Справа № 826/14339/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегія
суддів:

головуючого -
судді Ганечко О.М.,

суддів
Коротких А.Ю., Літвіна Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційними скаргами Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва та
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.02.2014 року за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авер-ТЕХ»
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва,
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва, Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.02.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу на
вищезазначену постанову в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову, якою
відмовити в задоволені позову в
повному обсязі.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Згідно ст. ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби було
проведено документальну планову
виїзну перевірку ТОВ "Авер-ТЕХ" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2011 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої, було складено Акт
про результати документальної
планової виїзної перевірки Товариства
з обмеженою відповідальністю "Авер-ТЕХ"
(код за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.10.2011 р. по 31.12.2012 р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.10.2011 р. по 31.12.2012 р. від 29.03.2013 р.
№866/22-90/21665318 (далі -Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем, зокрема, п.286.2 ст.286, п.287.1,
п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України,
внаслідок неподання податкової
декларації плати за землю за земельну
ділянку за адресою: м. Київ, вул.
Пимоненка, 13-ж, до ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва за 2012 р., ненарахування
та несплата земельного податку за
жовтень-грудень 2011 року, 2012 р.
Враховуючи вимоги п.102.1 ст.102
Податкового кодексу України
нараховано земельного податку у сумі
339794,94 грн., в т.ч. за жовтень-грудень 2011
року - 67958,99 грн., 2012 рік - 271835,95 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва було
прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 19.04.2013
р. (надалі - ППР №), яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з земельного податку на загальну суму
509861,85 грн., з яких 339794,38 грн. - за основним
платежем та 170067,47 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Позивачем було оскаржено вказане ППР
№ у адміністративному порядку до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України, за наслідком
розгляду скарги Головним управлінням
Міністерства доходів і зборів України
було прийнято Рішення про результати
розгляду скарги від 17.06.2013 р. №1094/10/12-3-03
(надалі - Рішення №1094/10/12-3-03), яким ППР
№ залишено без змін, а скаргу ТОВ
"Авер-ТЕХ" - без задоволення.

Позивач звернувся з повторною скаргою
до Міністерства доходів і зборів
України, яка Рішенням про результати
розгляду скарги від 29.08.2013 р.
№9956/6/99-99-10-01-15 (надалі - Рішення
№9956/6/99-99-10-01-15) залишила без змін ППР
№, а скаргу без задоволення.

Встановлено, що позивачем, були
укладені договори:

- з АТВТ "Славутич", як продавцем,
Договір купівлі-продажу об'єкту
нерухомості між підприємствами №1 від
19.08.1999 р., відповідно до умов якого,
продавець продав і зобов'язується
передати у власність покупця
двохповерховий блок складів, загальною
площею 943,5 метрів квадратних, яке
знаходиться за адресою м. Київ, вул.
Пимоненко, 13, а покупець купив і
зобов'язується прийняти об'єкт
нерухомості та сплатити ціну на умовах
цього Договору;

- з АТВТ "Славутич", як продавцем,
Договір купівлі-продажу об'єкту
нерухомості між підприємствами №3 від
02.11.2000 р., відповідно до умов якого
продавець продав і зобов'язується
передати у власність покупця будівлю
Медпункту, загальною площею
302,2 метрів квадратних, яке знаходиться
за адресою м. Київ, вул. Пимоненко, 13,
літера Є, а покупець купив і
зобов'язується прийняти об'єкт
нерухомості та сплатити ціну на умовах
цього Договору;

- з ТОВ "Аннабелла", як продавцем,
Договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 05.09.2002 р., відповідно до
умов якого продавець на підставі
рішення загальних зборів (Протокол № 8
від 16 серпня 2002 року) продав і
зобов'язується передати у власність
покупця нежитлове приміщення - будівлю
корпуса 2, загальною площею 1295,9 кв. м., що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Пимоненка №13, а покупець купив на
підставі рішення загальних зборів
(Протокол № 5 від 04 вересня 2002 року) і
зобов'язується прийняти це нежитлове
приміщення та сплатити його вартість
на умовах цього Договору.

Також встановлено, що 30.05.2007 року між
Київською міською радою, як
орендодавцем, та позивачем, як
орендарем, укладено Договір оренди
земельної ділянки (зареєстровано в
реєстрі за №320), (надалі -Договір оренди
земельної ділянки), відповідно до умов
якого орендодавець, на підставі
Рішення Київської міської ради від
08.02.2007 року №90/751, за Актом
приймання-передачі передає, а орендар
приймає в оренду(строкове платне
користування) земельну ділянку з
наступними характеристиками: місце
розташування - вул. Миколи Пимоненка,
13-ж у Шевченківському районі м. Києва;
розміром 5659 кв.м.; цільове призначення -
для експлуатації та обслуговування
адміністративно-складських будівель;
кадастровий номер - :91:132:0046.

З матеріалів справи вбачається, що
06.06.2007 р. Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА)
зареєстровано Договір оренди
земельної ділянки, про що зроблено
запис від 06.06.2007 р. за №91-6-00661 у книзі
записів державної реєстрації
договорів.

Строк дії Договору оренди земельної
ділянки закінчився 30.05.2008 року, позивач
не звертався з клопотанням до
Київської міської ради для укладення
нового договору оренди земельної
ділянки.

Згідно п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу
України, передбачено, що при переході
права власності на будівлю, споруду (їх
частину) податок на земельні ділянки,
на яких розташовані такі будівлі,
споруди (їх частини), з урахуванням
прибудинкової території сплачується
на загальних підставах з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
при винесені судового рішення, було
порушено п. 287.6 ст. 287 Податкового
кодексу України.

А саме, не враховано, що Позивач є
власником нежитлових приміщень,
розміщених на земельній ділянці за
адресою м. Київ, вул. Пимоненка, 13-ж.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Відповідачем не було доведено факту, що
Позивач у жовтні-грудні 2011 року та в 2012
був власником/землекористувачем
земельної ділянки за адресою м. Київ,
вул. Пимоненко 13-ж.

Відповідачем було залучено до
матеріалів справи Договір оренди
земельної ділянки від 30.05.2013 №320 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 7.1. Договору, після
припинення дії Договору орендар
повертає Орендавцеві земельну ділянку
у стані не гіршому порівняно з тим, у
якому він одержав її в оренду.

Встановлено, що TOB «Авер-Тех» було
подано позов до Київської міської ради
Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) про визнання укладеним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки ( у справі №28/327.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 04.12.2008 позов задоволено.

Вирішено вважати укладеним договір
купівлі-продажу земельної ділянки між
TOB «Авер-Тех» (покупець) та
Київською міською радою (продавець), за
умовами якого Київська міська рада
продала, а TOB «Авер-Тех» придбало
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
для експлуатації та обслуговування
адміністративно-складських будівель
(кадастровий номер :90:132:046). площею
0,5659 га по вул. Миколи Пимоненка, 13-Ж у
Шевченківському районі міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.09.2010, справу направлено на
новий розгляд.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.10.2011 року у справі №38/404 за
позовом TOB «Авер-Тех» до Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації),
Київської міської ради м. Києва - позов
задоволено повністю, ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 16.01.2012 у справі
№ 38/404 рішення господарського суду
міста Києва від 11.10.2011 - залишено без
змін.

Відповідно до інформації Державного
земельного кадастру, TOB «Авер-Тех»
перебуває у Державному земельному
кадастрі у розділі «право в процесі
оформлення документів».

Позивачем не було подано акти передачі
земельної ділянки, що свідчать про
припинення користування земельної
ділянки Київській міській Раді.

Зазначене вище, дає підстави суду
апеляційної інстанції вважати, що
позивач був користувачем земельної
ділянки у жовтні-грудні 2011 та 2012 року.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
податковим органом було правомірно
винесено податкове
повідомлення-рішення від 19.04.2013 №,
оскільки фактично TOB «Авер-Тех»
користувалось земельною ділянкою за
адресою м. Київ, вул. Миколи Пимоненка,
13-ж, про що свідчать фактичні обставини
справи.

Таким чином, неправомірним є висновок
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог, а постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційних скарг спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування з постановленням нової
постанови про відмову в задоволені
позову.

Керуючись ст. ст. 160, 167,
195,196,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.
Києва та Міністерства доходів і зборів
України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27.02.2014 року - скасувати
та прийняти нову, якою у задоволені
позову Товариству з обмеженою
відповідальністю «Авер-ТЕХ» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва,
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М.Ганечко

Судді:
А.Ю.Коротких

Н.М. Літвіна

Повний текст постанови виготовлений
25.04.2014 року.

Головуючий суддя

Ганечко О.М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.