Справа № 826/20910/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицький Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів та зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фоззі-Фуд» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів та зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості від 03.07.2013
року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 березня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, між позивачем (покупець) та
Компанією «Guangxi Yikai Industry and Trade Co., Ltd»,
Китай (продавець), укладено контракт
від 05.06.2012 р. № 044-11S/2012, за умовами якого
продавець продає, а покупець купує
продукцію - вішалки і щітки для одягу
(товар) в асортименті, кількості та за
цінами, визначеними інвойсами, які є
невід'ємною частиною контракту.

На виконання умов контракту від 05.06.2012
р. № 044-11S/2012, шляхом подання відповідачу
митної декларації від 02.07.2013 р. №
100250000/2013/029757, позивачем до митного
оформлення в режимі імпорт - 40
заявлений товар

Митна вартість товару заявлена
позивачем за основним методом
визначення митної вартості - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Однак, при проведенні контролю
правильності визначення митної
вартості товару, заявленого позивачем
за відповідною митною декларацією,
відповідачем встановлено неподання
основних документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у ст.53
Митного кодексу України), а також
невідповідність обраного методу
визначення митної вартості товарів
умовам, наведеним у гл.9 Митного кодексу
України.

У зв'язку з зазначеним, позивача було
зобов'язано надати додаткові документи
(у разі їх наявності) для підтвердження
заявленої ним митої вартості товарів.

Листом від 03.07.2013 року № 616, позивачем
подані митному органу витребовувані
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів.

Незважаючи на зазначене, відповідач
03.07.2013 року прийняв оскаржуване рішення
про коригування митної вартості
товарів № 100250000/2013/680068/2, яким за
резервним методом скоригована
заявлена позивачем за ціною договору
митна вартість товарів та склала 6,00
USD/кг. товарів № 2,3, загальною вартістю 14
763,00 USD (товар № 2 - 9663,00 USD за 1610,5 кг.; товар
№ 3 - 5100,00 USD за 850 кг.).

Вважаючи такі дії протиправними та
такими, що порушують законні права
позивача, останній звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив визнати дії відповідача
протиправними та скасувати рішення про
коригування митної вартості товару.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого рішення про
коригування митної вартості товарів за
шостим (резервним) методом, оскільки
відповідачем надано достатньо
належних документів які підтверджують
заявлену в митній декларації ціну
товару.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
аргументуючи свою позицію наступним.

Так, засади організації та здійснення
митної справи в Україні, регулює
економічні, організаційні, правові,
кадрові та соціальні аспекти
діяльності митної служби України
визначаються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 259 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Приписи ст. 260 МК України визначають, що
митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.

Порядок та методи визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та умови
їх застосування встановлюються цим
Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 261 МК України, відомості
про митну вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів), ведення митної
статистики, а також у відповідних
випадках для розрахунків у разі
застосування штрафів, інших санкцій та
стягнень, встановлених законами
України.

Статтею 262 МК України передбачено, що
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості. Порядок на
умови декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 264 МК України
заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 266 МК України визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, здійснюється
за такими методами: 1) за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; 3) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; 4) на основі віднімання
вартості; 5) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); 6)
резервного.

При цьому, основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)(ч. 2 ст.
266 МК України).

Однак, у разі неможливості визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, відповідно до
вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за
основу може братися або ціна, за якою
оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю відповідно до вимог статті 271,
або обчислена відповідно до вимог ст..
272 цього Кодексу вартість товарів. При
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, установлених ст. 273 цього Кодексу
(ч.ч. 4-7 ст. 266 МК України).

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У разі виникнення потреби в уточненні
заявленої митної вартості товарів або
в разі незгоди декларанта з митною
вартістю, визначеною митним органом,
декларант має право звернутися до
митного органу з проханням випустити
товари, що декларуються, у вільний обіг
під гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною митним органом.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
імпортованого товару необхідні
основні документи, що визначені ч. 2 ст.
53 МК, а саме: копія платіжного доручення
№ 345 від 31.05.2013 р., яким підтверджується
оплата за товар за комерційними
інвойсами № 2С130203А від 24.05.2013 р. та №
2С130203В від 30.05.2013 р.; копії інвойсів №
2С130203А від 24.05.2013 р. та № 2С130203В від 30.05.2013
р.; копія бухгалтерської довідки на
підтвердження суми платіжного
доручення №345 від 31.05.2013р. та вказаного
призначення платежу; копія виписки з
бухгалтерської документації по
контрагенту Guangxi Yikai Industry and Trade Co., Ltd,
Китай на підтвердження вартості товару
з посиланням на номери інвойсів
№2СІ30203А та №2С 130203В; копія банківської
виписки про проведення оплати за п/д
№345 від 31.05.2013р.; копія платіжного
доручення №1965887 від 03.07.2013р. про
проведення оплати за перевезення ДП
«Кюне і Нагель»; копія банківської
виписки про проведення оплати за №1965887
від 03.07.2013р.; копія виписки з
бухгалтерської документації по
контрагенту ДП «Кюне і Нагель» на
підтвердження витрат на
транспортування; контракт № 044-11S/2012 від
05.06.2012 р.; інвойс № 2с130203А від 24.05.2013 р.;
коносамент № 4357-0177-305.012 від 26.05.2013 р.;
довідка про транспортні витрати від
06.06.2013 р.; міжнародна автомобільна
накладна (СМК) № 017864 від 01.07.2013 р.;
пакувальний лист № 2с130203А від 24.05.2013 р.;
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарного-епідеміологічного,
фітосанітарного, радіологічного
контролю; сертифікат про походження
товару загальної форми; виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; виписку
з бухгалтерської документації; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; для підтвердження
витрат на транспортування необхідно
надати транспортні (перевізні)
документи та документи, що
підтверджуються вартість витрат на
перевезення.

Подані основні документи, копії яких
наявні у справі, чітко ідентифікують
оцінюваний товар, не містять
розбіжностей та містять дані, що
піддаються обчисленню, і підтверджують
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, а також
вартість додаткових витрат на
транспортування оцінюваних товарів.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції прийнято вірне
та обґрунтоване рішення, оскільки
декларантом було вірно визначено митну
вартість товару за першим (основним)
методом за ціною договору, та
підтверджено її належними первинним
документами, а тому, Рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості за
резервним методом є протиправним та
підлягає скасуванню, що і було вірно
зроблено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів та зборів України - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.