Справа № 2а-10706/10/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/37158/11

№ К/9991/37158/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко
Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.12.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011

у справі № 2а-10706/10/2070 Харківського
окружного адміністративного суду

за позовом Комунального підприємства
«Виробничо-технологічне підприємство
«Вода»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції (СДПІ) по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011,
позов задоволено: скасовано податкові
повідомлення-рішення № /0 від
07.04.2010, № /1 від 25.05.2010, № /2 від
15.06.2010 та № /3 від
30.08.2010 про донарахування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 340208,00 грн. та про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 102062,40 грн.

У касаційній скарзі СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що СДПІ
по роботі з великими платниками
податків у м. Харкові проведена
невиїзна документальна перевірка КП
«Виробничо-технологічне підприємство
«Вода» (КП ВТП «Вода») з питань
достовірності визначення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок у податковій декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2009 року.

Як висновок проведеної перевірки,
податковим органом встановлено
порушенням позивачем підпункту 3.2.7
пункту 3.2 ст. 3 та підпунктів 7.4.2, 7.4.3
пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (Закон №
168/97-ВР) (втратив чинність з 1 січня 2011
року у зв'язку з набранням чинності
Податковим кодексом України), а саме:
уточнюючим розрахунком від 24.02.2010 № 1617
товариство внесло виправлення в
показники податкової декларації з ПДВ
за жовтень 2009 року, зменшивши обсяг
операцій, що не є об'єктом
оподаткування, на 3963609,00 грн.; збільшено
обсяг операцій, що підлягають
оподаткуванню, на 1914664,00 грн. та
дозволений податковий кредит на 382933,00
грн. ( рядок 10.1 та колонка «Б»
відповідно).

Відповідно до вищезазначених
висновків акту перевірки СДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові та за результатами
апеляційного узгодження винесено
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 07.04.2010, № /1 від 25.05.2010, №
/2 від 15.06.2010 та № /3 від 30.08.2010
про визначення податкового
зобов`язання з податку на додану
вартість у сумі 442270,00 грн. (у т.ч. 340208,00
грн. - основний платіж та 102062,40 грн. -
штрафні (фінансові) санкції).

В судовому процесі встановлено, що на
підставі ст. 53 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
16.10.2009 та 28.10.2009 на розрахунковий
рахунок КП «ВТП «Вода» зараховані
грошові кошти у загальній сумі 3963608,74
грн. з Державного бюджету України як
субвенція на погашення заборгованості
з різниці в тарифах та теплову енергію,
послуги водопостачання і
водовідведення.

Отримані кошти КП «ВТП «Вода» на
підставі ст. 53 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
договорів № 445 від 01.10.2008, № 4-а від
01.11.2005, укладених з ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» та з Лозівським
КП «Теплові мережі» відповідно,
перерахував зазначеним суб'єктам
господарювання як погашення
заборгованості за теплову енергію,
поставлену в 2009 році. В платіжних
дорученнях в складі перерахованих сум
виділений ПДВ в загальній сумі 622709,94
грн.

Законами України про Державний бюджет
України на відповідний рік
запроваджувалися механізми цільового
фінансування за рахунок державного та
місцевих бюджетів погашення
заборгованості з різниці в тарифах за
теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися і
постачалися населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії та вказаних
послуг, тарифам, затвердженим органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування.

Ці механізми визначали порядок
компенсації від'ємної різниці між
затвердженим тарифом і фактичною
вартістю теплової енергії, послуг із
водопостачання та водовідведення, що
постачалися населенню, передбачали
здійснення цільового фінансування за
рахунок державного бюджету у вигляді
субвенцій, що виплачувалися
постачальникам цих послуг.

Відповідно до підпункту 3.2.7 пункту 3.2
ст. З Закону №168/97-ВР не є об'єктом
оподаткування операції з виплат у
грошовій формі заробітної плати (іншим
прирівняним до неї виплатам), а також
пенсій, стипендій, субсидій, дотацій за
рахунок бюджетів або Пенсійного фонду
України чи фондів
загальнообов'язкового соціального
страхування (крім тих, що надаються у
майновій формі.

Наведена норма регулює оподаткування
операцій саме з виплат, а не з отримання
зазначеного у ньому цільового
фінансування.

Водночас, придбані позивачем
матеріали, роботи, послуги були
призначені для здійснення його
основної діяльності і брали участь
лише в оподаткованих операціях.

Отримання цільового фінансування для
компенсації від'ємної різниці між
затвердженим тарифом і фактичною
вартістю послуг з водопостачання
населенню нормами Закону №168/97 не
визначено як окрема операція, що
створює наслідки в податковому обліку
з податку на додану вартість .

Бюджетні дотації фактично
відшкодовують збитки підприємству за
оподатковуваними операціями,
здійсненими за регульованими цінами
(тарифами), а відтак знаходяться поза
межами ціни таких операцій, яка
визначається у межах цих же операцій
для покупця/споживача товару (послуги).

Суди першої та апеляційної інстанції
дійшло юридично правильного висновку,
що у позивача як суб'єкта
господарювання з надання послуг з
водопостачання та водовідведення
населенню відсутній обов'язок
здійснити перерозподіл сум
податкового кредиту, сформованого у
зв'язку з придбанням у постачальників
теплової енергії, послуг з
водовідведення, після отримання
субвенцій на погашення різниці між
фактичною вартістю наданих послуг
населенню та тарифами на ці послуги.
Цей висновок відповідає правильному
застосуванню норми підпункту 7.4.3
пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР, якою
передбачено, що у разі коли товари
(роботи, послуги), виготовлені та/або
придбані використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково
ні, до суми податкового кредиту
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку при їх
виготовленні або придбанні, яка
відповідає частці використання таких
товарів (робіт, послуг) в
оподатковуваних операціях звітного
періоду. Обставини, за наявності яких
платник податку на додану вартість
зобов'язаний формувати податковий
кредит в порядку, визначеному цією
нормою, в судовому процесі не
встановлені.

Оскільки товари та послуги, придбані КП
ВТП «Вода», повністю використані ним в
оподатковуваних операціях із
водопостачання та водовідведення,
підприємство правомірно включило до
податкового кредиту суми ПДВ, сплачені
(нараховані) в ціні придбання цих
послуг у постачальників.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують правильних висновків
суду.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011- без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош