Справа № 2а-1328/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року №
132537/12/9104Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Клюби В.В.

суддів - Левицької Н.Г., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова
на постанову Залізничного районного
суду м. Львова від 07 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі
м.Львова про зобов'язання нарахувати
щомісячну державну соціальну допомогу
«Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м.Львова,
в якому просив зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за 2007-2010 роки та за 5 місяців 2011
року .

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 12 липня 2011 року у справі №
2а-1328/11 позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
зобов'язання нарахувати щомісячну
державну соціальну допомогу «Дітям
війни» за період з 01 січня 2007 року до 15
грудня 2010 року залишено без розгляду.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 07 листопада 2011 року у
справі № 2а-1328/11 заявлений позов
задоволено . Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині
війни на 30% мінімальної пенсії за віком
.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі
м.Львова, яке покликаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу. Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково.

Задовольняючи позовні вимоги позивачу
по справі, суд виходив з того, що
позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюється державні
соціальні гарантії дітям війни, а тому
має право на встановлене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії.

Cлід зазначити, що оскільки стосовно не
нарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду
визначений ст.ст.99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

Судом першої інстанції вірно
враховано, що позивач пропустив строк
звернення до суду, оскільки звернувся
з позовом лише 16 червня 2011 року та не
надав доказів того, що ним був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги в частині
виплат за період з 01 січня 2007 року по 15
грудня 2010 року включно слід залишити
без розгляду.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» до внесення в нього
змін не передбачено будь-яких обмежень
щодо виплати надбавки, передбаченої
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Отже, нарахування та виплата
підвищення до пенсії як дитині війни
позивачу повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Як вбачається з матеріалів справи суд 1
інстанції задовольняючи позовні
вимоги не вказав період, за який слід
задовольнити позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та
виплати підвищення до пенсії як дитині
війни за період з 16 грудня 2010 року по 31
травня 2011 року підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.
Положення ч.3 ст.28 цього Закону, на думку
колегії суддів не є перешкодою для
застосування величини мінімального
розміру пенсії за віком до обрахування
інших пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого крім передбаченого ч.1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є
підставою для скасування оскаржуваної
постанови та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 158-163, ст.195, ст.197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова -
задоволити частково, а постанову
Залізничного районного суду м. Львова
від 07 листопада 2011 року у справі №
2а-1328/11 - скасувати та прийняти нову,
якою адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
зобов'язання нарахувати щомісячну
державну соціальну допомогу «Дітям
війни» - задоволити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі
м.Львова нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на користь
ОСОБА_1 за період з 16 грудня 2010 року по 31
травня 2011 року із врахуванням ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Клюба В.В.
СуддяЛевицька Н.Г. СуддяРибачук А.І.