Справа № 815/6489/13-а
Суддя: Алєксєєв В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

10 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6489/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Алєксєєва В.О.

суддів - Милосердного М.М.,

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Скалозуб Л.П.

з участю: представника Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
Тараненко Руслани Юріївни,
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "Бетта" - Бартош
Максима Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 06 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Бетта" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Бетта" звернулось до суду з
адміністративним позовом до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 01
червня 2013 року, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 15 153 662 грн. за
порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК
України.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом першої інстанції
не було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
встановив, що в період з 07 вересня 2012
року по 20 вересня 2012 року фахівцями ДПІ
у Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС було проведено планову
виїзну документальну перевірку ТОВ
"Бетта" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 жовтня
2008 року по 30 червня 2012 року.

За результатами перевірки було
складено акт №5707/22-4/32184130 від 27 вересня
2012 року, у висновках якого було
зазначено про порушення позивачем,
зокрема, пп.7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість", п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого ТОВ "Бетта" завищено
від'ємне значення податку на додану
вартість у сумі 14 646 02 грн. за рядком 24
декларації, у тому числі по періодах:
червень 2012 року - у сумі 14 611 516 грн.,
січень 2009 року - у сумі 34 509 грн.;
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за рядком 19
декларації у сумі 507 637 грн., занижено
суму податку на додану вартість, що
підлягає сплаті, у сумі 4 905
289 грн.

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Одеської області ДПС винесено
податкові повідомлення-рішення:
№ від 25 жовтня 2012 року про
зменшення ТОВ "Бетта" розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за червень 2012 року у
сумі 14 611 516 грн.; № від 25 жовтня 2012
року про збільшення ТОВ "Бетта" суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі: 4 905 289
грн. - основний платіж та 1 017 827 грн. -
штрафні санкції.

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
07 листопада 2012 року позивач звернувся
до Одеського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС, в якому поряд із іншими
вимогами просив суд скасувати
податкові повідомлення-рішення
відповідача від 25 жовтня 2012 року
№, № та визнати
протиправними дії відповідача по
встановленню в акті від 27 вересня 2012
року №5707/22-4/32184130 порушень з боку
позивача пп.7.4.5 п.7.4. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість", п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України.
Провадження по справі за вищевказаним
адміністративним позовом ТОВ "Бетта"
було відкрито ухвалою Одеського
окружного адміністративного суду від 08
листопада 2012 року (адміністративна
справа №1570/6770/2012).

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2013
року в адміністративній справі
№1570/6770/2012 року були встановлені
обставини, зокрема, щодо
необґрунтованості висновків акту ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС №5707/22-4/32184130 від 27 вересня
2012 року про порушення позивачем пп.7.4.5
п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6
ст. 198 ПК України у вигляді завищення
від'ємного значення податку на додану
вартість у сумі 14 646 025 грн., завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту у сумі 507 637 грн. та
заниження суму податку на додану
вартість, що підлягає сплаті, у сумі 4 905
289 грн., та з цих підстав визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 25 жовтня 2012
року № та №. Постанова суду
набрала законної сили 13 грудня 2013 року.

В подальшому ДПІ у Приморському районі
м. Одеси Одеської області ДПС, у зв'язку
з поданням ТОВ "Бетта" податкової
звітності з податку на додану вартість
за звітні періоди: жовтень 2012 року,
листопад 2012 року, грудень 2012 року,
січень 2013 року та лютий 2013 року,
неодноразово проводились камеральні
перевірки, за результатами яких
податковим органом виносились
податкові повідомлення-рішення №
від 14 грудня 2012 року, № від 25
квітня 2013 року, № від 25 квітня 2013
року, № від 26 квітня 2013 року та
№ від 16 квітня 2013 року, якими ТОВ
"Бетта" зменшувався розмір суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість за відповідні звітні періоди
у сумі 15 153 662 грн.

Не погодившись із зазначеними
податковими-повідомленнями рішеннями,
позивач 23 квітня 2013
року також оскаржив їх до Одеського
окружного адміністративного суду.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року в адміністративній справі
№815/3283/13-а, яка набрала законної сили 15
жовтня 2013 року, було встановлено, що ТОВ
"Бетта" правомірно включало до
декларацій з податку на додану
вартість за звітні податкові періоди:
жовтень, листопад, грудень 2012 року,
січень та лютий 2013 року від'ємне
значення з податку на додану вартість у
сумі 15 153 662 грн. та скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ в
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС № від 14 грудня 2012
року, № від 25 квітня 2013 року,
№ від 25 квітня 2013 року, № від
26 квітня 2013 року та № від 16 квітня
2013 року.

22 квітня 2013 року головним державним
податковим ревізором-інспектором
відділу адміністрування ПДВ
управління оподаткування юридичних
осіб юридичних осіб ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Одеської області ДПС
Сташенко С.В. проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість за березень
2013 року ТОВ "Бетта".

