Справа № 2а-17317/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2010 року 14:55 №
2а-17317/10/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів: Федорчука А.Б.,
Кротюка О.В., при секретарі Чупринко
Н.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, Політичної
партії «Партія Народний порядок»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 доЦентральної виборчої
комісії, Голови Центральної виборчої
комісії провизнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
оголосити про початок виборчого
процесу чергових виборів народних
депутатів до Верховної Ради України,за
участю:

позивача 1–ОСОБА_10

позивача 2- ОСОБА_6

позивача 3- ОСОБА_7

позивач 4 -ОСОБА_3

позивач 5 - ОСОБА_4

відповідач 1 -ОСОБА_8, ОСОБА_9

відповідач 2 -ОСОБА_8, ОСОБА_9

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною бездіяльності
Центральної виборчої комісії щодо
ухилення від оголошення про початок
виборчого процесу чергових виборів
народних депутатів до Верховної Ради
України, що повинні відбутися 27 березня
2011 року та зобов'язання Центральну
виборчу комісію оголосити про початок
виборчого процесу чергових виборів
народних депутатів до Верховної Ради
України, що повинні відбутися 27 березня
2011 року; ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною бездіяльності
Центральної виборчої комісії щодо
ухилення від оголошення про початок
виборчого процесу чергових виборів
народних депутатів 27 березня 2011 року та
зобов'язання Центральну виборчу
комісію оголосити про початок
виборчого процесу чергових виборів
народних депутатів 27 березня 2011 року
упродовж одного дня з дня набрання
судовим рішенням законної сили;
Політична партія «Партія Народний
порядок»звернулась з позовом до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною бездіяльності
Центральної виборчої комісії, що
полягає у неоголошені про початок
виборчого процесу на чергових виборах
народних депутатів України 27 березня
2011 року та зобов'язання Центральну
виборчу комісію негайно після набрання
чинності рішення суду оголосити про
початок виборчого процесу чергових
виборів народних депутатів України 27
березня 2011 року; ОСОБА_3 звернувся з
позовом до Центральної виборчої
комісії та Голови Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною
бездіяльності Центральної виборчої
комісії, що полягає у неоголошені про
початок виборчого процесу чергових
виборів народних депутатів України 27
березня 2011 року, визнання протиправною
бездіяльності Голови Центральної
виборчої комісії, що полягає у
неоголошені на засіданні Центральної
виборчої комісії про початок виборчого
процесу чергових виборів народних
депутатів України 27 березня 2011 року,
зобов'язання Центральну виборчу
комісію не пізніше наступного дня
після дати вступу постанови суду у
законну сулу оголосити про початок
виборчого процесу чергових виборів
народних депутатів України 27 березня
2011 року, зобов'язання Голову
Центральної виборчої комісії не
пізніше наступного дня після дати
вступу постанови суду у законну сулу
оголосити на засіданні Центральної
виборчої комісії про початок виборчого
процесу чергових виборів народних
депутатів України 27 березня 2011 року;
ОСОБА_4 звернулась з позовом до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною бездіяльності
Центральної виборчої комісії стосовно
виборів народних депутатів України
щодо початку виборчого процесу та
зобов'язання Центральну виборчу
комісію оголосити про початок
виборчого процесу стосовно виборів
народних депутатів України.

Ухвалами суду від 10 та 14 грудня 2010 року
об'єднанні в одне адміністративне
провадження справи №2а-18139/10/2670 за
позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії, №2а-17499/10/2670 за позовом
Політичної партії «Партія Народний
порядок»до Центральної виборчої
комісії, №2а-18277/10/2670 за позовом ОСОБА_3
до Центральної виборчої комісії,
Голови Центральної виборчої комісії та
№2а-18333/10/2670 за позовом ОСОБА_4 до
Центральної виборчої комісії з
аналогічними позовними вимогами, а
саме: визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
оголосити про початок виборчого
процесу чергових виборів народних
депутатів до Верховної Ради України, що
повинні відбутися 27 березня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі та представники позивачів
зазначили, що всупереч Конституції
України та Законам України Центральна
виборча комісія станом на день
розгляду справи не оголосила про
початок виборчого процесу чергових
виборів народних депутатів до
Верховної Ради України, що повинні
відбутися 27 березня 2011 року.

В судовому засіданні позивачі та
представники позивачів позовні вимоги
підтримали.

Відповідачі проти позову заперечили
посилаючись на те, що Рішення
Конституційного Суду України від
30.09.2010р. №20-рп/2010, на підставі якого
втратив чинність Закон України «Про
внесення змін до Конституції
України»від 08.12.2004р. № 2222-IV не має
зворотної дії в часі, крім того народні
депутати України обрані строком на
п'ять років і п'ятирічний строк
повноважень народних депутатів
України не закінчується 27 березня 2011
року.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 76
Конституції України від 28.06.1996р. №
254к/96-ВР конституційний склад Верховної
Ради України - чотириста п'ятдесят
народних депутатів України, які
обираються на основі загального,
рівного і прямого виборчого права
шляхом таємного голосування строком на
чотири роки.

Частиною п'ятою статті 76 Конституції
України в редакції Закону України «Про
внесення змін до Конституції
України»від 08.12.2004р. № 2222-IV передбачено,
що строк повноважень Верховної Ради
України становить п'ять років.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі про додержання процедури
внесення змін до Конституції України
від 30 вересня 2010 року Закон України
«Про внесення змін до Конституції
України»від 8 грудня 2004 року №2222-IV
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним).

У вказаному Рішенні Конституційний Суд
України зазначив про відновлення дії
попередньої редакції норм Конституції
України, які були змінені, доповнені та
виключені Законом України «Про
внесення змін до Конституції
України»від 8 грудня 2004 року №2222-IV.

Відповідно до частини другої статті 15
Закону України «Про вибори народних
депутатів України»чергові вибори
депутатів проводяться у зв'язку із
закінченням конституційного строку
повноважень Верховної Ради України
відповідного скликання і не потребують
окремого рішення про їх призначення.

Згідно з частиною третьою статті 11
Закону України «Про вибори народних
депутатів України»початок виборчого
процесу оголошує Центральна виборча
комісія у випадках та в строки,
встановлені Конституцією України та
цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 16
Закону України «Про вибори народних
депутатів України»виборчий процес
чергових виборів депутатів
розпочинається за сто двадцять днів до
дня виборів. Центральна виборча
комісія оголошує про початок виборчого
процесу не пізніше ніж за сто двадцять
п'ять днів до дня виборів.

19 жовтня 2010 року Центральною виборчою
комісією до Конституційного Суду
України подано конституційне подання
щодо офіційного тлумачення частини
першої статті 76 Конституції України 1996
року, яка встановлює строк повноважень
Верховної Ради України VІ скликання,
обраної 30 вересня 2007 року.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
приходить до наступних висновків.

Верховною Радою України попередньо
ухвалено проект змін до Конституції
України «Про внесення змін до
Конституції України»щодо проведення
чергових виборів народних депутатів
України, Президента України, депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів.

Верховна Рада України згідно з
постановою «Про включення до порядку
денного сьомої сесії Верховної Ради
України шостого скликання
законопроекту про внесення змін до
Конституції України щодо проведення
чергових виборів народних депутатів
України, Президента України, депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів і його
направлення до Конституційного Суду
України»від

19 жовтня 2010 року № 2606-VІ звернулася до
Конституційного Суду України з
клопотанням дати висновок щодо
відповідності вимогам статей 157 і 158
Конституції України законопроекту про
внесення змін до Конституції України
(реєстр. № 7265), яким пропонується внести
зміни до частини першої статті 76,
частини першої статті 77, частини п'ятої
статті 103, частини першої статті 136 і
доповнити цю статтю новою частиною,
внести зміни до частин першої та другої
статті 141 і доповнити цю статтю новою
частиною, доповнити пунктами 15 і 16
розділ ХV «Перехідні
положення»Конституції України.

Внесення змін до Конституції України,
як зазначається у пояснювальній
записці до Законопроекту, зумовлене
необхідністю уніфікувати строки
повноважень Президента України,
народних депутатів України, депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів для
забезпечення безперервності процесу
здійснення державної влади і
самоврядності та зменшення видатків з
Державного бюджету України на
проведення виборів. Зміни до розділу ХV
«Перехідні положення»Конституції
України обумовлені потребою у
визначенні дат проведення чергових
виборів народних депутатів України та
Президента України після відновлення
положень Конституції України в
редакції від 28 червня 1996 року
відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 30 вересня 2010 року №
20-рп/2010.

Колегія суддів дійшла висновку, що
виходячи зі змісту вказаних доповнень
Конституції України, чергові вибори до
Верховної Ради України після
відновлення положень Конституції
України в редакції від 28 червня 1996 року
за Рішенням Конституційного Суду
України від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010
у справі про додержання процедури
внесення змін до Конституції України
проводяться в останню неділю жовтня 2012
року. Цими пунктами у Законопроекті
передбачається встановити дати
проведення наступних чергових виборів
до Верховної Ради України -остання
неділя жовтня 2012 року, і чергових
виборів Президента України.

Крім того, суд звертає увагу, що
відповідно до висновку
Конституційного Суду України у справі
за зверненням Верховної Ради України
про надання висновку щодо
відповідності законопроекту про
внесення змін до Конституції України
щодо проведення чергових виборів
народних депутатів України, Президента
України, депутатів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, місцевих
рад та сільських, селищних, міських
голів (реєстр. № 7265) вимогам статей 157 і
158 Конституції України є обов'язковим
до виконання, остаточним і не може бути
оскаржений.

Конституційний Суд України у висновку
від 18 листопада 2010 року № 3-в/2010 визнав
таким, що відповідає вимогам статей 157 і
158 Конституції України, законопроект
про внесення змін до Конституції
України щодо проведення чергових
виборів народних депутатів України,
Президента України, депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів. Констатував у
своєму акті, що зміни до статей 136, 141
Конституції України, за якими строк
повноважень представницьких органів
місцевого і регіонального
самоврядування (відповідних рад
депутатів) буде збільшений з чотирьох
до п'яти років, не суперечить
застережувальним вимогам до таких
законопроектів, що містяться у статтях
157 і 158 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що передбачене
законопроектом доповнення розділу ХV
«Перехідні положення»Конституції
України пунктами 15 і 16 не спричинить
скасування чи обмеження прав і свобод
людини і громадянина.

Вибори є однією з форм народного
волевиявлення. Періодичність
проведення виборів до органів
державної влади та до органів
місцевого самоврядування, зокрема до
Верховної Ради України та Президента
України, строк їхніх повноважень є
вагомими чинниками демократії,
важливим інститутом гарантії
реалізації виборчих прав громадян
(Рішення Конституційного Суду України
від 10 червня 2009 року № 14-рп/2009).

У висновку №3-в/2010 від 18 листопада 2010
року Конституційний Суд України
зазначає, що право обирати і бути
обраним було реалізовано громадянами
України на останніх виборах до
Верховної Ради України та Президента
України на умовах п'ятирічного строку
періодичності виборів. Передбачені
законопроектом дати наступних
чергових виборів до Верховної Ради
України і Президента України не
призведуть до звуження змісту та
обсягу виборчих прав громадян.

Рішення Конституційного Суду України
від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010, на
підставі якого втратив чинність Закон
України «Про внесення змін до
Конституції України»від 8 грудня 2004
року № 2222-IV, не має зворотної дії в часі.
У зв'язку з цим діяльність органів
державної влади під час дії змінених
Законом України «Про внесення змін до
Конституції України»від 8 грудня 2004
року № 2222-IV норм Конституції України і
здійснення визначених відповідними
чинними на той час конституційними
нормами повноважень мала легітимний,
конституційний характер.

Адже частина друга статті 152
Конституції України передбачає, що
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Керуючись
вказаною нормою, Конституційний Суд
України при ухваленні Рішення від 24
грудня 1997 року № 8-зп зазначив, що
«закони, інші правові акти мають
юридичну силу до визнання їх
неконституційними окремим рішенням
органу конституційного
контролю»(абзац третій пункту 4
мотивувальної частини). Ця правова
позиція Конституційного Суду України
наведена в його Рішенні від 30 вересня
2010 року № 20-рп/2010.

Тобто, юридичні наслідки визнання
неконституційним Закону України «Про
внесення змін до Конституції
України»від 8 грудня 2004 року № 2222-IV
(втрата ним чинності та зміна в
результаті цього правового
регулювання через відновлення дії
положень Конституції України в
редакції, що існувала до внесення змін
Законом України «Про внесення змін до
Конституції України»від 8 грудня 2004
року № 2222-IV) не можуть бути застосовані
чи поширені на події, які відбулися у
минулому. Принцип незворотності дії в
часі означає, що дія закону чи іншого
нормативно-правового акта не може
поширюватися на правовідносини, які
виникли і закінчилися до набрання
чинності цим законом або іншим
нормативно-правовим актом (Рішення
Конституційного Суду України від 5
квітня 2001 року № 3-рп/2001 у справі про
податки).

І навпаки, поширення дії Рішення
Конституційного Суду України від 30
вересня 2010 року на правовідносини, що
вже відбулися, саме й означало б
зворотну дію в часі (ретроспективну
дію) правових норм, що є неможливим і
забороняється за частиною першою
статті 58 Конституції України. Зворотня
дія в часі допускається за статтею 58
Конституції України у випадках, коли
закон пом'якшує або скасовує
відповідальність особи.

До таких правовідносин, які виникли і
закінчилися в період дії Закону
України «Про внесення змін до
Конституції України»від 8 грудня 2004
року № 2222-IV, слід віднести обрання на
прямих виборах Президента України,
народних депутатів України шостого
скликання та на позачергових виборах
депутатів місцевих рад на 5-річний
строк. Відповідні посадові особи вже
отримали свій представницький мандат
на встановлений на час виборів строк - 5
років. Поширення на них 4-річного строку
повноважень, визначеного відновленими
з 30 червня 2010 року конституційними
нормами, суперечило б конституційному
принципу щодо незворотності дії закону
в часі. Тому до таких подій, фактів,
правовідносин застосовується
ультраактивна форма дії в часі
(переживаюча дія старого закону).

За змістом частини першої статті 8
Конституції України, якою встановлено,
що норми Конституції України є нормами
прямої дії, вони застосовуються
безпосередньо з моменту набрання ними
чинності, тобто має місце негайна дія
норм Конституції на майбутнє, тобто на
правовідносини, що складаються після
Рішення Конституційного Суду України
від 30 червня 2010 року. Виходячи з цього,
зміст всіх повноважень, що вже
здійснюються і будуть надалі
здійснюватися суб'єктами владних
повноважень після відновлення дії норм
Конституції в редакції від 28 червня 1996
року, визначається саме чинними
конституційними нормами.

Колегія суддів зазначає таке, що
наслідків Рішення Конституційного
Суду України від 30 червня 2010 року
відміна політреформи відбулася з
моменту оголошення Рішення про це
Конституційного Суду України, яке не
має зворотної сили.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позовні вимоги позивачів
не підлягають задоволенню, оскільки не
порушенні права та свободи людини і
громадянина, а саме право вільно
обирати і бути обраним до органів
державної влади, а також відсутня
бездіяльність Центральної виборчої
комісії, щодо оголошення про початок
виборчого процесу чергових виборів
народних депутатів до Верховної Ради
України, що повинні відбутися 27 березня
2011 року.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Політичній партії «Партія Народний
порядок», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений
строк постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
23.12.2010р.

Головуючий суддя -
В.В. Амельохін

Судді:

А.Б. Федорчук

О.В. Кротюк