Справа № 815/5057/13-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 р. Справа № 815/5057/13-а

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: СП
«Татра-Юг»Лужанський П.С. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на Постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25 жовтня 2013 року по справі за
позовом спільного підприємства з
іноземними інвестиціями «Татра-Юг» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними дій, скасування
рішень, зобов'язання вчинити певні дії,
-

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними дій, скасування рішень,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року позов задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправними дії державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби щодо
відмови у визнанні декларації з
податку на прибуток за 1 квартал 2013 року
від 23.04.2013 року та декларації з податку
на додану вартість за квітень 2013 року
від 18.05.2013 року спільного підприємства
з іноземними інвестиціями «Татра-Юг» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю, з наданими до них
додатками, податковою звітністю.

Визнано протиправними дії державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби щодо
відмови в реєстрації
розрахунку-коригування № 3 від 22.04.2013
року до податкової накладної № 3 від
27.09.2012 року та розрахунку-коригування №
4 від 22.04.2013 року до податкової
накладної № 6 від 28.09.2012 року.

Скасовано рішення державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби №18038/10/15-01
від 26.04.2013 року, №18724/10/15-01 від 08.05.2013 року
та № 167/10/18-4 від 27.06.2013 року.

Зобов'язано державну податкову
інспекцію у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області визнати декларацію
позивача з податку на прибуток за 1
квартал 2013 року від 23.04.2013 року та
декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2013 року від 18.05.2013
року спільного підприємства з
іноземними інвестиціями «Татра-Юг» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю податковою звітністю
та такими, що подані у день фактичного
їх отримання державною податковою
інспекцією у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби, із відображенням
цих даних в особовій картці платника
податку.

Зобов'язано державну податкову
інспекцію у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області визнати
розрахунок-коригування № 3 від 22.04.2013
року до податкової накладної № 3 від
27.09.2012 року та розрахунок-коригування №
4 від 22.04.2013 року до податкової
накладної № 6 від 28.09.2012 року такими, що
подані у день їх фактичного отримання
державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
СПІІ «Татра-Юг» було зареєстровано
17.01.2008 року виконавчим комітетом
Одеської міської ради,
(а.с. 29-32). Підприємство знаходиться на
обліку платників податків у
Приморському районі м. Одеси.

28.01.2013 року між СПІІ «Татра-Юг» та ДПІ у
Приморському районі м. Одеси було
укладено договір № 2 про визнання
електронних документів платника
податків (а.с. 64).

23.04.2013 року СПІІ «Татра-Юг» було
надіслано до ДПІ у Приморському районі
м. Одеси засобами електронного зв'язку
декларацію з податку на прибуток за 1
квартал 2013 року з додатками, що
підтверджується квитанціями
центрального порталу прийому
звітності Державної податкової служби
України від 23.04.2013 року (а.с. 164- 170, 10-13).

Згідно рішення ДПІ у Приморському
районі м. Одеси № 18038/10/15-01 від 26.04.2013
року декларацію СПІІ «Татра-Юг» ТОВ з
податку на прибуток за 1 квартал 2013 року
не визнано податковою звітністю, у
зв'язку з тим, що підприємством її
подано з порушенням загальних вимог
оформлення документів податкової
звітності згідно норм ст. 48 Податкового
кодексу України, а саме: достовірність
вказаних у декларації даних та
обов'язкових реквізитів не
підтверджується даними довідників - не
встановлення місцезнаходження
підприємства підтверджує
невідповідність обов'язкових
реквізитів в податковій декларації,
яка втрачає статус податкової
звітності. У зазначеному рішенні
податковим органом також було
повідомлено СПІІ «Татра-Юг» про
необхідність внести відповідні зміни
до Єдиного державного реєстру та
надати нову податкову звітність (а.с. 8).

23.04.2013 року СПІІ «Татра-Юг» було
надіслано до ДПІ у Приморському районі
м. Одеси засобами електронного зв'язку
розрахунок-корегування №3 від 22.04.2013
року до податкової накладної № 3 від
27.09.2012 року на суму 93 166,08 грн., у тому
числі податок на додану вартість - 15 527,68
грн. (а.с. 86, 87) та розрахунок-коригування
№ 4 від 22.04.2013 року до податкової
накладної № 6 від 28.09.2012 року на суму 158
833,92 грн., у тому числі податок на додану
вартість - 26 472,32 грн. (а.с. 88, 89), які,
згідно квитанцій центрального порталу
прийому звітності Державної
податкової служби України не прийнято
у зв'язку з тим, що місцезнаходження
юридичної особи продавця
товарів/послуг - СПІІ «Татра-Юг», що
зазначено у документах, не відповідає
інформації Єдиного державного реєстру
(а.с. 18, 19).

16.04.2013 року ДПІ у Приморському районі м.
Одеси на підставі запиту на
встановлення місцезнаходження
платника податків від 16.04.2013 року № 52
(а.с. 117), проведено перевірку
місцезнаходження СПІІ «Татра-Юг», за
результатами якої складено акт №
2434/15-2/20038571 від 16.04.2013 року. В акті
зазначено, що за результатами
проведених заходів не встановлено
місцезнаходження платника податків -
СПІІ «Татра-Юг» (а.с. 116).

На підставі зазначеного акту,
податковим органом було складено
стосовно СПІІ «Татра-Юг» повідомлення
форми № 18-ОПП про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням,
яке в подальшому було надіслано до
відділу державних реєстраторів
виконавчого комітету Одеської міської
ради.

18.04.2013 року, у зв'язку з надходженням
зазначеного повідомлення, державним
реєстратором на адресу СПІІ «Татра-Юг»
ТОВ: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 9,
було направлено повідомлення № 2-1212
щодо необхідності подання державному
реєстратору реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу у термін до 18.05.2013 року (а.с. 33).

26.04.2013 року СПІІ «Татра-Юг» було подано
державному реєстратору реєстраційну
картку про підтвердження відомостей
про юридичну особу, про що державним
реєстратором Григорєвим А.С. до Єдиного
державного реєстру був внесений
відповідний запис №8030659 від 26.04.2013
року (а.с. 34, 102-103).

07.05.2013 року СПІІ «Татра-Юг» було подано
до ДПІ у Приморського району м. Одеси
засобами електронного зв'язку нову
звітну декларацію з податку на
прибуток за 1 квартал 2013 рок з
додатками, що підтверджується
квитанціями центрального порталу
прийому звітності Державної
податкової служби України від 07.05.2013
року (а.с.14-17).

Згідно рішення ДПІ у Приморському
районі м. Одеси № 18724/10/15-01 від 08.05.2013
року декларацію СПІІ «Татра-Юг» ТОВ з
податку на прибуток за 1 квартал 2013 року
від 07.05.2013 року не визнано податковою
звітністю, у зв'язку з тим, що
підприємством подано її з порушенням
загальних вимог оформлення документів
податкової звітності, встановлених
статтею 48 Податкового кодексу України,
а саме: достовірність вказаних у
декларації даних та обов'язкових
реквізитів не підтверджується даними
довідників - не встановлення
місцезнаходження платника податків
підтверджує невідповідність
обов'язкових реквізитів в податковій
декларації, яка втрачає статус
податкової звітності. У зазначеному
рішенні податковим органом також було
повідомлено СПІІ «Татра-Юг» про
необхідність внести відповідні зміни
до Єдиного державного реєстру та
надати нову податкову звітність (а.с. 9).

13.05.2013 року ДПІ у Приморському районі м.
Одеси, у зв'язку з встановленням
відсутності СПІІ «Татра-Юг» за
місцезнаходженням, було в
односторонньому порядку розірвано
договір № 2 від 28.01.2013 року про визнання
електронних документів СПІІ
«Татра-Юг» ТОВ.

18.05.2013 року СПІІ «Татра-Юг» було
отримано від державного реєстратора
повідомлення № 2-1324 від 07.05.2013 щодо
необхідності подання державному
реєстратору реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу у термін до 07.06.2013 року, у зв'язку з
отриманням від податкового органу
повідомлення форми № 18-ОПП про
відсутність підприємства за
місцезнаходженням (а.с. 35).

СПІІ «Татра-Юг» 23.05.2013 року було подано
державному реєстратору реєстраційну
картку про підтвердження відомостей
про юридичну особу, про що державним
реєстратором Болгар К.М. до Єдиного
державного реєстру був внесений
відповідний запис №9030659 від 23.05.2013
року (а.с. 36, 102-103).

18.05.2013 року СПІІ «Татра-Юг» було
надіслано до ДПІ у Приморському районі
м. Одеси засобами електронного зв'язку
декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2013 року, яка не
прийнята податковим органом на
підставі того, що «для платника
податків заборонено прийом звітності
по електронній пошті», що
підтверджується квитанцією
центрального порталу прийому
звітності Державної податкової служби
України від 18.05.2013 року (а.с.171-180, 20).

24.05.2013 року СПІІ «Татра-Юг» на
вищезазначені дії та рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси щодо
неприйняття податкової звітності СПІІ
«Татра-Юг» ТОВ до Державної податкової
служби було направлено скаргу в
порядку адміністративного оскарження
(а.с. 43-46), за результатами розгляду якої
Головним управлінням Міндоходів в
Одеській області було відмовлено в її
задоволенні та надіслано на адресу
СПІІ «Татра-Юг» лист №131/10/15-32-15-а-23 від
21.06.2013 року, в якому повідомлено, що
13.05.2013 року податковим органом було в
односторонньому порядку було
розірвано договір № 2 від 28.01.2013 року
про визнання електронних документів
СПІІ «Татра-Юг» та рекомендовано
позивачу внести зміни щодо
місцезнаходження платника податку до
Єдиного державного реєстру та надати
нову податкову звітність (а.с. 47-49).

Одночасно, СПІІ «Татра-Юг» було
направлено до ДПІ у Приморському
районі м.Одеси декларацію з податку на
прибуток за 1 квартал 2013 року поштою,
яка податковим органом була отримана
18.06.2013 року.

Рішенням ДПІ у Приморському районі м.
Одеси № 167/10/18-4 від 27.06.2013 року
декларацію СПІІ «Татра-Юг» з податку на
прибуток за 1 квартал 2013 року від 18.06.2013
року не визнано податковою звітністю, у
зв'язку з тим, що податкова декларація
повинна містити обов'язкові реквізити,
а саме повне найменування платника
податків згідно з реєстраційними
документами. У зазначеному рішенні
податковим органом також було
повідомлено СПІІ «Татра-Юг» про
необхідність надати нову податкову
звітність, оформлену належним чином
(а.с. 111).

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК
України) він регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України
визначено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України
податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація,
яку повинна містити форма податкової
декларації та за відсутності якої
документ втрачає визначений цим
Кодексом статус із настанням
передбачених законом юридичних
наслідків (п. 48.2).

Пунктом 48.3 ст. 48 ПК України передбачено,
що податкова декларація повинна
містити такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Податкова декларація повинна бути
підписана керівником платника
податків або уповноваженою особою, а
також особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до
контролюючого органу. Достатнім
підтвердженням справжності документа
податкової звітності є наявність
оригіналу підпису уповноваженої особи
на документі у паперовій формі або
наявність в електронному документі
електронного цифрового підпису
платника податку (п. 48.5).

Податкова звітність, складена з
порушенням норм цієї статті, не
вважається податковою декларацією (п.
48.7).

Відповідно до п.49.3 ст. 49 ПК України
податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Згідно п.49.4 ст. 49 ПК України платники
податків, що належать до великих та
середніх підприємств, подають
податкові декларації до контролюючого
органу в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.8 ст. 49 ПК України передбачено,
що прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

За умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом (п. 49.9).

У разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови (п. 49.11).

У разі отримання відмови контролюючого
органу у прийнятті податкової
декларації платник податків має право,
зокрема, оскаржити рішення
контролюючого органу у порядку,
передбаченому статтею 56 цього Кодексу
(п. 49.12).

У разі якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови контролюючим органом
(посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом (п. 49.13).

Відповідно до п. 4.13 Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом
Державної податкової служби України
від 14.06.2012 № 516 (далі Методичні
рекомендації № 516) податкова звітність
складається та надсилається до центру
обробки електронних звітів (далі ЦОЕЗ)
в електронному вигляді з накладанням
електронного цифрового підпису (далі
ЕЦП) засобами телекомунікаційного
зв'язку без додання роздрукованих
оригіналів на паперових носіях.
Звітність приймається засобами
телекомунікаційного зв'язку.

Адресат звітності (далі АЗ) при
одержанні звітності в електронній
формі від платника податків формує та
направляє повідомлення про отримання
звітності, що засвідчує факт і час
доставки звітності до ЦОЕЗ.

