Справа № 815/8159/13-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/8159/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Андрухів В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, О.В. Лук'янчук,

при секретарі Н.В. Берекет

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "РАФ-ПЛЮС" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій
протиправними, скасування наказу,
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

28 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що підставою для
проведення перевірки стало прийняття
наказу ДПІ у Приморському районі м.
Одеси №1501 від 28.05.2013 року про
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки ТОВ
«РАФ-ПЛЮС» відповідно до положень пп.
78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України. Позивач зазначає, що письмовий
запит ДПІ у Приморському районі м.
Одеси від 16.04.2013 року за вих. № 16437/10/22-4
складено із порушеннями п.73.3
Податкового кодексу України, та вийшли
за межі повноважень, порушуючи ч. 2 ст. 19
Конституції України. Позивач вказує, що
відповідно до законодавства, у разі
коли запит складено з порушенням вимог,
визначених у пунктах 9 і 10 цього
Порядку, суб'єкт інформаційних
відносин звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит. З
урахуванням зазначеного, ТОВ
«РАФ-ПЛЮС» вважає, що ДПІ безпідставно
прийнято наказ про проведення
перевірки, оскільки пп.78.1.1 п.78 ст.78
Податкового кодексу України
встановлює критерій обов'язковості для
звернення із запитом до платника
податків, який не був дотриманий з
огляду на викладене, натомість право
позивача щодо звільнення від обов'язку
надавати відповідь - грубо порушено.
Крім того, позивач не згоден з
висновками даного Акту, вважає їх
необґрунтованими, дії податкового
органу по проведенню перевірки
незаконними та такими, які суперечать
вимогам законодавства України, а
винесені податкові
повідомлення-рішення відповідно
підлягають скасуванню, оскільки при
проведенні перевірки ТОВ «РАФ-ПЛЮС»
надало усі первинні документи, що
підтверджують реальність
господарських операцій з
контрагентами, у тому числі, що
підтверджують рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
податковий статус учасників
господарської операції; зв'язок між
фактом придбання товарів (послуг),
спорудженням основних
фондів,понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
по справі, відповідач надав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанцій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України, в
судове засідання не з'явились,
враховуючи що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 09.11.2000 року
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради зареєстровано Товариство з
обмеженою відповідальністю "РАФ-ПЛЮС"
за № 1 005148, у зв'язку зі зміною
місцезнаходження перереєстровано
16.02.2011 року, Свідоцтво про державну
реєстрацію Серії А00 №255186, на
податковому обліку з 24 листопада 2000
року за №4316, станом на момент перевірки
перебувало на обліку в ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ДПС.

З матеріалів справи вбачається, що
16.04.2013 року ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Одеської області ДПС надіслано
ТОВ «РАФ-ПЛЮС» запит №16437/10/22-4 про
надання пояснень та їх документального
підтвердження щодо взаємовідносин ТОВ
«РАФ-ПЛЮС» з МПП «ЛАРС»,
за період з 01.01.2012 по 31.01.2012 року, ТОВ
«МЕХАНІК-ЦЕНТР» МЕГАПОЛІС»; за період 01.10.2011 по 31.10.2011 року, а
також надати інформацію: 1. Ким і коли
зареєстровано підприємство; 2. Дату
постановки на податковий облік; 3. Код
за ЄДРПОУ; 4. Юридична адреса та
фактичне місце знаходження, наявність
офісних та складських приміщень (у разі
оренди зазначити на підставі яких
документів та на яких умовах
відбувалась оренда, форма, стан
розрахунків). 5. Наявність виробничих
потужностей, транспортних засобів (у
разі оренди зазначити на підставі яких
документів); 6. Форма власності; 7.
Засновники: прізвище, ім'я та
по-батькові, ідентифікаційний код,
розмір в уставному фонді; 8.Види
діяльності відповідно до кодів ЗКГНГ
та КВЕД; 9.Індивідуальний податковий
номер; 10.Наявність відкритих в
установах банків рахунків; 11.Реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних; 12.Свідоцтво платника
податку на додану вартість. 13.Договори,
згідно яких відбувалися купівля-продаж
ТМЦ (послуги); 14.Довіреності на
отримання ТМЦ (послуги); товарних
накладних, податкових накладних,
довіреностей, ТТН, акти прийому -
передачі; 15.Видаткові та прибуткові
накладні на ТМЦ, акти виконаних робіт
(послуг). 16.Журнали-ордери по рахунках: 63
«Розрахунки з постачальниками та
підрядниками», 36 «Розрахунки з
покупцями та замовниками», 70 «Доходи
від реалізації», 79 «Фінансові
результати», 90 «Собівартість
реалізації», 377 «Розрахунки з іншими
дебіторами», 685 «Розрахунки з іншими
кредиторами», 372 «Розрахунки з
підзвітними особами», 31 «Рахунки у
банківських установах», 30 «Каса», та
додатки до них. 17.Інформації щодо
реалізації чи використання у власній
господарській діяльності придбаних
товарів (робіт, послуг); 18.Відомості
руху товарно-матеріальних цінностей
(рахунки 20,28); 19.Інші документи, які не
ввійшли до переліку, але пов'язані зі
здійсненням фінансово господарських
операцій між вищезазначеними
контрагентами.

29 квітня 2013 року Товариством з
обмеженою відповідальністю "РАФ-ПЛЮС"
надіслано до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області лист за № 287 з
проханням уточнити законодавчо
встановлені підстави для надіслання
запиту.

28.05.2013 року ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Одеської області ДПС прийнято
наказ №1501 про проведення позапланової
виїзної документальної перевірки ТОВ
«РАФ-ПЛЮС» щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платниками
податків МПП «Ларс» () та
ТОВ «Механік-Центр Мегаполіс» ().

На підставі прийнятого наказу, у період
з 29.05.2013 року по 03.06.2013 року
уповноваженими особами ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС проведено документальну
виїзну позапланову перевірку ТОВ
«РАФ-ПЛЮС», щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платниками податків МПП «Ларс» () за січень 2012 року та ТОВ
«Механік-Центр Мегаполіс» () за жовтень 2011 року, їх реальності
та повноти відображення в обліку, за
результатами якої складено акт №
3350/22-4/31185987 від 10.06.2013 року. Перевіркою
встановлено порушення ТОВ «РАФ-ПЛЮС»:
п.198.1., п.198.2., п.198.3 та п.198.6 ст.198, п.201.1.,
п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України,
в результаті чого занижено значення
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, на загальну суму 17 849
грн.; п.138.2 ст.138 Податкового Кодексу
України, в результаті чого занижено
значення податку на прибуток
підприємств, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 1032 грн., та
встановлено завищення від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств за 1
квартал 2012 року всього у розмірі 17 799
грн., у тому числі в розрізі податкових
періодів по контрагентам: ТОВ „Механік
- Центр Мегаполіс", , за 4
квартал 2011 року на суму 1032 грн.; МПП
«Ларс», код за , за 1 квартал
2012 року завищення від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток підприємств всього у розмірі
17 799 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що наказ від 28.05.2013 року
№1501 «Про проведення позапланової
виїзної документальної перевірки ТОВ
«РАФ-ПЛЮС» з платниками податків МПП
«Ларс» та ТОВ «Механік-Центр
Мегаполіс» прийнято за відсутності
законних підстав, а тому є протиправним
та підлягає скасуванню, тому дії
відповідача, щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки, внаслідок якої складено акт
є неправомірними. Перевіряючи
реальність господарських операцій між
позивачем та його контрагентами, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що жодна норма закону не вимагає від
платників податків контролювати
сплату своїм контрагентом до бюджету
податків та ведення ним
бухгалтерського та податкового обліку.
Контроль за дотриманням платниками
податків податкового законодавства та
своєчасну сплату ними податків
здійснює податкова служба, а тому
прийняті податкові повідомлення
рішення підлягають скасуванню.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Згідно п.73.3 ст.73 Податкового Кодексу
України, контролюючі органи мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу; 3) виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків; 4) щодо платника податків
подано скаргу про ненадання таким
платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної; 5) у разі проведення
зустрічної звірки; 6) в інших випадках,
визначених цим Кодексом.

Згідно п.78.1.1 ст.78 Податкового Кодексу
України, документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин: за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до пункту 10 Порядку
періодичного подання інформації
органам державної податкової служби та
отримання інформації зазначеними
органами за письмовим запитом,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№1245(далі за текстом - Порядок 1245), запит
щодо отримання податкової інформації
від платників податків та інших
суб'єктів інформаційних відносин
оформляється на бланку органу
державної податкової служби та
підписується керівником (заступником
керівника) зазначеного органу. У запиті
зазначаються: посилання на норми
закону, відповідно до яких орган
державної податкової служби має право
на отримання такої інформації;
підстави для надіслання запиту; опис
інформації, що запитується, та в разі
потреби перелік документів, що її
підтверджують.

Пунктом 16 Порядку №1245 передбачено, що у
разі коли запит складено з порушенням
вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього
Порядку, суб'єкт інформаційних
відносин звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит.

З матеріалів справи вбачається, що
письмовий запит Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси від 16.04.2013 року за вих. № 16437/10/22-4
складено із порушеннями п.73.3
Податкового кодексу України, пункту 10
Порядку № 1245, оскільки не містить
жодної конкретної підстави з
вищевказаного переліку, а тому судова
колегія повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції про
його скасування.

Судом встановлено, що 01.07.2013 року
Державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
підставі акту № 3350/22-4/31185987 від 10.06.2013
року прийнято податкові
повідомлення-рішення: № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на
загальну суму 26 774,00 грн., із них: 17849,00 за
основним платежем, та 8925,00грн. -
штрафними санкціями; № , яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 17 799 грн.; № ,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 1032, 00 грн.

Також, 17.09.2013 року Державною податковою
інспекцією у Приморському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби прийнято податкове
повідомлення -рішення № , яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 66961 грн.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для висновку про заниження
значення податку на додану вартість
став акт перевірки ДПІ у Московському
районі м. Харкова №373/2220/33412570 від 26.09.2012
року «Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Механік -Центр
Мегаполіс", яким встановлено
відсутність за місцезнаходженням; акт
перевірки ДПІ у Комінтернівському
районі Одеської області від 03.08.2012 року
№ 126/22/24536580 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки малого
приватного підприємства "Ларс", яким
встановлено, що підприємство не має
об'єктів нерухомості та транспортних
засобів, відсутнє за
місцезнаходженням.

Відповідно до п. 201.1, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10
ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI
від 02.12.2010 року платник податку
зобов'язаний надати покупцю на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, яка є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
та видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що 05.01.2012 року між
МПП «Ларс» та ТОВ «РАФ-ПЛЮС» укладено
договір поставки №185/48 ПТ. Згідно умов
п.1.1. Договору, на умовах викладених в
дійсному договорі, постачальник
зобов'язується поставляти покупцю
поліграфічну продукцію, а покупець
зобов'язується прийняти її та
своєчасно оплатити.

На підтвердження господарських
операцій за вказаним договором з МПП
«Ларс», та подальшого використання
поліграфічної продукції ТОВ «РАФ-ПЛЮС»
було надано наступні документи: копія
видаткової накладної № 182 від 30.01.2012
року на суму 51912 грн., в т.ч. ПДВ 8652 грн.;
копія податкової накладної № 182 від
30.01.2012 року на суму 51912 грн., в т.ч. ПДВ 8652
грн.; копія Акту № 00003 на списання ТМЦ
від 31.01.2012 року; копія Акту № 00067 на
списання ТМЦ від 29.02.2012 року; копія Акту
№ 00165 на списання ТМЦ від 31.03.2012 р.

03.01.2012 року між МПП «Ларс» та ТОВ
«РАФ-ПЛЮС» укладено договір № 26/23ПКД-0
про надання послуг. Згідно умов п.1.1.,
на умовах викладених в дійсному
договорі, виконавець зобов'язується по
дорученню замовника здійснити пошук
даних по підприємствах, в результаті
діяльності яких створюється значна
кількість відходів (далі - Клієнти),
складання бази вказаних Клієнтів,
здійснення поштової розсилки
рекламних матеріалів згідно даних бази
Клієнтів, а замовник зобов'язується
прийняти виконані виконавцем роботи та
сплатити за них.

03.01.2012 року між МПП «Ларс» (виконавець)
та ТОВ «РАФ-ПЛЮС» до Договору № 26/23ПКД-0
від 03.01.2012 року складено протокол
узгодження договірної ціни, згідно
умов якого вартість робіт виконавця по
пошуку даних по підприємствах, в
результаті діяльності яких
створюються значна кількість відходів,
здійснення поштової розсилки
рекламних матеріалів складає 49800 грн.

На підтвердження господарських
операцій за вказаним договором з МПП
«Ларс», ТОВ «РАФ-ПЛЮС» було надано
наступні документи: копія Акту
прийму-передачі виконаних робіт від
31.01.2012 року до Договору №26/23ПКД-0 від
03.01.2012 року; копія податкової накладної
№ 243 від 31.01.2012 року на суму 49 800 грн., в
т.ч. ПДВ 8300 грн.

Суми Податку на додану вартість за
вищенаведеними податковими накладними
включено ТОВ „Раф-плюс" до податкового
кредиту:

- декларація з ПДВ за січень 2012 року
№ від 21.02.2012 року, з урахуванням
уточнюючого розрахунку до декларації з
ПДВ № від 19.03.2012 у розмірі 16952 грн.

На підтвердження виконання сторонами
умов договору № 26/23ПКД-0 03.01.2012 року
позивач надав наступні договори, які
було укладено за допомогою МПП «Ларс»
(а.с.196 - 224, 232 - 237): договір №429-У від 16.03.2012
р.; договір №520-У від 08.05.2012 р.; договір
№05533/1/С00/0/О від 15.04.2012 р.; договір
№05520/1/С00/0/О від 01.03.2012 р.; договір
№05507/1/С00/1/О від 01.02.2012 р.; договір №396-У
від 28.02.2012 р.

Судом також встановлено, що
підприємство ТОВ „Раф-плюс" в жовтні
2011 року мало господарські відносини з
платником податків ТОВ „Механік -
Центр Мегаполіс" (), щодо
отримання товару (гідравлічний фільтр)
від ТОВ „Механік - Центр Мегаполіс" () на загальну суму 5383,15грн., у
т.ч. ПДВ - 897,19 грн., що підтверджується
наступними документами: видаткова
накладна від 25.11.2011 року №РН-0000169 на
суму 5383,15грн., у т.ч. ПДВ - 897,19грн.;
податкова накладна №9 від 18.10.2011 року на
суму 5383,15 грн., у т.ч. ПДВ - 897,19 грн. за
фільтр гідравлічний; рахунок-фактура №
СФ-0000223 від 10.10.2011 року; платіжне
доручення № 2396 від 18.10.2011 року.

Використання придбаних фільтрів у
господарській діяльності позивач
підтвердив: Актом № 00789 на списання ТМЦ
від 31.12.2011 року; Актом № 00800 на списання
ТМЦ від 31.12.2011 року; копіями свідоцтв
про реєстрацію транспортних засобів,
на які було встановлено гідравлічні
фільтри. (а.с.159-161).

Відповідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. Для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з вищезазначеними нормами
Податкового кодексу України.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг відповідні
суми не можуть включатися до складу
витрат для цілей оподаткування
податком на прибуток або податкового
кредиту з податку на додану вартість
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, такі обставини як рух активів
у процесі здійснення господарської
операції. При цьому дослідженню
підлягають усі первинні документи, які
належить складати залежно від певного
виду господарської операції: договори,
акти виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

Відсутність реально вчиненої
господарської операції та, як наслідок,
юридична дефектність відповідних
первинних документів за змістом пункту
44.1 Податкового кодексу України не
дозволяє формувати дані податкового
обліку незалежно від спрямованості
умислу платників податку - учасників
відповідної операції.

Так, за нормами Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський та
податковий облік базується на даних
первинних документів, які
підтверджують здійснення
господарських операцій.

В статті 9 даного Закону зазначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні документи для надання їм
юридичної сили і доказовості повинні
мати такі обов'язкові реквізити: назву
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назву документа
(форми), код форми, дату і місце
складання; зміст господарської
операції, вимірювачі господарської
операції (у натуральному і вартісному
виразі), посади, прізвища і підписи
осіб, відповідальних за дозвіл та
здійснення господарської операції і
складання первинного документа.
Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не доведено
правомірність при прийнятого
наказу №1501 від 28.05.2013 року,
правомірність своїх дій, щодо
проведення документальної
позапланової перевірки ТОВ "Раф-Плюс"
та правомірність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Одеського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
О.В.
Лук'янчук