Справа № 351/941/13-а, 2а-351/48/13
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
Справа № 7766/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Савицької Н.В.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника позивача -
Боговича Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 22 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Снятинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
райдержадміністрації
Івано-Франківської області в якому
просить визнати дії УПСЗН Снятинської
РДА щодо відмови у перерахунку та
виплаті недоплаченої за 2012 р. щорічної
допомоги на оздоровлення згідно ст. 48
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними, зобов'язати УПСЗН
Снятинської РДА виплатити їй
недоплачені кошти на щорічну для
оздоровлення за 2012 р., виходячи із
розміру 5-ти мінімальних заробітних
плат встановлених ЗУ «Про державний
бюджет» на момент виплати.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що вона є
постраждалою внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС І категорії,
інвалід 2 групи. Відповідно до ст. 48
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" вона має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5-ти мінімальних заробітних
плат, встановлених на момент виплати.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 22
квітня 2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, мотивуючи це
наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, стала інвалідом 2 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Вищезазначене підтверджується
матеріалами справи, а саме
посвідченням особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
серії НОМЕР_1 від 30.06.1998 року, вкладкою
до нього НОМЕР_2, довідкою до акту
огляду МСЕК серії № 063492 та експертним
заключенням № 4539 від 14.05.1998 року (а.с. 5-7).

ОСОБА_2 звернулась з заявою до
управління праці та соціального
захисту населення Снятинської
районної державної адміністрації
Івано-Франківської області про виплату
їй щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

26.02.2013 року відповідач листом № 03/562-05
відмовив їй у виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат,
покликаючись на те, що згідно постанов
Кабінету Міністрів України № 936 від
20.09.2005 року та №562 від 12.07.2005 року,
допомога на оздоровлення буде
виплачена в розмірі 120 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» у 2012 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Наведені норми є досі чинними та
неконституційними не визнавались.

У рішенні від 25.01.2012 року №3-рп/2012
Конституційний Суд роз'яснив, що
надання Верховною Радою України права
Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, ст. 116
Конституції України, отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України;
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
ст.4 Бюджетного кодексу України, отже,
суди загальної юрисдикції України під
час вирішення справ щодо соціального
захисту прав громадян повинні
застосовувати нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, прийняті
на підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік; суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності, цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України; рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Як зазначено вище, розмір допомоги на
оздоровлення у 2012 році визначався
Постановою Кабінету України від 12.07.2005
року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і відповідно до цієї постанови
позивачці, як інваліду другої групи,
була виплачена допомога на
оздоровлення в розмірі 120,00 грн.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на усій
території України, є остаточними та не
можуть бути оскаржені.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 22 квітня 2013 року у справі №
351/941/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

Н.В. Савицька

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 14.04.2014 року