Факт приймання звіту в електронній
формі адресатом звітності від платника
податків підтверджується другою
квитанцією, у якій визначаються
реквізити прийнятого податкового
документа в електронній формі,
відповідність податкового документа в
електронній формі формату (стандарту)
електронного документа, результати
перевірки ЕЦП, інформація про платника
податків (назва та код ЄДРПОУ
підприємства), дата та час приймання
звіту, реєстраційний номер, податковий
період, за який подається звіт, та дані
про відправника квитанції. На цю
квитанцію накладається ЕЦП ЦОЕЗ,
здійснюється її шифрування, після чого
друга квитанція надсилається платнику
податків засобами телекомунікаційного
зв'язку. Датою та часом надання
податкового документа в електронному
вигляді до ОДПС є дата та час,
зафіксовані у першій квитанції.

До розробки та затвердження пакетного
способу подання податкової звітності
засобами телекомунікаційного зв'язку
податкові декларації та додатки до них
можуть направлятись платником
податків з розривом у часі, але повний
пакет документів податкової звітності
з податку від платника податку повинен
надійти до граничного терміну подання
звітності відповідно до термінів,
вказаних у Кодексі.

Для платників податків, які обрали
електронний спосіб надання звітності,
запроваджено додатковий сервіс -
укладання договору про визнання
електронних документів та
повідомлення про реєстрацію ЕЦП в
електронній формі.

У додатку 6 до Методичних рекомендацій
№ 516 наведений довідник причин, з яких
податкова звітність не вважається
податковою декларацією, серед яких,
зокрема, не зазначення обов'язкових
реквізитів згідно п. 48.3 ст. 48
Податкового кодексу України, подання
декларації без обов'язкових додатків.

Порядок коригування платником
податків - продавцем товарів/послуг
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, відображених у виданих
покупцю товарів/послуг податкових
накладних визначений ст.ст. 192, 201
Податкового кодексу України та
Порядком заповнення податкової
накладної, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України «Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної» від 01.11.2011 року №
1379 (далі Порядок № 1379).

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при
здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Пунктом 192.1 ст. 192 ПК України
передбачено, що якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:
постачальник відповідно збільшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; отримувач
відповідно збільшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення перерахунку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня. Датою та
часом надання податкової накладної
та/або розрахунку коригування в
електронному вигляді до Державної
податкової адміністрації України є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Пунктом 18 Порядку № 1379 передбачено, що
у разі здійснення коригування сум
податкових зобов'язань відповідно до
статті 192 розділу V Кодексу
постачальник товарів/послуг виписує
розрахунок коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної (далі - розрахунок
коригування) за формою згідно з
додатком 2 до податкової накладної.

Порядок складання, реєстрації,
зберігання розрахунку коригування
аналогічний порядку, передбаченому для
податкових накладних.

Згідно п. 19 Порядку № 1379 оригінал
розрахунку коригування надається
покупцю товарів/послуг. Копія
залишається у продавця. Якщо
розрахунок коригування складається
платником податку до податкової
накладної, яка відповідно до пункту 201.10
статті 201 розділу V та пункту 11
підрозділу 2 розділу XX Кодексу підлягає
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних, такий розрахунок
надається покупцю тільки після його
реєстрації у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

На титульному аркуші розрахунку
коригування вказується, до якої
податкової накладної та за яким
договором вносяться зміни (п. 21).

У податковій накладній у відповідності
до п. 201.1 ст. 201 ПК України зазначаються
в окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Згідно п. 4 Порядку № 1379
місцезнаходження (податкова адреса)
продавця та місцезнаходження
(податкова адреса) покупця вказуються з
урахуванням вимог статті 45 глави I
розділу II Кодексу та статей 29 і 93
Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про яке
містяться в Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.

Як вбачається із спірних податкових
декларацій та розрахунків-коригування,
зазначеним позивачем в цих документах
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд.
9. При цьому, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, ця адреса
співпадає з адресою СПІІ «Татра-Юг» в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб-підприємців,
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003
року № 755-IV (далі Закон України № 755-IV).

Відповідно до абзацу 5 ст. 1 Закону
України № 755-IV місцезнаходженням
юридичної особи є адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені.

Згідно ст. 16 Закону України № 755-IV з
метою забезпечення органів державної
влади та учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб (підприємців)
створюється Єдиний державний реєстр,
який містить відомості щодо
місцезнаходження юридичної особи, дати
та номеру записів про проведення
державної реєстрації юридичної особи,
дати та номери записів про внесення
змін до нього, дати видачі або заміни
свідоцтва про державну реєстрацію,
дані про установчі документи, дати та
номери записів про внесення змін до
них, про відсутність юридичної особи за
її місцезнаходженням, тощо.

Частиною 1 ст. 17 Закону України № 755-IV
передбачено, що відомості про юридичну
особу або фізичну особу-підприємця
включаються до Єдиного державного
реєстру шляхом внесення записів на
підставі відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України.

Відповідно до ч. 11 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
юридична особа зобов'язана подавати
(надсилати) щороку протягом місяця, що
настає за датою державної реєстрації,
починаючи з наступного року,
державному реєстратору для
підтвердження відомостей про юридичну
особу реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

У разі ненадходження в установлений
частиною одинадцятою даної статті
строк реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу або у разі надходження
державному реєстратору від органу
державної податкової служби
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор, у відповідності до ч. 12 ст. 19
Закону України №755-IV, зобов'язаний
надіслати поштовим відправленням
протягом п'яти робочих днів юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Згідно ч. 14 ст. 19 Закону України № 755-IV у
разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу. Якщо державному реєстратору
повернуто поштового відправлення,
державний реєстратор повинен внести до
Єдиного державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Порядок направлення державному
реєстратору повідомлення про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням органом державної
податкової служби встановлено
розділом ХІІ Порядку обліку платників
податків і зборів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 09.12.2011 року № 1588 (далі Порядок № 1588).

Відповідно до п. 12.2. Порядку № 1588,
підрозділи органу державної
податкової служби встановлюють
місцезнаходження платника податку:

- стосовно платників податків, якими не
подано у встановлені законом терміни
податкових декларацій (звітів,
розрахунків), у порядку, передбаченому
законодавством, самостійно визначають
суму грошового зобов'язання, проводять
роботу з узгодження грошового
зобов'язання та інші заходи;

- стосовно платників податків, які
мають податковий борг, у порядку,
передбаченому законодавством,
здійснюють заходи з погашення
податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а
також при призначенні чи проведенні
будь-якого виду перевірки платника
податків чи при виконанні інших
службових обов'язків працівниками
органів державної податкової служби
здійснюється або може здійснюватись
перевірка місцезнаходження (місця
проживання) платника податків. За
наслідками перевірки складається акт
перевірки місцезнаходження платника
податків. Якщо встановлено відсутність
платника податків за його
місцезнаходженням (місцем проживання),
то проводиться робота із з'ясування
фактичного місця розташування
(місцезнаходження, місця проживання)
платника податків, відповідальних та
пов'язаних осіб.

Щодо кожного платника податків,
стосовно якого виявлена відсутність
його за місцезнаходженням (місцем
проживання) та нез'ясоване його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання), підрозділ органу
державної податкової служби, який
з'ясував зазначений факт, готує та
передає підрозділам податкової
міліції запит на встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за встановленою
формою (п. 12.4 Порядку).

Якщо за результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
державної податкової служби приймає
рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття
заходів, передбачених частиною
дванадцятою статті 19 Закону. Копія
повідомлення підшивається до
реєстраційної частини облікової
справи платника податків. Про
направлення такого повідомлення
вноситься запис до журналу обліку
повідомлень про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням за формою №
19-ОПП (додаток 25) (п. 12.5 Порядку).

Відповідачем ні в суді першої ні в суді
апеляційної інстанції не було
зазначено обставин, що могли бути
підставою для встановлення
місцезнаходження платника податку, як
то: не подання у встановлені законом
терміни СПІІ «Татра-Юг» податкових
декларацій, звітів, розрахунків,
наявності у податкового органу підстав
для нарахування позивачу грошових
зобов'язань та проведення роботи з
підприємством щодо їх узгодження,
наявності у підприємства податкового
боргу, необхідності у ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
здійснювати заходи з його погашення.
Відповідачем на обґрунтування
наявності у податкового органу таких
підстав не наведено фактів щодо
призначення будь-якого виду перевірки
СПІІ «Татра-Юг» та необхідності
встановлення місцезнаходження
платника податків у зв'язку з
неможливістю її проведення.

Отже, у ДПІ у Приморському районі м.
Одеси були відсутні правові підстави
щодо встановлення місцезнаходження
СПІІ «Татра-Юг».

Згідно п. 3.1 Положення про організацію
взаємодії підрозділів податкової
міліції з іншими структурними
підрозділами органів державної
податкової служби для встановлення
місцезнаходження платника податків,
затвердженого наказом ДПА України від
17.05.2010 року № 336 (далі Положення № 336)
щодо кожного платника податків, який
відсутній за місцезнаходженням (місцем
проживання) та місцезнаходження (місце
проживання) якого не з'ясовано,
структурні підрозділ органу ДПС
проводить такі заходи: шляхом
спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд
за місцезнаходженням тощо) із
платником податків з'ясовує його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання); за допомогою Єдиного банку
даних платників податків встановлює
місце проживання засновників і
керівників платника податків та
отримує інформацію стосовно інших
платників податків, де зазначені особи
є засновниками чи керівниками.

У разі підтвердження відсутності
платника податків за
місцезнаходженням (місцем проживання)
структурний підрозділ органу ДПС, який
є ініціатором запиту, готує за
відповідною формою запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків та
направляє до підрозділу податкової
міліції.

Пунктом 4.1 Положення № 336 передбачено,
що підрозділ податкової міліції при
прийнятті рішення про організацію
заходів із встановлення
місцезнаходження платника податків
обов'язково здійснює вихід за його
адресою. У разі незнаходження за
адресою платника податків необхідно:
якщо платник податків зареєстрований
за адресою приміщення, в якому
розташовано виробництво, офіси тощо,
необхідно опитати власника
приміщення-орендодавця (за згодою) щодо
оренди та місцезнаходження платника
податків, вказаного у запиті (пояснення
або рапорт).

За необхідності співробітник
податкової міліції звертається із
письмовим запитом до відповідного
структурного підрозділу органів ДПС
про отримання інформації щодо джерел
доходів засновників і керівників
платника податків. За встановленими
адресами здійснюються виїзди та
опитуються засновники і керівники
платника податків (за згодою) щодо
фактичного місцезнаходження платника
податків та документів
фінансово-господарської діяльності
(заходи оформлюються поясненням або
рапортом). Проводяться інші заходи, які
не суперечать чинному законодавству, з
метою встановлення місцезнаходження
платника податків.

Разом з тим ДПІ у Приморському районі м.
Одеси не було надано до суду будь-яких
доказів щодо дотримання податковим
органом визначеного Порядком № 336
обов'язку щодо вжиття вичерпних
заходів щодо встановлення
місцезнаходження позивача. Не було
зазначено про проведення зазначених
заходів і представником відповідача в
судовому засіданні. З цих підстав суд
критично відноситься та не приймає, в
якості належних доказів встановлення
фактичного незнаходження платника
податків, акт ДПІ у Приморському районі
м. Одеси №2434/15-2/200038571 від 16.04.2013 року,
який був підставою для складення
повідомлення форми № 18-ОПП про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням від 18.04.2013 року. При
цьому слід зазначити, що доказів
встановлення фактичного незнаходження
СПІІ «Татра-Юг» за юридичною адресою,
на підставі яких податковим органом
було складено повідомлення форми №
18-ОПП від 07.05.2013 року, відповідачем до
суду взагалі надано не було.

Відповідачем також не надано доказів
внесення запису про направлення до
відділу державних реєстраторів
виконавчого комітету Одеської міської
ради повідомлень форми № 18-ОПП про
відсутність СПІІ «Татра-Юг» за
місцезнаходженням до журналу обліку
повідомлень про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням за формою №
19-ОПП, як то передбачено п. 12.5 Порядку №
1588.

З урахуванням вищевикладеного, суд
першої інстанції цілком обґрунтовано
дійшов до висновку про відсутність у
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
підстав для складання та направлення
повідомлень форми №18-ОПП щодо
відсутності СПІІ «Татра-Юг» за
місцезнаходженням до відділу
державних реєстраторів виконавчого
комітету Одеської міської ради, на
підставі яких останнім направлялись
позивачу повідомлення щодо
необхідності подання державному
реєстратору реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу № 2-1212 від 18.04.2013 року та № 2-1324 від
07.05.2013 року.

Судом першої інстанції також
встановлено, що СПІІ «Татра-Юг» на
підставі договору оренди № 1/05 від
01.11.2011 року орендує у МП ТОВ
«Одеселектропастранс ЛТД» для
здійснення статутної діяльності
нежитлове приміщення за адресою: м.
Одеса, вул. Водопровідна, буд. 9. Термін
орендного користування нежитловим
приміщенням спливає 01.10.2014 року (а.с.
90-92).

Згідно відомостей, які містяться
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
зазначена адреса є місцезнаходженням
СПІІ «Татра-Юг» (а.с. 93-97).

Під час судового розгляду справи
судом досліджено витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців серії АГ №
232453 (а.с. 102-103), згідно якої у
реєстраційній справі СПІІ «Татра-Юг»
ТОВ наявні наступні записи та назви
реєстраційних дій, зокрема: 26.04.2013 року,
8030659, підтвердження відомостей
про юридичну особу; 23.05.2013 року,
9030659, підтвердження відомостей
про юридичну особу; 04.06.2013 року,
0030659, підтвердження відомостей
про юридичну особу; 18.06.2013 року,
1030659, підтвердження відомостей
про юридичну особу; 27.06.2013 року,
2030659, підтвердження відомостей
про юридичну особу; 02.08.2013 року,
3030659, підтвердження відомостей
про юридичну особу. У період виникнення
спірних правовідносин будь-яких
записів щодо відсутності СПІІ
«Татра-Юг» за місцезнаходженням
юридичної особи у Єдиний державний
реєстр державними реєстраторами не
вносилось.

При цьому, після направлення відділом
державних реєстраторів виконавчого
комітету Одеської міської ради
позивачу повідомлень щодо
необхідності подання державному
реєстратору реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу № 2-1212 від 18.04.2013 року та № 2-1324 від
07.05.2013, СПІІ «Татра-Юг» відповідно 26.04.2013
року та 23.05.2013 року, подавались
державному реєстратору реєстраційні
картки про підтвердження відомостей
щодо місцезнаходження юридичної особи,
на підставі яких державними
реєстраторами і вносились до Єдиного
державного реєстру відповідні записи.

З цих підстав, суд погоджується з
позивачем щодо безпідставності
висновків податкового органу про
незнаходження СПІІ «Татра-Юг» за
місцезнаходженням юридичної особи та
про зазначення СПІІ «Татра-Юг» в
податкових деклараціях з податку на
прибуток за 1 квартал 2013 року від 23.04.2013
року та 07.05.2013 року, а також
розрахунках-коригування до податкових
накладних недостовірних відомостей
щодо місцезнаходження підприємства.

Під час дослідження зазначених
податкових декларацій та
розрахунків-корегування, судом першої
інстанції достовірно встановлено, що в
них зазначені всі обов'язкові
реквізити, перераховані у п. 48.3 ст. 48 та
п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу
України, зокрема, найменування
підприємства, код платника податків
згідно з ЄДРПОУ та податковий номер
платника податку на додану вартість,
місцезнаходження юридичної особи -
платника податку.

При цьому, є помилковою позиція
відповідача щодо складання позивачем
податкових декларацій з податку на
прибуток за 1 квартал 2013 року від 23.04.2013
року та від 07.05.2013 року в порушення
вимог податкового законодавства з тих
підстав, що в зазначених деклараціях не
перелічені додатки до податкових
декларацій, що надсилались СПІІ
«Татра-Юг» до податкового органу разом
із відповідними деклараціями, оскільки
вона не ґрунтується на положеннях
чинного податкового законодавства,
адже перерахування в самих деклараціях
додатків не входить до передбаченого п.
48.3 ст. 48 ПК України переліку
обов'язкових реквізитів податкової
декларації. Обов'язок же платника
податків щодо фактичного додання цих
додатків (які відповідно до ст. 46 ПК
України є невід'ємною частиною
податкової звітності) до наданих до
податкового органу податкових
декларацій, був позивачем виконаний, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечувалось представником
відповідача.

Посилання відповідача в обґрунтування
заперечень на адміністративний позов
щодо правомірності невизнання
податковим органом податкових
декларацій позивача з податку на
прибуток за 1 квартал 2013 року від 23.04.2013
року, від 07.05.2013 року та від 18.06.2013 року
податковою звітністю на зазначення
СПІІ «Татра-Юг» у цих деклараціях
замість повної назви підприємства -
Спільне підприємство з іноземними
інвестиціями «Татра-Юг» у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю, його скороченого
найменування (СПІІ «Татра-Юг» ТОВ), не
можуть бути взяти судом до уваги,
оскільки це б призвело до формального
вирішення справи. Крім того, зазначене
скорочене найменування позивача є
загальноприйнятою абревіатурою повної
назви підприємства та у взаємозв'язку
із зазначеним у податкової звітності
кодом ЄДРПОУ СПІІ «Татра-Юг» та інших
обов'язкових реквізитів підприємства
не позбавляє контролюючий орган
можливості ідентифікувати декларанта.

З урахуванням вищевикладеного, суд
доходить до висновку про відсутність у
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
підстав для невизнання декларації з
податку на прибуток за 1 квартал 2013 року
від 23.04.2013 року, від 07.05.2013 року та від
18.06.2013 року СПІІ «Татра-Юг», разом із
наданими до неї додатками, податковою
звітністю та відмови в реєстрації
розрахунків-коригування № 3 від 22.04.2013
року до податкової накладної № 3 від
27.09.2012 та № 4 від 22.04.2013 року до
податкової накладної № 6 від 28.09.2012
року, а також розірвання договору № 2
від 28.01.2013 року про визнання
електронних документів СПІІ «Татра-Юг»
ТОВ та відповідно не прийняття з цих
підстав декларації з податку на додану
вартість за квітень 2013 року від 18.05.2013
року.

При цьому, суд не приймає до уваги
посилання відповідача на те, що
вищезазначені дії та рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси не
порушують права та інтереси СПІІ
«Татра-Юг», оскільки податкова
звітність позивача на час розгляду
справи судом вже прийнята податковим
органом, з огляду на наявність акту
камеральної перевірки від 09.07.2013 року №
294/15-4, яким встановлені порушення з боку
позивача у вигляді несвоєчасного
подання податкової звітності та
зазначено про необхідність накладення
на підприємство штрафних санкцій.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин суд вважає, що дії
щодо відмови у визнанні декларації з
податку на прибуток за 1 квартал 2013 року
від 23.04.2013 року, від 07.05.2013 року та від
18.06.2013 року, декларації з податку на
додану вартість за квітень 2013 року від
18.05.2013 року СПІІ «Татра-Юг» ТОВ з
наданими додатками, податковою
звітністю, а також щодо відмови в
реєстрації розрахунків-коригування № 3
від 22.04.2013 року до податкової накладної
№ 3 від 27.09.2012 року та № 4 від 22.04.2013 року
до податкової накладної № 6 від 28.09.2012
року, було вчинено відповідачем не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
вимогами чинного податкового
законодавства; необґрунтовано, тобто
без урахування усіх обставин, що мають
значення для вчинення дій; без
урахування принципу пропорційності,
тобто при вчиненні цих дій не було
досягнуто розумного балансу між
несприятливими наслідками для прав та
інтересів позивача та цілями, на
досягнення яких були спрямовані ці дії,
а тому позовні вимоги СПІІ «Татра-Юг» в
цій частині підлягають задоволенню
шляхом визнання протиправними
зазначених дій ДПІ у Приморському
районі та скасування рішень ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №18038/10/15-01
від 26.04.2013 року, № 18724/10/15-01 від 08.05.2013
року та № 167/10/18-4 від 27.06.2013 року.

Отже, необхідним заходом для належного
захисту прав СПІІ «Татра-Юг» є
задоволення позовних вимог про
зобов'язання податкового органу
визнати первісні декларацію з податку
на прибуток за 1 квартал 2013 року від
23.04.2013 року та декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2013 року від
18.05.2013 року з додатками до них,
податковою звітністю з дати фактичного
їх отримання ДПІ у Приморському районі
м.Одеси, із відображенням цих даних в
особовій картці платника податку;
визнати розрахунки-коригування № 3 від
22.04.2013 року до податкової накладної № 3
від 27.09.2012 року та № 4 від 22.04.2013 року до
податкової накладної № 6 від 28.09.2012 року
такими, що подані у день їх фактичного
отримання ДПІ у Приморському районі м.
Одеси.

Така правова позиція суду щодо
задоволення позивних вимог позивача у
зазначений ним спосіб узгоджується із
позицією Вищого адміністративного
суду України у справі №К/9991/16139/11,
викладеною у постанові від 13.11.2012 року.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року по справі № 815/5057/13-а, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 23
квітня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль