Справа № 2-а-999/11/1509
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

18 квітня 2014 р. Справа № 2-а-999/11/1509

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кравчук О.О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів-Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Іванівського районного суду
Одеської області від 27 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області з
позовом, в якому просив визнати вищу
юридичну силу Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» відносно Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», яким
суттєво зменшено розмір підвищення до
пенсії ветеранам війни; визнати факт
порушення його матеріальних, моральних
і конституційних прав ветерана війни,
як учасника бойових дій шляхом
застосування нормативно-правових
актів, які не відповідають діючому
законодавству України; звернути увагу
УПФУ в Іванівському районі Одеської
області на необхідність додержання
положень ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96
Конституції України, рішення КСУ
№6-рп/2007 при виконанні посадовими
особами своїх обов'язків відносно
соціального захисту прав ветеранів
війни; зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії відповідно до ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» з 01.01.2011 року.

Постановою Іванівського районного
суду Одеської області від 27 грудня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Іванівському районі
Одеської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Іванівського районного суду
Одеської області від 27 грудня 2013 року -
скасувати та винести нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач, ОСОБА_2, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
та отримує пенсію за вислугу років
згідно Закону України "Про пенсійне
забезпечення" . До основного розміру
пенсії, як учаснику війни, відповідно
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
позивачу виплачується підвищення у
розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи справу, та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позовні вимоги позивача є
необґрунтованими, оскільки відповідач
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач є учасником Великої
Вітчизняної Війни, та має право на
пільги, встановлені статтею 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Частиною 4 статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII. (в редакції, яка діяла до 01
січня 2007 року) було встановлено, що
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Проте пунктом 4 розділу І Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 05
жовтня 2005 року №2939-ІV частина 4 статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» викладена у такій редакції:
«Учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» зазначені зміни
набрали чинності з 1 січня 2007 року.

Отже, починаючи з 01 січня 2007 року
позивач має право на підвищення до
пенсії у розмірі 10 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, розмір якого
встановлений законами України про
Державний бюджет на відповідні роки.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відмовляючи позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії
відповідач діяв у межах наданої йому
компетенції та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Положення частини 4 статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в
редакції від 05 жовтня 2005 року такими, що
суперечать Конституції України та
неконституційними не визнавались.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_2 у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до вірного висновку, що
відповідачем з 01 січня 2007 року
правомірно виплачувалось підвищення
до пенсії позивача у відповідності з
вимогами Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в редакції від 05
жовтня 2005 року.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200 та п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, ч.5 ст.254 КАС
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Іванівського районного суду
Одеської області від 27 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: