Справа № 2а-13725/12/0170/13
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/31215/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів Кошіля
В.В. Моторного О.А.розглянувши в порядку
письмового провадженнякасаційну
скаргуПриватного підприємства «СГ»на
постановуОкружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
10.01.2013та ухвалуСевастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14.05.2013у справі №
2а-13725/12/017013за позовомДержавної
податкової інспекції в м. Євпаторії
Автономної Республіки Крим Державної
податкової службидоПриватного
підприємства «СГ»простягнення
заборгованості у сумі 78 971,28 грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Євпаторії АР Крим Державної податкової
служби звернулась до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до Приватного підприємства
«СГ» про надання дозволу на погашення
суми податкового боргу у розмірі 78 971,28
грн. за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.01.2013, залишеною
без зміну хвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14.05.2013, позов задоволено - стягнуто
за рахунок майна Приватного
підприємства «СГ», що перебуває у
податковій заставі, заборгованість у
розмірі 78 971,28 грн.

Приватне підприємство «СГ» подало
касаційну скаргу, у відповідності до
якої, посилаючись на порушення судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права та процесуального
права, просить ухвалу Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.01.2013 та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14.05.2013
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У письмовому заперечені на касаційну
скаргу відповідач, посилаючись на те,
що вимоги касаційної скарги є
необґрунтованими, просить у
задоволенні касаційної скарги
відмовити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст.222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення касаційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що:

- відповідачем прийнято рішення про
опис майна у податкову заставу від
11.01.2012. Податкова застава зареєстрована
у Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна за №12078462 від 20.01.2012;

- постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.04.2012 №2а-3011/12/0170/21
вирішено стягнути з розрахункових
рахунків відповідача заборгованість у
сумі 69 351,53 грн.;

- 21.08.2012 податковим органом виставлено
інкасове доручення №286 про списання
податкового боргу у сумі 69351,53 грн. з
розрахункових рахунків у банку в
примусовому порядку, яке повернуто без
виконання 31.08.2012. Заходи з погашення
податкового боргу за рахунок коштів
платника податку до результату не
призвели.

Крім того, попередніми судовими
інстанціями встановлено, що станом на
08.01.2013 за відповідачем обліковується
податковий борг перед Державним
бюджетом у розмірі 298 620,08 грн.

З огляду на те, що відповідачем не
вчинено дій, спрямованих на самостійне
погашення податкової заборгованості,
попередні судові інстанції дійшли
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача податкового
боргу є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Суд касаційної інстанції вважає такі
висновки судів попередніх інстанцій
передчасними, як такими, що зроблені
без всебічного та об'єктивного
дослідження усіх обставин справи. При
цьому, колегія суддів виходить з
наступного.

Порядок погашення податкового боргу
платника податків шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі,
врегульовано статтею 95 Податкового
кодексу України.

Орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі (п. 95.1
ст. 95 Податкового кодексу України).

У відповідності до п.95.2 ст.95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Згідно ч.2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби звертається до суду щодо
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

При цьому, у відповідності до ч.3 п.95.3
ст.95 Податкового кодексу України
рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу.

З огляду на наведені положення
Податкового кодексу України, колегія
суддів касаційної інстанції вважає, що
право на здійснення заходів щодо
погашення суми податкового боргу
платника податку за рахунок його майна,
що перебуває у податковій заставі,
виникає у контролюючого органу не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

При вирішенні даного спору обставини
та фактичні дані щодо дати надіслання
(вручення) відповідачу податкової
вимоги не були досліджені та
встановлені судами першої та
апеляційної інстанцій, що, з
урахуванням повноважень касаційного
суду (які не дають касаційній інстанції
права досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні), виключає можливість
перевірити Вищим адміністративним
судом України правильність висновків
судів попередніх інстанцій в цілому по
суті спору.

Судова колегія також зазначає, що
оскаржувані судові рішення не містять
будь-яких обгрунтувань та мотивів, з
огляду на які суд першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, розглядаючи позовні вимоги
про надання дозволу на погашення суми
податкового боргу за рахунок майна, що
перебуває у податковій заставі, вийшов
за межі заявлених податковим органом
вимог та прийняв рішення про стягнення
цієї заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що судами
попередніх інстанцій не було з'ясовано
належним чином обставини справи, у той
час як їх встановлення впливає на
правильність вирішення спору, ухвалені
у справі судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам
слід взяти до уваги вищевикладене,
встановити повно і правильно фактичні
обставини відповідно до заявлених
позовних вимог та предмету доказування
у справі та, в залежності від
встановленого й у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, вирішити даний спір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного
підприємства «СГ» задовольнити.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.01.2013 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14.05.2013
скасувати та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Борисенко

Судді
В.В. Кошіль

О.А. Моторний