 від 17
січня 2014 року про відкриття
виконавчого провадження.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції Донецької області про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41626462 від
17 січня 2014 року - задовольнити повністю.

Постанову Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції
Донецької області про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41626462 від
17 січня 2014 року - скасувати.

Повний текст постанови буде
виготовлений 25.04.2014 року

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Волноваський районний суд
Донецької області протягом десяти днів
від дня отримання її копії.

Суддя:
В.І. Аксьоненко