Справа № 2а-8839/11/2070
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/26804/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області Державної податкової служби
(далі - Харківська ОДПІ)

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012

у справі №2а-8839/11/2070

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська сокова
компанія" (далі - Товариства)

до Харківської ОДПІ

та Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Харківської районної
державної адміністрації,

про скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012,
уточнені позовні вимоги Товариства
задоволено; визнано незаконною
реєстраційну дію Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Харківської
районної державної адміністрації з
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців інформації про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу позивача; скасовано
зазначений запис; скасовано рішення
Харківської ОДПІ від 13.01.2011 № 22/29-42 про
анулювання реєстрації Товариства
платником ПДВ; податкову інспекцію
зобов'язано поновити реєстрацію
позивача платником ПДВ з дня її
скасування.

У прийнятті цих судових актів
попередні судові інстанції виходили з
того, що відповідачами було порушено
законодавчо встановлену процедуру
з'ясування місцезнаходження юридичної
особи; крім того, за висновком судів,
податковим органом не було дотримано
порядок надсилання платникові рішення
про анулювання його реєстрації
платником ПДВ.

У касаційній скарзі до Вищого
адміністративного суду України
Харківська ОДПІ просить скасувати
оскаржувані рішення попередніх
судових інстанцій та відмовити у
позові, посилаючись на те, що
реєстрацію Підприємства платником ПДВ
було анульовано на підставі підпункту
«ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог Харківської ОДПІ з урахуванням
такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що згідно
з рішенням Харківської ОДПІ від 13.01.2011
№ 22/29-42 було анульовано реєстрацію
Товариства платником податку на додану
вартість на підставі інформації про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу (згідно з
відомостями з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців).

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців наявний
запис про відсутність юридичної особи
або фізичної особи за її
місцезнаходженням (місцем проживання)
або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Наведена законодавча норма та
установлені судами обставини справи
свідчать про те, що на час прийняття
оспорюваного рішення про анулювання
реєстрації Підприємства платником ПДВ
існувала підстава, з якою підпункт «ж»
пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України пов'язує можливість
анулювання такої реєстрації, а саме -
відповідний запис у Єдиному державному
реєстрі.

Однак, як з'ясували суди, відповідний
запис було вчинено незаконно.

Так, згідно з частинами одинадцятою,
дванадцятою статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
юридична особа зобов'язана подавати
(надсилати) щороку протягом місяця, що
настає за датою державної реєстрації,
починаючи з наступного року,
державному реєстратору для
підтвердження відомостей про юридичну
особу реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

У разі ненадходження в установлений
частиною одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати рекомендованим
листом протягом п'яти робочих днів з
дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Втім, як встановили суди, відповідне
повідомлення державним реєстратором
на адресу Товариством не направлялося;
доказів на підтвердження зворотного
відповідачами у ході розгляду справи
не представлено.

У зв'язку з цим суди дійшли цілком
правильного висновку про незаконність
внесення державним реєстратором
відповідної інформації до Єдиного
державного реєстру та, як результат,
про об'єктивну відсутність обставин, з
якими підпункт «ж» пункту 184.1 пов'язує
можливість позбавлення особи статусу
платника ПДВ.

Оскільки у розглядуваній справі норми
матеріального права було правильно
застосовано судами, а їх висновки
відповідають установленим у справі
обставинам та наявним у ній доказам, то
підстави для скасування оскаржуваних
судових актів відсутні.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Харківської області
Державної податкової служби відхилити.

2. Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 у
справі №2а-8839/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України..

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько