Справа № 2а-12/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
Справа № 2737/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Здолбунівському районі
Рівненської області на постанову
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 11 січня 2011 року
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Здолбунівському районі
Рівненської області про зобов'язання
до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

21.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним адміністративним позовом
у якому просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області провести перерахунок
призначеної йому з 01.12.2010 року пенсії з
розрахунку, що заробітна плата за
грудень 1986 рік складала 941, 45 грн. з
врахуванням кратності 4.

Позивач обґрунтовував свої позовні
вимоги тим, що відповідачем невірно
здійснено розрахунок його пенсії із
заробітної плати за період з 19.06.1986
року по 29.06.1986 року, оскільки такий
повинен бути здійснений виходячи із
заробітку за повний календарний місяць
його роботи в зоні відчуження, яким є
червень 1986р. з врахуванням заробітку за
цей місяць.

Постановою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 11 січня 2011
року заявлений адміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі
довідки, виданої ВАТ «Здолбунівське
АТП-15662» відповідно до рішення
Здолбунівського районного суду від
26.02.2008 року, починаючи з 01.12.2010 року,
виходячи із розміру зарплати 941, 45 крб. з
врахуванням кратності 4.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Згідно із ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
оскільки позивач працював у зоні
відчуження з 19.06.1986 року по 29.06.1986 року,
то пенсія йому має обчислюватись за
повні місяці роботи у зоні відчуження.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 19.06.1986
року по 29.06.1986 року перебував на роботах
по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Позивач має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
(посвідчення Серії А №101061) та отримує
з 01.08.2001 року пенсію згідно Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

На виконання рішення суду ВАТ
«Здолбунівське АТП-15662» ОСОБА_1 було
здійснено перерахунок пенсії та видано
довідку, в якій зазначено його
заробіток 941, 45 крб., кратність 4.

29.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку призначеної йому пенсії
виходячи з обрахунку заробітку для
призначення пенсії в кратності 4 та її
розміру 941, 45 крб.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон №796-ХІІ).

Згідно ч.1 ст.54 Закону №796-ХІІ пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Відповідно до ст.57 Закону №796-ХІІ,
обчислення середньомісячного
заробітку мало провадитися відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". При цьому у разі
обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст.27
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за бажанням того, хто
звернувся за пенсією, середньомісячний
фактичний заробіток для обчислення
пенсії може визначатися за будь-які 12
місяців підряд роботи на територіях
радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією,
пропрацювала на територіях
радіоактивного забруднення:

- менше 12 місяців, -
середньомісячний заробіток
визначається шляхом поділу загальної
суми заробітку за календарні місяці
роботи на кількість цих місяців;

- не менше 30 календарних днів у
двох місяцях, - середньомісячний
заробіток визначається за будь-які
фактично відпрацьовані 30 календарних
днів роботи;

- менше місяця, - середньомісячний
заробіток визначається за цей
календарний місяць з додаванням до
заробітку на основній роботі.

Наведена норма права визначає порядок
підрахунку середнього заробітку для
обчислення пенсії громадянам, які
пропрацювали на територіях
радіоактивного забруднення більше 12
місяців, менше 12 місяців, але більше
одного місяця, і менше місяця.

Стаття 57 цього Закону не встановлює
прямого правила для визначення
середнього заробітку осіб, які
працювали на територіях
радіоактивного забруднення неповні
кілька місяців.

Аналіз правил, встановлених для
визначення середнього заробітку осіб,
які пропрацювали на територіях
радіоактивного забруднення менше 12
місяців, але більше одного або менше
одного місяця, дає підстави вважати, що
середній заробіток таких осіб, які
працювали на цих територіях декілька
календарних місяців підряд, але в
кожному з них менше місяця, має
визначатися за допомогою послідовного
застосування згаданих правил. При
цьому, календарним місяцем є місяць за
календарем (січень, лютий, березень і
т.д.), тобто період з першого по останній
день кожного місяця календарного року
(з 01 по 30 (31) число).

Законом встановлено, що у випадках,
коли особа пропрацювала на вказаних
територіях менше місяця, пенсія може
обчислюватись із заробітку за цей
календарний місяць з додаванням до
заробітку на основній роботі.

Якщо особа працювала на територіях
радіоактивного забруднення декілька
місяців підряд, але в кожному з них
неповний місяць, заробіток за кожен з
цих місяців має визначатися шляхом
додавання до заробітку на основній
роботі.

Для визначення середнього заробітку,
загальну суму заробітку за декілька
місяців, визначену у зазначений спосіб,
необхідно поділити на їх кількість,
оскільки, у випадку, коли особа, яка
звернулася за пенсією, пропрацювала на
територіях радіоактивного забруднення
менше 12 місяців, середньомісячний
заробіток визначається шляхом поділу
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на кількість цих місяців.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС з 19.06.1986 року
по 29.06.1986 року, тобто позивач працював
на території радіоактивного
забруднення 10 днів підряд. Доказів
того, що в цей час він працював повний
місяць суду апеляційної інстанції
надано не було.

Більше того, згідно посилань суду
першої інстанції на довідку ВАТ
«Здолбунівське АТП-15662» від 03.04.2008 року,
позивач працював на роботах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30
кілометровій зоні з 19.06.1986 року по 29.06.1986
року, тобто позивач працював не повний
календарний місяць.

Тому, враховуючи вищенаведене, вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
провести перерахунок призначеної йому
пенсії із розрахунку заробітної плати
за чеврень 1986 року, апеляційний суд
вважає безпідставними, оскільки при
обрахунку пенсії позивача необхідно
враховувати його середній заробіток,
обчислений шляхом додавання заробітку
за кожен місяць до заробітку на
основній роботі, з наступним діленням
отриманої суми на кількість місяців.

Вказана позиція апеляційного суду
узгоджується з рішеннями Верховного
Суду України, зокрема, з постановою від
12.06.2012 року у справі №21-185а12, постановою
від 20.03.2007 року у справі №21-1069во06 та від
15.05.2007 року у справі №21-1061во06.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області - задовольнити.

Постанову Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 11 січня 2011
року у справі № 2а-12/11 - скасувати та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Постанова апеляційного
адміністративного суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.Б.
Заверуха

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін