Справа № 2а-1905/11/1470
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/52212/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва до ОСОБА_3 про стягнення
пенсії за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
надмірно сплаченої пенсії.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанцій, позивач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення, ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
знаходиться на обліку в Управління
пенсійного фонду України Центрального
району м. Миколаєва та отримує пенсію
по інвалідності відповідно до чинного
законодавства.

З 12.06.2007 по 12.09.2007 року відповідач
перебував в СІЗО Центрального району м.
Миколаєва, з 12.09.2007 року відбуває
покарання у Ольшанській виправній
колонії № 53.

Приватним нотаріусом ОСОБА_4. 21.09.2012
року було посвідчено та зареєстровано
в реєстрі за № 1775 довіреність, якою
ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_5
представляти його інтереси в органах
ПФУ, в фінансових (банківських)
установах, в тому числі в будь яких
філіях та відділеннях Ощадного банку
України, на будь-яких поштових
відділеннях зв'язку м. Миколаєва по
всім питанням, пов'язаними з одержанням
належної йому пенсії та надано право
одержувати через касу банку або іншим
чином готівкові суми без обмежень їх
розміру. Довіреність, надана
відповідачем ОСОБА_5, оформлена та
посвідчена в установленому законом
порядку, що свідчить про законність
отримання ОСОБА_5 пенсії відповідача.

Питання стосовно нарахування та
виплати пенсії врегульовані Законом
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 47 зазначеного вище
Закону, пенсія може виплачуватися за
довіреністю, порядок оформлення і
строк дії якої визначаються законом.
Виплата пенсії за довіреністю
здійснюється протягом усього періоду
дії довіреності за умови поновлення
пенсіонером заяви про виплату пенсії
за довіреністю через кожний рік дії
такої довіреності.

Згідно ст. 122 Кримінально-виправного
кодексу України, засуджені мають право
на загальних підставах на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених законом. Особи, яким до
відбування покарання призначена
пенсія, підлягають державному
пенсійному забезпеченню на загальних
підставах. Призначена пенсія
перераховується органами Пенсійного
фонду України за місцем відбування
покарання пенсіонера і з неї
відшкодовуються витрати на його
утримання у виправній колонії
(харчування, речове майно,
комунально-побутові послуги та інше),
при цьому не менш як двадцять п'ять
відсотків пенсії зараховується на
особовий рахунок засудженого.

Правління Пенсійного фонду України
своєю постановою від 25.11.2005 року № 22-1
затвердила Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п. 3 даного Порядку,
адміністрація установи, де пенсіонер
відбуває покарання, надсилає органу, що
призначає пенсію, за місцезнаходженням
цієї установи повідомлення про
прибуття засудженого до установи та
довідку установи із зазначенням
реквізитів для перерахування пенсії.

Згідно п. 47 вказаного вище Порядку, на
підставі повідомлення адміністрації
про прибуття засудженого пенсіонера до
установи, де він відбуває покарання,
орган Пенсійного фонду за
місцезнаходженням установи надсилає
запит пенсійної справи до органу
Пенсійного фонду за попереднім місцем
його проживання.

Листом Пенсійного фонду України від
04.11.2004 року № 10715/03 визначено, що в разі
прибуття до установи виконання
покарань одержувача пенсії
(засудженого) адміністрація установи
надсилає органу Пенсійного фонду за її
місцезнаходженням повідомлення про
прибуття його засудженого та довідку
за підписом начальника та головного
бухгалтера установи, в якій
зазначаються реквізити для
перерахування коштів. На підставі
повідомлення та довідки орган
Пенсійного фонду місцезнаходженням
установи надсилає запит пенсійної
справи до органу Пенсійного фонду за
попереднім місцем проживання
засудженого.

Таким чином, нормами чинного
законодавства визначено та
врегульовано порядок повідомлення про
прибуття засудженого до установи, де
він відбуває покарання, та нарахування
йому пенсії. При цьому жодним
нормативно-правовим актом не
передбачений обов'язок відповідача
щодо повідомлення ним про свій статус
пенсіонера адміністрації виправного
закладу при прибутті до місця
відбування покарання.

Стаття 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» надає вичерпний
перелік підстав для утримання надміру
виплачених сум пенсі, а сааме суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Крім того, статтею 1215 Цивільного
Кодексу України передбачено, що не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом. іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Зі справи вбачається, що з боку
пенсіонера не було допущено будь-яких
зловживань та страхувальником не було
надано недостовірних даних щодо
пенсіонера ОСОБА_5, тому суд, ухвалюючи
рішення, дійшов обґрунтованого
висновку щодо безпідставності
позовних вимог про повернення надмірно
сплачених сум пенсії, отриманих
відповідачем у період перебування його
в місцях позбавлення волі.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді