Справа № 2а-9545/09/0470
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/43500/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Вербицької О. В.
Федорова М.О.секретаря судового
засідання Волошина В.М.,

представник позивача Шакера
С. В.

представник відповідача не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
червня 2011 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
"Нікопольський хлібокомбінат" до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції у
Дніпропетровській області про
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА

Відкрите акціонерне товариство
"Нікопольський хлібокомбінат" (далі -
ВАТ "Нікопольський хлібокомбінат")
звернулось до суду з позовом до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції у
Дніпропетровській області (далі -
Нікопольська ОДПІ) в якому просить
визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
червня 2011 року позов ВАТ "Нікопольський
хлібокомбінат" задоволено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року апеляційну скаргу
Нікопольської ОДПІ задоволено
частково. Скасовано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 29 червня 2011
року в частині визнання протиправним
та скасування рішення Нікопольської
ОДПІ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій №/0/21396 від 15
травня 2009 року, та прийнято нову
постанову, якою відмовлено ВАТ
"Нікопольський хлібокомбінат" у
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Нікопольська ОДПІ подала касаційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
червня 2011 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року та відмовити ВАТ "Нікопольський
хлібокомбінат" у задоволенні позовних
вимог.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про заміну сторони
правонаступником у зв'язку з
утворенням Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази
перейменування відповідача, судова
колегія вважає, що заявлене клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Нікопольською ОДПІ проведена планова
виїзна перевірка ВАТ "Нікопольський
хлібокомбінат" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2008
року по 31 грудня 2008 року. За
результатами перевірки складено акт
№763/231/00381381 від 28 квітня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення ВАТ
"Нікопольський хлібокомбінат" вимог пп.
7.4.1 п. 7.4 ст. 7, пп. 5.4.4 п. 5.4 ст. 5, п. 1.26 ст. 1,
п. 5.1 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств"; п. 4.1 ст. 4 Закону
України "Про податок на додану
вартість"; пп. 4.2.9 "г" п. 4.2. ст. 4, пп. 8.1.1 п.
8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" та п.2.6 Положення
про ведення касових операцій в
національній валюті України,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року №637.

На підставі акта перевірки
Нікопольською ОДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення від 15 травня 2009
року: №/0/21394, яким ВАТ
"Нікопольський хлібокомбінат"
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 67016, 51 грн.; №/0/21395, яким ВАТ
"Нікопольський хлібокомбінат"
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в загальному розмірі
2766604, 04 грн., у т.ч. за основним платежем -
1844402,69 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 922201, 35 грн.; №/0/21397, яким
ВАТ "Нікопольський хлібокомбінат"
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок з
доходів найманих працівників в
загальному розмірі - 8751, 15, у т. ч. за
основним платежем - 2917, 05 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 5834, 10 грн.; рішення
№/0/21396 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі - 5125, 00
грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в періоді, який
перевірявся, ВАТ "Нікопольський
хлібокомбінат" здійснювало операції з
реалізації готової продукції
(хлібобулочних виробів, в т.ч. за
договором комісії), товарів
(сільськогосподарської продукції по
договорам комісії) та надання послуг з
оренди основних засобів.

Відповідно до пп. 7.4.1, п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" доход, отриманий
від продажу товарів (робіт, послуг)
особам які не є платниками податку,
встановленого ст.10 цього Закону, або
сплачують податок на прибуток за
іншими, ніж платник податку, ставками,
визначається виходячи із договірних
цін, але не менше за звичайні ціни на
такі товари (роботи, послуги), що діяли
на дату такого продажу.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України
"Про податок на додану вартість" база
оподаткування операції з поставки
товарів (послуг) визначається виходячи
з їх договірної (контрактної) вартості,
визначеної за вільними цінами, але не
нижче за звичайні ціни, з урахуванням
акцизного збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно із
законами України з питань
оподаткування (за винятком податку на
додану вартість, а також збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку, що включається до
ціни товарів (послуг). До складу
договірної (контрактної) вартості
включаються будь-які суми коштів,
вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
в зв'язку з компенсацією вартості
товарів (послуг).

У разі якщо звичайна ціна на товари
(послуги) перевищує договірну ціну на
такі товари (послуги) більше ніж на 20
відсотків, база оподаткування операції
з поставки таких товарів (послуг)
визначається за звичайними цінами.

Відповідно до пп. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" якщо цим пунктом не
встановлено інше, звичайною вважається
ціна товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведене
зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Відповідно до абз. 1 пп. 1.20.2 п. 1.20 ст. 1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" для визначення
звичайної ціни товару (робіт, послуг)
використовується інформація про
укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з
ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних
умовах. Зокрема, враховуються такі
умови договорів, як кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної
партії), строки виконання зобов'язань,
умови платежів, звичайних для такої
операції, а також інші об'єктивні умови,
що можуть вплинути на ціну. При цьому
умови договорів на ринку ідентичних (у
разі їх відсутності - однорідних)
товарів (робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

Згідно пп. 1.20.8 п. 1.20 ст. 1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" обов'язок доведення того,
що ціна договору не відповідає рівню
звичайної ціни у випадках, визначених
цим Законом, покладається на
податковий орган у порядку,
встановленому Законом.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Нікопольською ОДПІ
зроблено висновок про реалізацію
хлібобулочних виробів не за звичайними
цінами в результаті аналізу відпускних
цін на хліб для покупців - неплатників
податку по видатковим накладним та
товарно-транспортним накладним з
огляду на встановлену розбіжність в
ціні одиниці продукції по фізичним
особам-підприємцям. Різниця при
співставленні між цінами на ідентичну
продукцію та фактичною сумою
реалізації склала 799108, 44 грн.

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що Нікопольською ОДПІ не обґрунтовано
застосовано ціну реалізації хлібної
продукції на адресу ПП ОСОБА_5 та ЗАТ
"Центральний універмаг" в якості
звичайної при продажу хлібобулочних
виробів фізичним особам - підприємцям,
які не є платниками податку на
прибуток. В акті перевірки відсутній
аналіз умов договорів, на підставі яких
відбувався такий продаж, зокрема, не
враховано базис поставки, кількість
товару, порядку оплати тощо, що є
обов'язковою умовою для визначення
звичайної ціни товару (робіт, послуг).
Інформація щодо фактичних цін на
аналогічний або подібний товар у
співставних умовах продажу не
використовувалась, не враховано, що
хлібобулочні вироби поставлялись за
місцем їх знаходження, тоді як інші
покупці придбавали продукцію
безпосередньо на ВАТ "Нікопольський
хлібокомбінат". Тому факт продажу
позивачем продукції на адресу фізичних
осіб-підприємців - неплатників податку
на прибуток не за звичайними цінами є
не доведеним, внаслідок чого висновок
Нікопольською ОДПІ про порушення ВАТ
"Нікопольський хлібокомбінат" вимог пп.
7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
порушення п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про
податок на додану вартість" є
необґрунтованим.

Також, судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ВАТ "Нікопольський
хлібокомбінат" та ПП "Реарді", ДП
"Регіон-Маркет", ТОВ "Фоззі Ост" укладені
договори на проведення маркетингових
досліджень, заходів та надання послуг
мерчандайзингу.

Відповідно до пп. 5.4.4 п. 5.4 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат
платника податку включаються витрати
на проведення передпродажних та
рекламних заходів стосовно товарів
(робіт, послуг), що продаються
(надаються) такими платниками податку.

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що витрати на мерчандайзинг
відображаються у складі валових витрат
лише у разі, якщо вони відповідають
витратам на передпродажні та рекламні
заходи, які зазначені в пп. 5.4.4 п. 5.4 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств". Тому надання
послуг в межах договорів не суперечить
законодавству України, меті діяльності
ВАТ "Нікопольський хлібокомбінат",
пов'язано з його господарською
діяльністю, і вартість таких послуг
підлягає віднесенню до складу валових
витрат, а сума податку на додану
вартість в складі ціни цих послуг
віднесенню до складу податкового
кредиту відповідних податкових
періодів.

Відповідно до пп. 5.2.1. п. 5.2 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій дійшли висновку про
безпідставність податкових
повідомлень-рішень від 15 травня 2009 року
№/0/21394, №/0/21395, №/0/21397.
Разом з тим, рішення №/0/21396 від 15
травня 2009 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
5125, 00 грн. скасоване рішенням ДПА у
Дніпропетровській області від 28 липня
2009 року, а тому суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що в
частині визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
№/0/21396 від 15 травня 2009 року,
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позовних вимог ВАТ
"Нікопольський хлібокомбінат".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Здійснити процесуальне
правонаступництво та замінити
Нікопольську об'єднану державну
податкову інспекцію у
Дніпропетровській області на
Нікопольську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

Касаційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення,
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О. В. Вербицька М.О.
Федоров