Справа № 816/6509/13-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Справа № 816/6509/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавської митниці
Міндоходів на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
27.01.2014р. по справі № 816/6509/13-а

за позовом ТОВ "Інтерлінк"

до Полтавської митниці Міндоходів

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Інтерлінк" звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.08.2013 року № 806020000/2013/000024/1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідно до умов
укладеного з підприємством "Jalaram Agri
Exports" (Індія) договору № JAE/С48/2013-2014 від
05.06.2013 позивач отримав товар - арахіс
(ядро) харчовий за ціною 1460 USD (доларів
США) за 1 тону, тому при митному
оформленні товарів, які ввозились на
територію України, позивач самостійно
визначив їх митну вартість за основним
методом - ціною договору (контракту),
заявив цей показник в декларації
митної вартості, до якої додав
документи, що її підтверджують згідно з
переліком, визначеним Митним кодексом
України. Однак, на думку позивача,
митний орган безпідставно не погодився
із заявленою декларантом митною
вартістю товарів, визначеною за ціною
договору (контракту), та незаконно
прийняв рішення про коригування митної
вартості товарів, згідно якого сума
вартості отриманого позивачем товару
встановлена в розмірі 2,15 дол. США за 1 кг
товару. Не погоджуючись з вказаним
рішенням, зазначав, що ним було подано
всі належні документи і дотримані всі
умови, визначені ст. 53 Митного кодексу
України, необхідні для визначення
митної вартості за основним методом (за
ціною договору).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2014р.
адміністративний позов ТОВ "Інтерлінк"
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Полтавської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів від 01.08.2013 року № 806020000/2013/000024/1.
Стягнуто з Державного бюджету України
в особі Полтавської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерлінк" витрати
зі сплати судового збору у розмірі 68,82
грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати оскаржувану
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2014 року ,
прийняти нову, якою в задоволені позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи у їх
сукупності, постанову суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.06.2013 року між
позивачем (по тексту договору -
Покупець) та підприємством "Jalaram Agri Exports"
(Індія) (по тексту - Продавець) укладено
договір № JAE/С48/2013-2014, за умовами якого
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а Покупець -
прийняти у власність і оплатити арахіс
(ядра) харчовий, типу БОЛД 50/60, врожаю 2012
року, вологість 5-8%. Ціна за товар
визначається на рівні 1460 дол. США за 1
тону. Оплата за товар здійснюється
шляхом 20% передоплати від суми інвойсу
і 80% САD. Умови поставки: CIF Одеса,
Україна. На кожну партію товару
Продавець надає Покупцю:
фіто-санітарний паспорт, сертифікат
якості, сертифікат походження товару,
інвойс, 3 оригінали коносаментів,
пакувальний лист, страховку,
сертифікат інспекції товару SGS (а.с. 18-19).

На доставку продукції було виписано
коносамент для перевезення морськими
та змішаними видами транспорту від
01.07.2013 № 866647078.

Згідно вищевказаного договору
поставки позивачем отримано партію
товару, а саме арахіс (ядра) харчовий,
типу БОЛД 50/60, врожаю 2012 року, вологість
6,7 % загальною вагою 38 тон та здійснено
декларування митної вартості товару
при ввезенні на митну територію
України шляхом подання вантажно-митної
декларації від 24.07.2013 № 806020000/2013/007655.
Митну вартість товару розраховано за 1
методом визначення митної вартості (за
ціною договору) в сумі 55480 дол. США (443451,64
грн.), з яких ПДВ сплачено позивачем у
розмірі 88690,33 грн. (а.с. 20-22).

Для митного оформлення було подано
наступні документи: договір №
JAE/С48/2013-2014 від 05.06.2013, фіто-санітарний
сертифікат від 19.06.2013 № PSC81JAM,
коносамент для перевезення морськими
та змішаними видами транспорту від
01.07.2013 № 866647078 та коносамент для
перевезення морськими та змішаними
видами транспорту від 01.07.2013 № 866647078 в
перекладі на українську мову, інвойс
від 20.06.2013 № JAE/С48/2013-2014 та інвойс від
20.06.2013 № JAE/С48/2013-2014 в перекладі на
українську мову, свідоцтво про
завантаження для експорту від 22.06.2013 №
6077498 та свідоцтво про завантаження для
експорту від 22.06.2013 № 6077498 в перекладі
на українську мову.

Під час здійснення митного контролю у
митного органу виникли сумніви щодо
достовірності наданих відомостей, у
зв'язку з чим надіслано вимогу про
надання додаткових документів для
підтвердження митної вартості.

Відмовляючи позивачу в митному
оформленні товару, митний орган
послався на те, що документи на
підставі яких проведено розрахунок
митної вартості, не містять відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості та
відомостей щодо ціни, яка була фактично
сплачена або підлягає сплаті, зокрема,
в платіжному дорученні на передоплату
від 07.06.2013 № 092 зазначено інвойс №
С48/2013/2014 від 05.06.2013 в пакеті документів
знаходиться інвойс від 20.06.2013. Наявна у
митного органу інформація щодо митної
вартості імпортованих товарів
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості. Так, рівень заявленої
декларантом митної вартості по товару
становить 1,46 дол. США за 1 кг, а рівень
митної вартості подібних товарів,
оформлених за митною декларацією від
13.06.2013 № 401090000/3/11629, що визнана митним
органом, становить 2,15 дол. США за 1 кг.

На виконання вказаної вимоги позивачем
надано наступні документи: калькуляцію
вантажу від 01.08.2013 № С90/2013-2014 та
калькуляцію вантажу від 01.08.2013 №
С90/2013-2014 в перекладі на українську мову,
інформацію аграрної біржі APEDA про
ринкову вартість арахісу від 01.08.2013 № 310
та інформацію аграрної біржі APEDA про
ринкову вартість арахісу від 01.08.2013 № 310
в перекладі на українську мову,
страховий поліс на морський вантаж від
21.06.2013 № 066281/21/13/01/00000061, прайс -лист про
ринкову вартість арахісу від 05.06.2013 №
С48/2013-2014.

01.08.2013 Полтавською митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості № 806020000/2013/000024/1, яким на
підставі застосування резервного
методу визначено митну вартість товару
позивача в загальній сумі 81700 дол. США
(сума вартості за одиницю 2,15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов виходив з того
, що під час митного контролю
розбіжності виявлено між документом,
який підтверджує митну вартість
товарів (інвойс) та документом
(платіжним дорученням на передоплату),
який лише може бути доказом вартості
товару, і надається в разі наявності
розбіжностей в документах, зазначених
у частині другій статті ст. 53 МК
України.

Неспівпадіння дати інвойсу, наданого у
пакеті документів для митного
оформлення, із датою інвойсу
зазначеного в платіжному дорученні на
передоплату не є обставиною, яка вказує
на розбіжність у вартості товару,
оскільки таке платіжне доручення не є
документом, який сам по собі впливає на
числове значення складових митної
вартості товарів. Крім того, оплата
придбаного товару здійснювалась двома
платіжними доручення, в останньому з
яких визначено інвойс від 20.06.2013. По
наданому договору поставки було
здійснено лише одноразову поставку
товару, вартість товару, номер та дата
договору поставки є ідентичними у
поданих документах. Таким чином, суд
приходить до висновку, що вказана
розбіжність не давала митному органу
обґрунтованих підстав для сумніву в
заявленій митній вартості
імпортованого товару і відповідно це
не може розцінюватись як заниження чи
невідповідність митної вартості
товару за ціною договору.

Натомість при здійсненні митного
оформлення товару позивачем були
надані всі передбачені чинним
законодавством документи, необхідні
для митного оформлення товару за ціною
договору, і дотримані всі умови,
визначені ст. 53 Митного кодексу
України, перелік яких зазначено в графі
44 ВМД № 806020000/2013/007655.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
представником декларанта до митного
поста «Лтава» Полтавської митниці
подано електронну митну декларацію від
24.07.2013 р. №806020000/2013/007655 та документи з
метою здійснення митного контролю та
митного оформлення товару«Арахіс,
несмажений, лущений, неподрібнений в
упаковках масою нетто 25 кг: індійські
ядра арахісу, тип Болд 50/60, врожай
2012року. Домішки - 1%, вологість-6.7%.
Поставляється не для роздрібної
торгівлі, не в первинній упаковці
(вакуумні мішки вагою нетто 25кг). Викор.
в харчовій промисловості, для
виготовлення кондитерських виробів».

Згідно гр.44 митної декларації від 24.07.2013
р. №806020000/2013/007655 для митного оформлення
подано наступні документи:
зовнішньоекономічний договір №
JAE/C48/2013-2014 від 05.06.13; рахунок-фактура
(інвойс) № JAE/C48/2013-2014 від 20.06.2013;
коносамент №MAEU866647078 від 01.07.2013 р.;
свідоцтво про завантаження для
експорту №6077498 від 22.06.2013 (експортна
декларація); сертифікат походження № 115
від 25.06.2013; санітарно-гігієнічний
сертифікат № SAL/1206/2013-14 від 27.06.13;
фіто-санітарний сертифікат №PSC81
JAM від 19.06.2013.

Митна вартість товарів заявлена
позивачем за ціною договору щодо
товарів,які імпортуються (вартість
операції), та складала 55480 дол. США за
партію товару чи 1,46 дол.США за кг.

Відповідно до вимог ст. 54 Митного
Кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана;

3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що
декларуються:

у разі визнання органом доходів і
зборів заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю;

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і
зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

У відповідності до ст. 54 Митного
кодексу України митницею проведено
контроль правильності визначення
митної вартості товарів шляхом
перевірки розрахунку, здійсненого
декларантом, та перевірки наявності
або відсутності застережень щодо
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору (контракту
та здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості.

В результаті такого контролю митницею
встановлено, що документи, які
підтверджують заявлену митну вартість,
на підставі яких проводився розрахунок
митної вартості не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості та
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, а саме:

-відповідно до п.6.1
зовнішньоекономічного контракту №
JAE/С48/2013-2014 від 05.06.13 передбачено умови
поставки CIF Одеса, які передбачають
страхування вантажу, однак до митного
оформлення документи щодо проведення
страхування та його вартості не надані;

-в платіжному дорученні на передплату
від 07.06.2013 №092 зазначено інвойс
№С48/2013-2014 від 05.06.2013р., а в пакеті
документів знаходиться інвойс від
20.06.2013р., інвойс, який оплачувався від
05.06.2013р. до митного оформлення не
надавався.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:

рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару.

Відповідно проведено консультації з
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методу визначення митної
вартості на підставі інформації,яка
наявна в декларанта та в митному
органі.

Відповідно до ст.33 Митного кодексу
України митні органи використовують
інформаційні ресурси, що знаходяться у
їх віддані, створені, оброблені та
накопичені в інформаційних системах та
складаються із відомостей, що
містяться у документах, які надаються
під час проведення митного контролю та
митного оформлення товарів,
транспортних засобів, та інших
документах.

Наявна у митного органу інформація
щодо митної вартості імпортованих
товарів призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості.

Так, рівень заявленої декларантом
митної вартості становить 1,46 дол. США
за кг., а рівень митної вартості
подібних товарів, оформлених за МД від
13.06.2013 р. № 401090000/3/11629, що визнана
(визначена) митним органом становить 2,15
дол.США за кг.

Під час консультацій декларанта
відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України
зобов'язано надати додаткові
документи: висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини; виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару, та інші
документи для підтвердження заявленої
митної вартості.

01.08.2013 р. декларантом надано інформацію
біржі APEDА про ринкову вартість арахісу
№310 від 01.08.2013, страховий поліс на
морський вантаж №066281/21/13/01/00000061 від
21.06.2013, прайс-лист про ринкову вартість
арахісу №С48/2013-2014 від 05.06.2013,
калькуляцію вантажу, відправленого
компанії TOB «Інтерлінк» №С90/2013-2014 від
01.08.2013.

Однак , додатково надані документи
(калькуляція) не спростували
сумніви митного органу, а навпаки
додали наступні розбіжності, а саме в
калькуляції від 01.08.2013р. зазначено , що
на момент підписання контракту ринкова
ціна становила 1460 дол. США/т. на умовах
CFR Одеса (тобто вартість страхування не
входить в ціну товару та має бути
оплачена покупцем), незважаючи на те ,
що умови поставки за наданим договором
від 05.06.2013р. СІF (вартість товару та
вартість страхування входить до ціни
товару).

В цій же калькуляції зазначено, що
вартість страхування - 10 дол.США/т, що
становить 380 дол. США.

В експортній декларації країни
відправлення зазначено, що вартість
страхування становить 28 дол.США, що
становить 0,73 дол.США/т.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування і перевезення оцінюваних
товарів є документами, які
підтверджують митну вартість товарів.

Також, в калькуляції виробника
зазначено, що вартість транспортування
з р-н Джугнагадх, Гуджарат, Індія до
Одеса, Україна - 60 дол. США/т., що
становить 2280 дол. США.

В експортній декларації країни
відправлення зазначено, що вартість
транспортування становить 1712 дол.США.

Разом з тим, жодних бухгалтерських
документів, що стосуються оплати
товарів та усувають розбіжності щодо
оплати інвойса від 05.06.2013р. не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час прийняття рішення про коригування
митної вартості товару послідовно
використано методи визначення митної
вартості, при цьому метод визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, відповідно
до п.2 ст.58 МК України не може бути
прийнятий у зв'язку з тим, що
використані декларантом відомості не
підтверджені документально (документи,
які підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності).

Розрахунки згідно із цією статтею
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
не може бути прийнятий у зв'язку з
відсутністю даних щодо вартості
операцій з ідентичними товарами,
скоригованими відповідно до
комерційних умов поставки та партії
товару (кількості).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів не може бути
прийнятий у зв'язку з відсутністю даних
щодо вартості операцій з подібними
(аналогічними) товарами, скоригованими
відповідно до комерційних умов
поставки та партії товару (кількості).

Метод визначення митної вартості на
основі віднімання вартості не може
бути використаний у зв'язку з
відсутністю даних, необхідних для
проведення розрахунків.

Метод визначення митної вартості на
основі додавання вартості не може бути
використаний у зв'язку з відсутністю
даних, необхідних для проведення
розрахунків.

Митну вартість товару, що імпортується,
скориговано із застосуванням
резервного методу відповідно до ст.64
Митного кодексу України.

Визначена митна вартість товару
ґрунтується на ВМД від 13.06.13 №401090000/3/11629,
яка визнана (визначена) митним органом
і становить 2,15 дол. США за кг.

Відповідно до вимог ч. ч. 7,8 ст. 55 МК
України позивач скористався правом на
випуск товарів у вільний обіг під
гарантію зі сплатою різниці між сумою
митних платежів, обчислених згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
органом доходів і зборів.

Згідно п. 8 ст.55 Митного кодексу України
протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

При цьому, позивач не звернувся до
митного органу із заявою про перегляд
оскаржуваного рішення чи з заявою про
неврахування будь-яких документів, що
додатково надавались ним 01.08.2013р.

Митним органом надано позивачу
можливість, як під час митного
оформлення, так і протягом строку дії
гарантійних зобов'язань підтвердити й
узгодити заявлену митну вартість, якою
позивач не скористався.

Крім того, 10.09.2013 р. представником
декларанта ФОП ОСОБА_1 до митного поста
«Лтава» Полтавської митниці подано
митну декларацію №806020000/2013/009158 та
документи з метою здійснення митного
контролю та митного оформлення
ідентичного товару «Арахіс,
несмажений, лущений, неподрібнений в
упаковках масою нетто 25 кг: індійські
ядра арахісу, тип Болд 50/60, врожай 2012
року.» в такій же кількості й на тих же
умовах поставки. За даною декларацією
декларант самостійно визначив митну
вартість товару за другим методом
визначення митної вартості (за ціною
договору щодо ідентичних товарів) - 2,15
дол. США./кг, що додатково підтверджує
правильність рішення Полтавської
митниці щодо коригування митної
вартості.

За таких обставин, відмовляючи
позивачу у митному оформленні товарів
за першим методом, Митниця діяла в
межах повноважень та у спосіб,
визначений чинним законодавством
України, і мала підстави для
обґрунтованого сумніву у правильному
визначенні митної вартості товару
декларантом та правильно застосувала
резервний метод визначення митної
вартості, мотивувавши неможливість
застосування попередніх.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Вищевказане не було враховано судом
першої інстанції , що свідчить про
неправильне застосування норм
матеріального права, тому відповідно
п.4 ст. 202 КАС України постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці
Міндоходів задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.01.2014р. по
справі № 816/6509/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову,, якою в
задоволенні позову ТОВ "Інтерлінк"
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М.
Макаренко Я.М. Повний текст постанови
виготовлений 14.04.2014 р.