Справа № 348/3613/13а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
Справа № 876/3027/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 18.02.2014 року року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
протиправними дій сільського голови,
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
протиправними дій сільського голови а
саме, відмови у наданні інформації на
запит.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що 07.10.2013 року ОСОБА_1, депутат
Білоославської сільської ради та інші
депутати сільської ради надіслали на
ім'я сільського голови запит про
надання інформації у якому вимагали
надати їм копії рішень сільської ради
про виділення коштів на ремонт
будівництва доріг комунальної
власності та акти виконання ремонту
доріг за період 2011-2013 роки. На даний
запит позивач отримав відповідь від
сільського голови у якій зазначено, що
позивач може прийти та ознайомитись з
текстами рішень і зробити необхідні
ксерокопії. 04.11.2013 року позивач прийшов
в сільську раду, однак йому відмовили у
наданні інформації. Тоді він вдруге
зробив запит, однак станом на 18.11.2013
року відповіді не отримав. Вважає дії
відповідача щодо ненадання публічної
інформації на запити протиправними та
такими, що порушують його прово на
інформацію та його права як депутата
Білоославської сільської ради. Просив
позов задоволити.

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
18.02.2014 року у задоволені позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана
постанова прийнята з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
07.10.2013 року згідно вимог Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
та Закону України «Про місцеве
самоврядування» позивач та інші
депутати Білоославської сільської
ради звернулися до відповідача з
інформаційним запитом про надання їм
копій рішень сільської ради про
виділення коштів на ремонт,
будівництва доріг комунальної
власності, актів виконаних робіт за
період 2011-2013 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, що
10.10.2013 року за вих.№2-24/293 сільським
головою Білоославської сільської ради
Надвірнянського району надано
відповідь на інформаційний запит
депутатів сільської ради від 07.10.2013
року у якому зазначено, що вони можуть
прийти та ознайомитися з документами
які їх цікавлять, зробити необхідні
ксерокопії.

Разом з тим, на повторний запит
позивача та інші депутатів
Білоославської сільської ради який
надісланий в сільську раду 06.11.2013 року
та отриманий відповідачем 07.11.2013 року,
що вбачається з фіскального чеку
Укрпошти та довідки Центру поштового
зв'язку №4 Укрпошти, відповідачем
надана позивачу відповідь, що він може
прийти та ознайомитися з документами
які його цікавлять, зробити необхідні
ксерокопії. За відсутності
копіювального паперу та технічних
можливостей, сільська рада не має змоги
надати таку кількість ксерокопій.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
основними принципами місцевого
самоврядування є народовладдя та
гласність. Пунктом 11 ст. 59 Закону
передбачено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування доводяться до відому
населення.

Стаття 4 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» забезпечує
право кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, що становить
суспільній інтерес. Доступ до
публічної інформації здійснюється на
принципах прозорості та відкритості
діяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічна інформація це - відображена та
задокументована будь - якими засобами
та на будь - яких носіях інформація, що
була отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень свої обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим законом. Згідно ст. 21
Закону визначено плату за надання
інформації, зокрема у разі якщо
задоволення запиту на інформацію
передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як 10 сторінок,
запитувач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати на копіювання та друк.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним, й при
цьому ч. 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» встановлено
виключний перелік вимог, при
дотриманні сукупності яких
здійснюється обмеження доступу до
інформації.

Відтак, відповідно до Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
така інформація не може бути обмежена в
доступі - це стосується, зокрема і
запиту поданого позивачем.

Судова колегія апеляційного суду
звертає увагу, що сільською радою як
розпорядником інформації правомірно
двічі дана відповідь позивачу та
запропоновано за власні кошти зробити
ксерокопії документів. Оскільки
кількість ксерокопій витребуваних
позивачем документів складає 200-300
аркушів.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови у
задоволені позову.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 18.02.2014
року у справі №348/3613/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С.Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 15.04.2014 року