Справа № 2а-8126/10/0670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/48393/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_2 на ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2011 року
та постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 10.05.2011 року
по справі № 2а-8126/10/0670 за позовом
Державної податкової інспекції у місті
Житомирі до Приватного підприємця
ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у місті
Житомирі звернулась до суду із позовом
до Приватного підприємця ОСОБА_2, про
стягнення суми коштів з відповідача.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 10.05.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2011 року
позовні вимоги задоволено та стягнуто
з ПП ОСОБА_2 на користь державного
бюджету в особі державної податкової
інспекції у м. Житомирі 2737957грн.
податкової заборгованості з податку на
додану вартість з мотивів
обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить рішення місцевого та
апеляційного адміністративних судів
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог. В обґрунтування
касаційної скарги скаржник
посилається на порушення судами норм
матеріального права та прийняття
судових рішень без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Колегією судів Вищого
адміністративного суду встановлено, що
у даній справі спір виник на підставі
заявленої податковим органом вимоги до
суду, з посиланням на приписи 1166
Цивільного кодексу України про
відшкодування майнової шкоди, завданої
неправомірними діями відповідача.

Згідно ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється,
зокрема, на спори за зверненнями
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Відповідно до Закону України "Про
державну податкову службу в Україні",
ст. 2 якого визначено, що основним
завданням органів державної
податкової служби є здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством.

Розділ II цього Закону містить перелік
покладених на органи державної
податкової служби функцій, до яких,
зокрема, відноситься здійснення
контролю за додержанням законодавства
про податки, інші платежі, валютні
операції, порядку розрахунків із
споживачами з використанням
електронних контрольно-касових
апаратів, комп'ютерних систем і
товарно-касових книг, лімітів готівки в
касах та її використанням для
розрахунків за товари, роботи, послуги,
а також контролю за наявністю свідоцтв
про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності та
ліцензій, патентів, інших
спеціалізованих дозволів на
здійснення окремих видів
підприємницької діяльності.

Однією з функцій державної податкової
служби є подання до судів позовів до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав.

Судами встановлено, що 07 травня 2010 року
Богунським районним судом м. Житомира,
за результатами розгляду кримінальної
справи по обвинуваченню ОСОБА_2 в
скоєнні злочину передбаченого ст. 367 ч. 2
КК України, було винесено вирок по
справі № 1-18/10, яким визнано ОСОБА_2
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України.

Вказаним вироком було встановлено, що
відповідно до акту № 5535/17-1 від 28.09.2007
року "Про результати виїзної планової
перевірки ОСОБА_2 з питань дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства за період з 1.01.2004 року по
30.06.2007 року" ПП ОСОБА_2 в порушення пп.
7.2.8, п. 7.2, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" занижено ПДВ до сплати в
бюджет на суму 2 737 957 грн. за період з
01.01.2004 року по 30.06.2007 року.

При складанні за вказаний період
податкових декларацій з податку на
додану вартість ОСОБА_2 неналежно
виконував свої обов'язки по складенню
декларацій, так як не використовував
для їх складення отримані документи за
проданий та придбаний товар (послуги), а
саме: платіжні документи, квитанції,
накладні, податкові накладні.
Внаслідок чого, приватним підприємцем
ОСОБА_2 у період з 01.01.2004 року по 30.06.2007
року не було нараховано і не було
сплачено до державного бюджету 2737957
грн. податку на додану вартість.

Вирок Богунського районного суду м.
Житомира від 07.05.2010 року набрав
законної сили, а тому суди дійшов до
висновку про необхідність
застосування до вказаних
правовідносин положень статті 72 КАС
України та задоволення позовних вимог
у даній справі про стягнення вказаної
суми коштів з відповідача, як
податкового боргу. При цьому суди не
прийняли до уваги факт відсутності
вчинення контролюючим органом у межах
спірних правовідносин будь-яких дій,
направлених на визначення відповідачу
відповідного податкового зобов'язання,
набуття таким статусу податкового
боргу та забезпечення його стягнення,
як податкового боргу у визначений
чинним законодавством спосіб та
відповідно до наданих податковим
органам повноважень.

Відповідно до приписів статті 1166
Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №
435-IV, на підставі якої податковим
органом заявлено позов у даній справі,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Так, враховуючи встановлені судами
попередніх інстанцій фактичні
обставини та виходячи із аналізу
змісту ст. 1166 Цивільного кодексу
України, за умовами якої шкода
відшкодовується за наявності складу
цивільного правопорушення, а саме
таких його елементів: - протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності) особи,
- шкідливого результату такої
поведінки (шкоди), - причинного зв'язку
між протиправною поведінкою і шкодою
та - вини особи, яка заподіяла шкоду,
суди повинні були дійти висновку щодо
наявності в діях відповідача складу
цивільного правопорушення.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється, відповідно до частини
другої статті 4 КАС України, на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1
ст.157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи, що суди попередніх
інстанцій помилково здійснили розгляд
справи за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскаржувані судові рішення
підлягають скасуванню з закриттям
провадження у справі, відповідно до
приписів частини 1 ст.228 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2011 року
та постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 10.05.2011 року
по справі №2а-8126/10/0670 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 5 ст. 254 КАС
України та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)Голубєва Г.К.Судді
(підпис)Карась О.В. (підпис)Рибченко А.О.