Справа № 817/842/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/842/14

17 квітня 2014 року 15год. 32хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник Сидоренко -
Бобровнік Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Арбітражний керуючий ОСОБА_1
до Головне управління юстиції у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування висновків
акту перевірки, припису ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся
з позовом до Головного управління
юстиції у Рівненській області про
визнання протиправними та скасування
висновків акту перевірки Головного
управління юстиції у Рівненській
області від 26 лютого 2014 року №8 та
припису про недопущення повторних
порушень від 28.02.2014 року № 3.

У судовому засіданні позивач подав
заяву, у якій зменшив позовні вимоги в
частині визнання протиправними та
скасування висновків акту перевірки
від 26 лютого 2014 року №8. Заява була
судом прийнята.

Позовні вимоги полягають у наступному.

19 березня 2014 року позивач отримав лист
Головного управління юстиції у
Рівненській області від 28.02.2014 № 10-30/400,
разом з яким надіслано Припис про
недопущення повторних порушень від
28.02.2014 року № 3.

Відповідно до припису, за результатами
проведення планової виїзної перевірки
виявлено порушення арбітражним
керуючим ОСОБА_1 вимог абз. 8 ч. 9 ст. 16
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №
2343-XII, із змінами і доповненнями (далі -
Закон № 2343).

Вважає, що ст. 16 "Порушення провадження
у справі про банкрутство" Закону № 2343
регламентує повноваження, які належать
виключно до компетенції
господарського суду. Зокрема, у ч. 9 ст. 16
Закону № 2343 вказані вимоги до ухвали
про порушення провадження у справі про
банкрутство, а в абз. 8 цієї статті
зазначається, що ухвала має містити
дату складення розпорядником майна
реєстру вимог кредиторів та подання
його на затвердження до господарського
суду, яка не може бути пізніше місяця та
двадцяти днів після дати проведення
підготовчого засідання суду. Оскільки
зазначені у приписі порушення чинного
законодавства він, як арбітражний
керуючий, не допускав, тому відповідач
безпідставно виніс спірний припис та
його належить скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю
підтримав позовні вимоги з наведених у
позові підстав. Додаткового пояснив, що
своїми діями відповідач порушив його
права, оскільки у випадку вчинення
аналогічного порушення протягом року
після винесення припису його, згідно з
вимогами п.7.1 Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 27.06.2013 № 1284/5 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 3 липня 2013
р. за № 1113/23645 (далі - Порядок № 1284/5), може
бути притягнуто до дисциплінарної
відповідальності. Просив позов
задовольнити повністю, визнати
протиправним та скасувати оскаржений
припис.

Представник відповідача позов не
визнала, подала письмові заперечення у
справі та пояснила таке. На підставі
наказу №2764/5 від 25.12.2013 року
Міністерства юстиції України «Про
затвердження Плану перевірок
діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) на І квартал 2314
року» з 10.02.2014 по 17.02.2014 року здійснено
планову виїзну перевірку діяльності
арбітражного керуючого ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки
встановлено порушення позивачем вимог
абз.8 ч.9 ст. 16 Закону №2343 при виконанні
повноважень розпорядника майна у
справі про банкрутство ТОВ «Малинська
промислово-фінансова компанія», про що
складено довідку про результати
перевірки від 17.02.2014 року та акт
перевірки № 8 від 26.02.2014.

Так, відповідно до ухвали
господарського суду Житомирської
області від 24.09.2013 у справі №906/1127/13
введено процедуру розпорядження
майном ТОВ «Малинська ПФК» на строк 115
календарних днів. Розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1

Пунктом 11 резолютивної частини
зазначеної ухвали суду від 24.09.2013
ОСОБА_1 зобов'язано подати до
господарського суду Житомирської
області відомості про результати
розгляду вимог кредиторів ТОВ
«Малинська ПФК» та реєстр вимог
кредиторів підприємства-боржника до
13.11.2013.

Проте, арбітражний керуючий ОСОБА_1, до
дати визначеної в ухвалі не виконав
вимог суду, а подав відомості лише
01.12.2013 року, чим порушив приписи абз.8 ч.9
ст. 16 Закону №2343.

Таким чином, на думку відповідача, при
виконанні повноважень розпорядника
майна ТОВ «Малинська ПФК», арбітражним
керуючим ОСОБА_1 пропущено строк
виконання вимог, вказаних в ухвалі суду
від 24.09.2013.

У зв'язку з цим за наслідками перевірки
винесено припис № 3 від 28.02.2014 року про
недопущення повторних порушень. З
наведених підстав просила у
задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників сторін,
дослідивши подані письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення повністю, враховуючи таке.

Головним управлінням юстиції у
Рівненській області на підставі наказу
№2764/5 від 25.12.2013 Міністерства юстиції
України «Про затвердження Плану
перевірок діяльності арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) на І
квартал 2314 року» з 10.02.2014 по 17.02.2014 року
здійснено планову виїзну перевірку
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_1, за наслідками якої складено
довідку від 17.02.2014 року № 8 та акт від
26.02.2014 року №8 (а.с.6-7,39-48, ).

Предметом планової перевірки стала
відповідність дій арбітражного
керуючого вимогам Закону № 2343,
Господарського процесуального кодексу
України, іншого законодавства з питань
банкрутства, оплати праці під час
здійснення повноважень розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора
у справах про банкрутство.

За результатами проведеної перевірки
встановлено порушення позивачем вимог
абз.8 ч.9 ст. 16 Закону №2343 при виконанні
повноважень розпорядника майна у
справі про банкрутство ТОВ «Малинська
промислово-фінансова компанія».

Так, відповідно до ухвали
господарського суду Житомирської
області від 24.09.2013 у справі №906/1127/13
введено процедуру розпорядження
майном ТОВ «Малинська ПФК» на строк 115
календарних днів, розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1 (а.с.25-34).

Пунктом 11 резолютивної частини
зазначеної ухвали суду від 24.09.2013
ОСОБА_1 зобов'язано подати до
господарського суду Житомирської
області відомості про результати
розгляду вимог кредиторів ТОВ
«Малинська ПФК» та реєстр вимог
кредиторів підприємства-боржника до
13.11.2013.

Проте, арбітражний керуючий ОСОБА_1, до
дати визначеної в ухвалі не виконав
вимог суду, а залучив реєстр вимог
кредиторів лише станом на 01.12.2013 року,
чим порушив приписи абз.8 ч.9 ст. 16 Закону
№2343.

Таким чином, на думку відповідача, при
виконанні повноважень розпорядника
майна ТОВ «Малинська ПФК» арбітражним
керуючим ОСОБА_1 пропущено строк
виконання вимог, указаних в ухвалі суду
від 24.09.2013.

Суд зазначає, що спірні правовідносини
врегульовані Законом №2343,
Господарським процесуальним кодексом
України, зазначеним вище Порядком №
1284/5. Згідно з абз. 2 п. 1 ст. 22 Закону №2343
розпорядник майна - фізична особа, яка
відповідно до судового рішення
господарського суду забезпечує
здійснення процедури розпорядження
майном. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.98 Закону
№2343 арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор)
зобов'язаний неухильно дотримуватись
вимог законодавства. Відповідно до ст.
4-5 ГПК України - Господарські суди
здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов. Невиконання вимог рішень,
ухвал, постанов господарських судів
тягне відповідальність, встановлену
цим Кодексом та іншими законами
України.

Згідно з п.1.4 Порядком № 1284/5
встановлюється:

- процедура організації та проведення
перевірок діяльності арбітражних
керуючих;

- повноваження осіб, які здійснюють
перевірки;

- права й обов'язки арбітражних
керуючих;

- порядок оформлення результатів
перевірки;

- порядок підготовки за результатами
перевірки подання на Дисциплінарну
комісію арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) (далі -
Дисциплінарна комісія) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення.

У разі виявлення під час перевірки
порушень у діяльності арбітражного
керуючого орган контролю на підставі
акта перевірки за наявності
відповідних підстав виносить припис
про недопущення повторних порушень та
(або) розпорядження про усунення
виявлених порушень (п.6.7 Порядку). Орган
контролю виносить розпорядження щодо
порушень, які можуть бути усунені
арбітражним керуючим, а щодо інших
порушень - припис (п.6.7.1). Припис або
розпорядження виноситься на підставі
акта перевірки не пізніше ніж на третій
робочий день з дня підписання акта
перевірки та надається арбітражному
керуючому особисто або надсилається
йому рекомендованим листом та
електронною поштою (п.6.7.2). У приписі
міститься інформація про виявлені під
час перевірки порушення, які усунути
неможливо, та зобов'язання
арбітражного керуючого не допускати
аналогічних порушень. У разі якщо
арбітражним керуючим протягом року не
вчинено аналогічних вказаним у приписі
порушень, припис вважається виконаним
(п.6.10).

Згідно з п.7.1 Порядку підставами для
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності є,
зокрема, вчинення арбітражним керуючим
протягом року після винесення припису
або розпорядження повторного
порушення, аналогічного раніше
вчиненому.

Судом з довідки та акту перевірки, а
також зі змісту спірного припису
встановлено, що, на думку суб'єкта
вданих повноважень, арбітражний
керуючий ОСОБА_1 допустив порушення
вимог абз.8 ч.9 ст.16 Закону №2343, оскільки
до дати, визначеної в ухвалі
Господарського суду Житомирської
області від 24.09.2013 рок (тобто до 13.11.2013
року) не виконав вимог суду.

Проте, суд не погоджується з такою
позицією відповідача.

Так, ч.9 ст.16 Закону 2343 регламентовані
вимоги до ухвали про порушення
провадження у справі про банкрутство, а
в абз.8, на який покликається
відповідач, зазначається, що ухвала має
містити дату складення розпорядником
майна реєстру вимог кредиторів та
подання його на затвердження до
господарського суду, яка не може бути
пізніше місяця та двадцяти днів після
дати проведення підготовчого
засідання суду.

Суд погоджується з думкою позивача, що
зазначена норма законодавства
підлягає застосуванню господарським
судом при винесенні ухвали про
порушення провадження у справі про
банкрутство та відноситься до його
компетенції, а відтак не стосується
обов'язків арбітражних керуючих.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що Головне управління
юстиції у Рівненській області
безпідставно зазначило у приписі від
28.02.2014 року №3 про порушення позивачем
вимог абз.8 ч.9 ст. 16 Закону №2343, оскільки
ця норма законодавства не стосується
обов'язків арбітражних керуючих.
Відтак при винесенні оскарженого
припису відповідач не діяв у спосіб та
в межах повноважень, визначених чинним
законодавством.

Твердження сторони відповідача про те,
що діями Головного управління юстиції
у Рівненській області щодо винесення
припису не порушено права ОСОБА_1, суд
вважає помилковими, адже згідно з
вимогами зазначеного вище п. 7.1 Порядку
№ 1284/5 підставами для притягнення
арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності є,
зокрема, вчинення арбітражним керуючим
протягом року після винесення припису
або розпорядження повторного
порушення, аналогічного раніше
вчиненому.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини, суд
приходить до висновку, що позивач на
підставі належних та допустимих
доказів повністю довів
обґрунтованість своїх вимог, у той час
як відповідач не довів правомірності
винесення припису про недопущення
повторних порушень від 28.02.2014 року № 3, у
зв'язку з чим цей припис підлягає
визнанню протиправним та скасуванню.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
судовий збір стягується на користь
позивача у розмірі 73 грн. 08 коп.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
припис Головного управління юстиції у
Рівненській області про недопущення
повторних порушень від 28.02.2014 року №3.

Присудити на користь позивача
Арбітражний керуючий ОСОБА_1 із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.