Справа № 222/463/14-а
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/463/14-а
Провадження № 2-а/222/23/2014 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області у складі судді Доценко С.І.,
розглянувши у судовому засіданні в
порядку письмового провадження в залі
суду смт. Володарське справу
адміністративного судочинства за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду
з даним позовом вказуючи, що вона має на
утриманні малолітню дитину ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2012 року вона перебувала
на обліку у відповідача та отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, як
застрахована особа, у розмірі 130 грн. В
зв'язку з тим, що розмір вказаної
допомоги не відповідає законодавчо
встановленому розміру державної
допомоги, яка призначається по догляду
за дитиною, вона звернулась з письмовою
заявою до відповідача про перерахунок
такої допомоги. Однак, відповідачем їй
було надано відповідь, що розмір
призначеної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
визначено відповідно до Порядку
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини і допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затвердженому постановою КМУ від 27.12.2001
року № 1751 як різниця між відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатної особи і
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одного члена сім'ї
за попередні 6 місяців, але не менш як 130
грн. З даною відповіддю вона не згодна,
оскільки вважає, що допомога повинна
бути обчислена з урахуванням
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, відповідно до ст. 15 ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням». Просить
визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови перерахувати
та виплатити державну допомогу у
відповідності до ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату за рахунок
коштів Державного бюджету України на
її користь державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років на
відповідний рік з 09.10.2013 року по 16.03.2014
року включно, з урахуванням фактично
виплачених сум, та стягнути з
відповідача на її користь виниклу
заборгованість після перерахунку
допомоги.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась. Надала суду письмову
заяву, в якій позов підтримала у
повному обсязі, наполягала на його
задоволенні та просила справу
розглянути без її участі.

Представник відповідача УСЗН
Володарської РДА Донецької області -
Гуть А.Г. у судове засідання не
з'явилась. Надала суду письмові
заперечення, в яких зазначила, що
позивачка ОСОБА_1 звернулась до УСЗН
Володарської РДА з заявою і їй було
надано роз'яснення що виплата на
утримання малолітньої дитини віком до
трьох років сплачується відповідно до
Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» п.22 та ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Тому
позивачці була нарахована сума у
розмірі 130 грн. для щомісячної виплати
згідно вищевказаних нормативних актів
та поданих документів. Відповідно до п.
22 Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751
«Про затвердження Порядку призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» та ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» позивачка має
право звернутися за призначенням
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, що дорівнює різниці між: з
01.01.2008 року - 50 відсотками, з 01.01.2009 року -
75 відсотками, з 01.01.2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 грн. Просить суд відмовити позивачці
у задоволенні позовних вимог та справу
розглянути без її участі.

Визнаючи наявні матеріали про права
та взаємини сторін достатніми, суд
розглянув справу у відсутність
нез'явившихся сторін на підставі ч.3 ст.
122 КАС України в порядку письмового
провадження.

Ознайомившись з позовною заявою,
розглянувши письмову заяву позивачки,
заперечення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, на підставі наданих доказів
встановлено, що згідно свідоцтва про
народження позивачка є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебувала
на обліку у відповідача у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та отримувала грошову
допомогу, як застрахована особа, у
розмірі 130,00 грн., виплату якої здійснює
Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області, що не заперечується
відповідачем. Згідно довідки про
отримання допомоги, позивачка
перебувала на обліку в управлінні
соціального захисту населення
Володарської райдержадміністрації та
їй відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім*ям з дітьми» з
03.05.2012 року до 16.03.2014 року було
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та вона отримувала допомогу в
розмірі не більше 130 гривень на місяць.
Згідно з свідоцтвом про
загальнообов*язкове державне
соціальне страхування, позивачка є
застрахованою особою. Згідно відповіді
УСЗН виплата на утримання малолітньої
дитини віком до трьох років
сплачується відповідно до Постанови
КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» п.22 та ст. 15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Тому
позивачці була нарахована сума у
розмірі 130 грн. для щомісячної виплати
згідно вищевказаних нормативних актів
та поданих документів.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб,що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що
всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі -
орган владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладений
обов'язок щодо нарахування та виплати
допомоги сім'ям з дітьми до досягнення
нею трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Умови призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що порядок призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми та перелік документів,
необхідних для призначення допомоги за
цим Законом, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» (Закон № 2240).

Статтею 1 Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» страховий випадок - подія,
з настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її
сім'ї на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має застрахована особа (один із
батьків дитини, усиновитель, баба, дід,
інший родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» було внесено зміни до
Закону № 2240-ІІІ та виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VІ, в тому числі й пункт 25
розділу ІІ Закону № 107-VІ щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VІ
було передбачено, що розділ ІІ цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 року № 835-VІ «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон № 2154-VІ) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-ІІІ на
виконання статті 45 Закону № 2154-VІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
ані Законом України «Про державний
бюджет України на 2012 рік», не
встановлювалось на 2011р. та на 2012 р.
іншій, ніж у Законі № 2240-ІІІ розмір
допомоги, а положення Постанови КМУ
№ 1751 «Про порядок призначення та
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 27.12.2001 року було
затверджене саме на виконання Закону №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (п.1), то застосовувати
зазначену постанову Кабінету
Міністрів України до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закону №
2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» та Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014» також не
встановлювався іншій порядок
визначення розміру допомоги ніж у
Законі України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням».

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що оскільки спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
заперечення відповідача є
необґрунтованими, а позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 69-72, 122, 159-163, 186
КАС України, Конституцією України,
Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням», суд,-

П О С Т АН О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління соціального захисту
населення Володарської районної
державної адміністрації Донецької
області щодо відмови ОСОБА_1
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
відповідності до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Володарської
районної державної адміністрації
Донецької області на користь ОСОБА_1
виниклу заборгованість після
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на
відповідний рік з 09.10.2013 року по 16.03.2014
року включно, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Володарський районний суд
Донецької області протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Суддя
С.І. Доценко