Справа № 369/12085/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Медвідь
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26.12.13р. №369/12085/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання протиправними дії
відповідача щодо прийняття рішення 26
сесії 6-го скликання Білгородської
сільської ради від 17.10.13р. №404/17 про
залишення без задоволення при
повторному розгляді клопотання про
передачу у власність земельної ділянки
орієнованою площею 0,25 га, розташованої
в межах с. Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка); скасування
рішення 26 сесії 6-го скликання
Білгородської сільської ради від
17.10.13р. №404/17 про залишення без
задоволення при повторному розгляді
клопотання про передачу у власність
земельної ділянки орієнованою площею
0,25 га, розташованої в межах с.
Білогородка Києво-Святошинського
району Київської області для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка);
зобов'язання відповідача винести на
пленарне засідання сесії та повторно
розглянути клопотання про виділення у
власність земельної ділянки
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, без погодження,
розташованої в межах села Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області, орієнтованою площею до 0,25 га
та надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, у місячний термін
з моменту набрання рішення суду
законної сили, та прийняти належне, у
відповідності до чинного
законодавства України рішення.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26.12.13р. у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подала апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
позивачем до клопотання було подано
графічні матеріали, як того вимагає
земельне законодавство; у зв'язку з
відсутністю у публічному доступі
інформації щодо вільних земельних
ділянок в межах с. Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області позивач зверталась до
відповідних органів з запитами щодо
надання їй такої інформації, однак
інформації про вільні ділянки так і не
отримала; відповідач приймаючи рішення
про залишення клопотання позивача без
задоволення не вказав, яким саме
вимогам законів не відповідає місце
розташування об'єкта.

Враховуючи, що у судове засідання
учасники процесу не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, докази
чого наявні в матеріалах справи,
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, позивач
звернулась до Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області з клопотанням
у відповідності до ст. 118 Земельного
кодексу України про виділення, без її
погодження, у власність земельну
ділянку орієнтованим розміром до 0,25 га
в межах с. Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

У зв'язку з тим, що у публічному доступі
була відсутня інформація щодо
наявності вільних земельних ділянок в
межах с. Білогородка та ненадання такої
інформації на неодноразові запити
позивача, останнім до клопотання було
подано графічні матеріали з бажаним
місцем розташування земельної ділянки,
в межах території, що виділена (с.
Білогородка Києво-Святошинського
району Київської області) у
відповідності та що не суперечить ч.6
ст. 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області 22 сесії 6 скликання №
351/22 від 29.05.13р. звернення позивача
залишено без задоволення.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
22.08.13р. визнано протиправними дії
Білогородської сільської ради,
скасовано рішення 22 сесії 6 скликання №
351/22 від 29.05.13р. та зобов'язано
розглянути клопотання позивача.

На виконання постанови
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 22.08.13р та за
результатами повторного розгляду
клопотання позивача, рішенням
Білогородської сільської ради 26 сесії 6
скликання, звернення ОСОБА_2 залишено
без задоволення, у зв'язку з
невідповідністю місця розташування
об'єкта.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції погодився з висновком
відповідача про невідповідність місця
розташування об'єкта, що є підставою
для відмови у наданні земельної
ділянки згідно приписів ч. 7 ст. 118
Земельного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21.05.97р. № 280/97-ВР (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин), виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання:
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. «б» ст. 12 Земельного
кодексу України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст, зокрема, належить:
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Отже, питання пов'язані з передачею
земельних ділянок, зокрема, у власність
громадянам вирішуються сільською
радою шляхом прийняття рішення
виключно на пленарних засіданнях.

Сама по собі дія з прийняття рішення
відповідачем узгоджується з вимогами
закону, а відтак вимога позивача про
визнання протиправними дій щодо
прийняття оспорюваного рішення -
необґрунтована.

Разом з тим, в решті позовних вимог
колегія суддів вважає обгрнутованим
позов, виходячи з наступного.

Серед критеріїв /принципів/, які
повинні застосовуватись субґєктом
владних повноважень при прийнятті ними
рішень та якими керується
адміністративний суд у разі оскарження
таких рішень (ст.2 КАС України), є,
зокрема, принцип законності,
відповідно до якого субґєкт владних
повноважень зобовґязаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин,
визначених ним, а рішення субґєкта
вланих повноважень має прийматися
обгрунтовано, тобто у урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Критерій обґрунтованості рішення або
дії вимагає від суб'єкта владних
повноважень враховувати як обставини,
на обов'язковість урахування яких
прямо вказує закон, так і інші
обставини, що мають значення у
конкретній ситуації.

Так, частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Як встановлено вище, позивачем у
зв'язку з відсутністю інформації щодо
наявності в межах с. Білогородка
вільних земельних ділянок було подано
до клопотання графічні матеріали с.
Білогородка та зазначено, про
зацікавленість у будь-якій земельній
ділянці в межах населеного пункту с.
Білогородка Києво-Святошинського
району Київської області.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України, відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Отже, з наведених норм слідує, що
підстави для відмови у наданні
земельної ділянки - законодавчо
обмежені, водночас рішення про відмову
у наданні земельної ділянки має бути
вмотивоване такими підставами.

Між тим, як вбачається з оспорюваного
рішення, відповідачем залишено
звернення позивача без задоволення з
підстав невідповідності місця
розташування об'єкта.

При цьому, не вмотивовано
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам тих чи інших законів,
підзаконних нормативно-правових актів,
генеральних планів населених пунктів
та іншої містобудівної документації,
схем землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку, як це передбачено
наведеної нормою Земельного кодексу
України.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції безпідставно залишено поза
увагою вказану обставину.

Встановлення невідповідності
діяльності суб'єкта владних
повноважень хоча б одному із
зазначених вище критеріїв для
оцінювання його рішень, дій та
бездіяльності може бути підставою для
задоволення адміністративного позову,
за умови, що встановлено порушення прав
та інтересів позивача.

В даному випадку, оспорюване
рішення є невмотиване та порушує право
позивача.

Отже, вимоги позивача щодо скасування
вказаного рішення та спонукання
відповідача повторно розглянути
клопотання позивача з прийняттям
відповідного рішення як того вимагає
закон - обгрунтовані.

З огляду на викладене, колегія суду
дійшла висновку про скасування
постанови Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26.12.13р. №369/12085/13-а та ухвалення нової
постанови про часткове задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

П О С Т А
Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26.12.13р. №369/12085/13-а
- задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26.12.13р. №369/12085/13-а скасувати та прийняти
нову постанову, якою адміністративний
позов ОСОБА_2 до Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
дій протиправними, скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення 26 сесії 6-го скликання
Білгородської сільської ради від
17.10.13р. №404/17 про залишення без
задоволення при повторному розгляді
клопотання ОСОБА_2 про передачу у
власність земельної ділянки
орієнованою площею 0,25 га, розташованої
в межах с. Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Зобов'язати Білогородську сільську
раду Києво-Святошинського району
Київської області винести на пленарне
засідання сесії та повторно розглянути
клопотання ОСОБА_2 про виділення у
власність земельної ділянки
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, без погодження,
розташованої в межах села Білогородка
Києво-Святошинського району Київської
області, орієнтованою площею до 0,25 га
та надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність у місячний термін з
моменту набрання рішення суду законної
сили, та прийняти рішення у
відповідності до чинного
законодавства України.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Дана постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особами, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя

Шелест С.Б.

Судді:

Романчук О.М

Пилипенко О.Є.