Справа № 2а-0770/2908/11
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
№
9104/105090/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді:
Гінди О.М.

суддів:
Кухтея Р.В., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду в
Іршавському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду в Іршавському районі
Закарпатської області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Іршавському
районі Закарпатської області про
визнання дій незаконними та стягнення
боргу, -

встановив:

05.09.2011 позивач - УПФУ в Іршавському
районі Закарпатської області
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача - ВВД ФСС НВВ ПЗ
в Іршавському районі Закарпатської
області в якому просив визнати
незаконними дії відповідача та
стягнути з нього 652314,82 грн по
відшкодуванню адресної допомоги,
підвищення по постанові КМУ № 198 та
витрати на ці виплати і доставку.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідач всупереч
ст.ст. 2, 21, 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV)
відмовився відшкодовувати позивачу
понесені ним витрати на виплату та
доставку державної адресної допомоги
та підвищення до пенсії передбачене
постановою КМУ від 11.03.2009 № 198 за період
з вересня 2009 року по червень 2011 року,
які були йому пред'явлені до
відшкодування. Загальна сума такої
заборгованості за цей період становить
652314,82 грн. Оскільки, відповідач вказані
вище суми не приймає до відшкодування,
позивач просить стягнути їх у судовому
порядку.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.04.2012 у
задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою позивач не
погодився та оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що така
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, а тому просять її скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог
посилається на те, що суд першої
інстанції безпідставно відмовив у
задоволенні позовних вимог про
стягнення витрати на виплату і
доставку державної адресної допомоги,
оскільки відповідно до постанови КМУ №
265 від 26.03.2008 року «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
виплата такої здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога, а тому
відповідач повинен відшкодовувати ці
витрати позивачу. Також, апелянт вважає
безпідставним не відшкодування
відповідачем підвищення до пенсії, що
передбачене постановою КМУ від 11.03.2009 №
198.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями про вручення
повісток, а тому їх неприбуття, у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України,
не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на підставі наявних в ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України апеляційний розгляд справи
проведено в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних скарг, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
УПФУ в Іршавському районі
Закарпатської області протягом
періоду з вересня 2009 року по червень 2011
року здійснювало виплату і доставку,
зокрема, державної адресної допомоги
та підвищення до пенсії передбаченого
постановою КМУ від 11.03.2009 № 198.

Вказані суми витрат включені позивачем
до актів щомісячних звірок витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності і
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за кожний місяць
вказаного періоду.

Однак, відповідачем зазначені акти
підписані із застереженнями та згідно
таблиць розбіжностей не прийнято до
відшкодування вищевказані суми
виплаченої державної адресної
допомоги, що не вистачає до
прожиткового мінімуму та підвищення до
пенсії, яке передбачене постановою КМУ
від 11.03.2009 № 198.

Суд першої інстанції у задоволенні
позову відмовив виходячи з того, що
адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а тому Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати на її виплату та доставку.

Суд апеляційної інстанції,
переглядаючи цю справу в апеляційному
порядку, вважає за необхідне зазначити
наступне.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону № 1105-XIV Фонд зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Кабінет Міністрів України постановою
№ 265 установив, що у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох 120 відсотків, на
трьох і більше 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів. У разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Пунктом 4 постанови № 265 встановлено, що
виплата щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

У силу вимог пункту 1 постанови № 198 (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) з 1 квітня 2009 року
Кабінет Міністрів України встановив
підвищення до пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам, у розмірі
7,5 гривні, збільшуючи його з 1 липня - до
14,2 гривні, а з 1 жовтня - до 28,4 гривні.

За змістом пункту 2 постанови № 198
виплата підвищення до пенсії
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Аналіз наведених норм постанов № 265 та
№ 198 дає підстави вважати, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги та підвищення до пенсії не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вирішуючи питання про те, чи
здійснюються ці виплати за рахунок
коштів Фонду, необхідно враховувати те,
що страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога та підвищення до пенсії як
окремі види соціальних допомог не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Вказані вище висновки суду,
відповідають правовій позиції
Верховного Суду України викладеній,
зокрема, у постановах від 06.06.2011 № 21-57а11,
від 20.06.2011 № 21-118а11 та від 20.02.2012 № 21-407а11.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
безпідставність позовних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав
для скасування постанови суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Іршавському районі
Закарпатської області - залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року у справі № 2а-0770/2908/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
Р.В. Кухтей

В.В. Ніколін