Справа № 2а-664/11/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Оксененка О.М., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 10
травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області до Відкритого акціонерного
товариства «Гідромеханізація» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року позивач Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Гідромеханізація» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком №1 у сумі 68
593,68 грн..

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10 травня 2011
року в задоволенні вимог позивача
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою вимоги позивача
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
Управлінням Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, визначено розмір витрат, які
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідача у зв'язку з виплатою та
доставкою пенсій пенсіонерам, а саме:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які працювали у
відповідача і перебувають на
пенсійному обліку в УПФУ у
Вишгородському районі Київської
області, на загальну суму 68 593,68 грн..

Апелянт свою позицію обґрунтовує тим,
що відповідно до ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, відповідач
зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які працювали на роботах з
особливо шкідливими і важкими умовами
праці за списком №1.

Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. Коло осіб, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, незалежно від місця
останньої роботи, визначено, зокрема
підпунктом «а» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а саме: а) працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 01.08.1992 року №442,
якою затверджено Порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, передбачено, що відповідно до
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками №1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць. Результати
атестації використовуються
підприємствами й організаціями також
для здійснення пільг і компенсацій,
передбачених чинним законодавством.

Згідно з підпунктом «а» пункту 8
постанови Ради Міністрів УРСР і УРРПС
від 10.06.1986 року №207-7 час роботи
працівників, які безпосередньо задіяні
в ліквідації наслідків аварії та
запобіганні забрудненню навколишнього
середовища в 30-кілометровій зоні
Чорнобильської АЕС, зараховується в
потрійному розмірі до стажу, який дає
право на отримання пільгової пенсії за
списком №1.

Крім того, постановою ЦК КПРС, Ради
Міністрів РСР ВЦРПС від 29.12.1987 року
№1497-378 встановлено, що час роботи
працівників, які задіяні в ліквідації
наслідків аварії в зоні відселення,
зараховується до стажу, який дає право
на отримання пільгової пенсії за
списком №1, затвердженим постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

З урахуванням зазначених положень, час
роботи працівників, які були задіяні в
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та запобіганні забрудненню
навколишнього середовища,
прирівнюється до роботи за Списком №1.
Якщо особа до початку роботи в зоні
забруднення Чорнобильської АЕС, або
після повернення з зони забруднення,
продовжуватиме виконувати роботу, яка
зазначена в Списку№1, то час виконання
роботи в зоні забруднення, відповідно,
має бути додано до того часу, який особа
пропрацювала за Списком №1. Якщо ж
особа, яка виконувала роботи з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та запобігання забрудненню
навколишнього середовища не
виконувала роботу за Списком №1, то, для
отримання пільгової пенсії, час, який
ця особа працювала в зоні забруднення,
необхідно обраховувати за аналогією з
часом виконання робіт за Списком №1,
враховуючи, при цьому, розміри, в яких
має обраховуватись час роботи в зоні
забруднення.

Київським будівельним управлінням
«Гідромеханізація» в березні 1991 року
було видано наказ № 46/ка, згідно з яким
наказано: відділам та службам
управління, враховуючи терміновість та
особливі умови в місці проведення
робіт, розробити необхідні
організаційні та технічні заходи;
посадовими особам - забезпечити
готовність земснарядів №383 та №3027 до
переведення на об'єкт відразу після
проходження льодоходу річкою Припять;
забезпечити приймання техніки та
обладнання, вирішити питання стосовно
розміщення людей. З метою найшвидшої
реалізації доручення, вказаного в
постанові Ради Міністрів УРСР від
20.11.1990 року №343 та наказу № 46/ка, було
направлено на роботу на Чорнобильську
дільницю в зону Чорнобильської АЄС
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

З урахуванням зазначених обставин
слідує висновок, що вказані особи,
виконували роботу у небезпечній зону
не на підставі трудових відносин з
відповідачем, а на основі
нормативно-правових актів. А тому,
підставою нарахування їм пенсій є
пряма норма закону, щодо таких осіб.

Крім того, суд апеляційної інстанції
приймає до уваги зауваження
відповідача, що на його підприємстві не
проводилась атестація робочих місць
для таких працівників, а вказані особи
взагалі не перебували з ним у трудових
відносинах, а виконували трудові
функції в зоні Чорнобильської АЕС в
порядку реалізації державної програми.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 травня
2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
13.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.