За результатами перевірки було
складено акт №2588/15-2/32184130 від 22 квітня
2013 року, в якому зазначено що
декларація з податку на додану
вартість за березень 2013 року (від 19
квітня 2013 року №) надана з
порушенням розділу ІІІ Порядку
оформлення та подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №1492 від 15 листопада
2011 року, а саме: виявлено методологічне
порушення згідно з п.54.3 ст. 54, пп.78.1.8.
п.78.1 ст. 78 ПК України, у зв'язку з тим, що
ТОВ "Бетта" не було відображено
результати планової виїзної перевірки
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 жовтня 2008 року по 30
червня 2012 року згідно з актом від 27
вересня 2012 року
№5707/22-4/32184130, яким встановлено
порушення підприємством вимог: пп.7.4.5
п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198
ПК України, в результаті чого
перевіркою зменшено від'ємне значення
суми ПДВ в сумі 14 646 025 грн. за рядком 24
декларації з ПДВ по періодах: січень 2009
року, червень 2012 року та від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту в сумі 507 637 грн. за рядком 19
декларації з податку на додану
вартість за червень 2012 року. На
підставі зазначеного встановлено
заниження ТОВ "Бетта" від'ємного
значення суми ПДВ у декларації з
податку на додану вартість за березень
2013 року на суму 15 153 662 грн.

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Одеської області ДПС прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 01 червня 2013 року про зменшення ТОВ
"Бетта" суми від'ємного значення з
податку на додану вартість за березень
2013 року у розмірі 15 153 662 грн.

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням відповідача
ТОВ "Бетта" оскаржило їх в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області.

За результатами розгляду скарги
позивача, Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення №470/10/15-32-10-02-07 від 09 серпня 2013
року про результати розгляду первинної
скарги, яким податкове
повідомлення-рішення № від 01
червня 2013 року залишено без змін, а
скаргу позивача - без задоволення.

ТОВ "Бетта" було подано повторну скаргу
до Міністерства доходів і зборів
України, за результатами розгляду якої
прийнято рішення №10374/6/99-99-10-01-15 від 04
вересня 2013 року про результати
розгляду повторної скарги, яким спірне
податкове повідомлення-рішення також
залишено без змін, а скаргу позивача -
без задоволення.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 01
червня 2013 року, яким позивачу зменшено
суму від'ємного значення суми податку
на додану вартість за березень 2013 року
у розмірі 15 643 980 грн., діяв не на
підставі та не у спосіб, що передбачені
ПК України, а тому зазначене податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

Судова колегія погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу
(п.198.1 ст. 198).

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п.198.2 ст. 198).

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п.198.3 ст. 198).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п.201.1 1 ст. 201 цього
Кодексу).

Згідно з п.200.1 ст. 200 ПК України - сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

За загальним правилом, встановленим
п.200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст. 200 ПК України,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених п.200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах (п.200.6).

Відповідно до пп.54.3.2. п.54.3 ст. 54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Положеннями п.58.1 ст. 58 ПК України
передбачено, що у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Відповідно до п.2.2 Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
№1236 від 28 листопада 2012 року) - у разі
коли або у разі коли за результатами
перевірки контролюючий орган зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта від'ємного значення
суми податку на додану вартість,
розрахованого платником податків
відповідно до розділу V Податкового
кодексу України, відповідний
структурний підрозділ органу
державної податкової служби складає
податкове повідомлення-рішення про
зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника за
формою згідно з додатком 8 (форма "В4").

Пунктом 54.5 ст. 54 ПК України визначено,
що сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

З урахуванням строків давності платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення - рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
такого рішення. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили (п.56.18 ст. 56 ПК України).

З наведеного слідує, що у разі
оскарження платником податків рішення
податкового органу щодо зменшення
показників від'ємного значення з
податку на додану вартість в
декларації поточного звітного
податкового періоду, такий платник до
вирішення спірного питання не
позбавлений права відображати
зменшену податковим органом суму в
деклараціях наступних податкових
періодів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відображення платником податків
встановлених за результатами
перевірки завищень показників
від'ємного значення з податку на додану
вартість в декларації у періоді, що
перевірявся, у деклараціях наступних
податкових періодів свідчило б про
самостійне узгодження платником
податків визначеного податковим
органом грошового зобов'язання.

Отже, з урахуванням того, що факт
неузгодженості на час здійснення
камеральної перевірки податкової
звітності підприємства з податку на
додану вартість за березень 2013
року рішень податкового органу щодо
зменшення ТОВ "Бетта" показників
від'ємного значення з податку на додану
вартість в деклараціях поточних
звітних податкових періодів та
визначення податкових зобов'язань на
підставі акта перевірки №5707/22-4/32184130
від 27 вересня 2012 року, за
рахунок яких сформовано у декларації з
податку на додану вартість за березень
2013 року залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів
підтверджено постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2013 року, судова колегія
приходить до висновку, що доводи
апелянта щодо необхідності
відображення підприємством зменшення
суми від'ємного значення суми податку
на додану вартість за березень 2013 року
у розмірі 15 643 980 грн. є
необґрунтованими.

За таких обставин, податкове
повідомлення-рішення № від 01
червня 2013 року, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 15
153 662 грн. за порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст. 198 ПК України підлягає
скасуванню, що було вірно встановлено
судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 06
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: