Справа № 2а-3638/11/0970
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
Справа №
54656/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Рибачука А.І., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька»
про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року позивач -
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області звернулося
до суду з позовом до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька», в
якому просить стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» в
сумі 4957,36 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2011 року адміністративний позов
задоволено частково. Стягнено з
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька»
на користь управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі
Івано-Франківської області
заборгованість в сумі 4023,40 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Агрофірма Чернелицька» в
добровільному порядку не здійснив
відшкодування управлінню Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі Івано-Франківської області сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком на пільгових
умовах, в зв'язку з чим у відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій.

Суд першої інстанції звертає увагу на
те, що відповідно до Статуту
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька»,
до якого зареєстровано зміни,
сільськогосподарський виробничий
кооператив «Агрофірма Чернелицька»
набув прав правонаступника
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Чернелицький-1»
(внаслідок реорганізації) в частині
розподільчого балансу. Відповідно до
вказаного розподільчого балансу з
майна (основних засобів, інвестицій,
запасів, дебіторської заборгованості
тощо) сільськогосподарського
виробничого кооперативу
«Чернелицький-1», вартість якого
визначена в розмірі 5 839,4 тисячі гривень
на баланс сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Агрофірма
Чернелицька» передано майно в розмірі
4739,4 тисяч гривень, а
сільськогосподарському виробничому
кооперативу «Чернелицький-1» залишено
майно в розмірі 1099,9 тисяч гривень, що у
відсотковому співвідношенні від
загальної вартості балансового майна
складає відповідно 81,16% та 18,84%.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
здійснювати відшкодування понесених
позивачем витрат в частині набутих
обов'язків правонаступника за
розподільчим балансом, обсяг яких
складає 81,16 відсотка.

Тому, загальна сума, витрат що
підлягають відшкодуванню
сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Агрофірма Чернелицька»
понесених управлінням Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
громадянам, у відповідності до пунктів
«а», «б» та «в» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» складає
81,16 % таких витрат та за період з 01.10.2011
року до 31.10.2011 року дорівнює 4023,40 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області оскаржило
її, подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Агрофірма Чернелицька» є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
зобов'язана відшкодовувати понесені
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій Пенсійному фонду
України в повному обсязі, оскільки
працівникам відповідача, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9 виплачується
пільгова пенсія.

Щодо часткового правонаступництва, то
апелянт зазначає, що керуючись нормами
ст. 104-108 Цивільного кодексу України
внаслідок передачі відповідних
повноважень, прав та обов'язків, майна
за розподільчим балансом від однієї
юридичної особи до іншої має місце
правонаступництво.

Підстави ланцюгового
правонаступництва, при реорганізації
підтверджується довідками, виданими
громадянам для призначення пенсії на
пільгових умовах.

Таким чином, до СВК «АФ Чернелицька»
перейшли зобов'язання по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій на
пільгових умовах перед управлінням
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі.

Суд апеляційної інстанції, у
відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Агрофірма Чернелицька» є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України,
зареєстрований як такий в управлінні
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області.

В силу абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» для платників збору
об'єктом оподаткування є фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 цього Закону.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку вказаних пенсій.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області призначено
пенсію за віком на пільгових умовах
громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 у відповідності до
пункту «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ОСОБА_8 - у
відповідності до пункту «а» статті 13
вказаного Закону, а ОСОБА_9 - у
відповідності до пункту «б» статті 13
вказаного Закону, виплата та доставка
яких здійснена позивачем.

Вказані особи набули трудового стажу,
що дає право призначення пенсії за
віком на пільгових умовах під час
роботи в колгоспі імені Чапаєва,
селянської спілки «Вільна Україна»,
агрофірми «Вільна Україна», агрофірми
«Чернелицька», Приватного
підприємства «Барва»,
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Чернелицький-1»,
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька».

Підставою призначення пенсії за віком
на пільгових умовах вказаним
громадянам є те, що вони працювали в
шкідливих умовах праці повний робочий
день на атестованих робочих місцях за
професією, яка включена до Списку № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими і особливо
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів від 11.03.1994 року за № 162
(втратила чинність згідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 16.03.2003
року за № 36, та даною Постановою КМ
затверджено Списки №1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими і особливо
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах).
Вказані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах
адміністративної справи доказами.

У відповідності до Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 (зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 1 грудня
2005 р. за № 1451/11731) при визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Згідно з абз. 4 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року,
зберігається порядок покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п. п.
«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Крім сум
виплачених пенсій відшкодуванню
підлягають також витрати на їх
доставку, які згідно із змінами до
граничних тарифів на основні послуги
зв'язку згідно з наказом Держкомзв'язку
та інформації України від 22.07.2004 року за
№ 166, становлять для міста 0,79 відсотків
та для села 1,56 відсотків.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначено розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року за № 21-1
(зареєстрована у Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року зa № 64/8663), якою,
зокрема, передбачено, що витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Відповідно до п.п. 6.8. зазначеної
Інструкції підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Встановлено, що управлінням Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі Івано-Франківської області на
адресу відповідача надіслало
розрахунок фактичних витрат на виплату
до доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій
призначених відповідно до підпункту
«а», «в» статті 13 Закону України 2Про
пенсійне забезпечень» за період з
01.10.2011 року по 31.10.2011 року, згідно яких
відповідач зобов'язаний сплатити 4957,36
грн. Однак, відповідачем у передбачені
строки не здійснено відшкодування сум
понесених позивачем витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у вказаний період.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що як слідує з матеріалів
справи 20.09.1991 року на базі колгоспу
імені Чапаєва створено селянську
спілку «Вільна Україна», 24.06.1993 року на
базі селянської спілки «Вільна
Україна» створено агрофірму «Вільна
Україна», 01.03.1994 року внаслідок виходу
із складу агрофірми «Вільна Україна»
створено агрофірму «Чернелицька»,
22.02.2000 року внаслідок реорганізації
агрофірми «Чернелицька» створено
приватне підприємство «Барва», 02.12.2002
року внаслідок реорганізації
приватного підприємства «Барва»
створено сільськогосподарський
виробничий кооператив
«Чернелицький-1», який є
правонаступником всіх попередніх
підприємств.

06.02.2003 року Городенківською районною
державною адміністрацією
зареєстровано зміни до Статуту
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька»,
згідно якого сільськогосподарський
виробничий кооператив «Агрофірма
Чернелицька» набув прав
правонаступника
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Чернелицький-1»
(внаслідок реорганізації) в частині
розподільчого балансу, який
затверджено 30.01.2003 року загальними
зборами сільськогосподарського
виробничого кооперативу
«Чернелицький-1». Відповідно до
вказаного розподільчого балансу з
майна (основних засобів, інвестицій,
запасів, дебіторської заборгованості
тощо) сільськогосподарського
виробничого кооперативу
«Чернелицький-1», вартість якого
визначена в розмірі 5 839, 4 тисячі грн. на
баланс сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Агрофірма
Чернелицька» передано майно в розмірі
4739,4 тисяч грн., а
сільськогосподарському виробничому
кооперативу «Чернелицький-1» залишено
майно в розмірі 1099,9 тисяч грн.., що у
відсотковому співвідношенні від
загальної вартості балансового майна
складає відповідно 81,16% та 18,84%.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про сільськогосподарську кооперацію»
у разі реорганізації кооперативу
(об'єднання) всі його права та обов'язки
переходять до правонаступників.

В силу ч.4 ст.59 Господарського кодексу
України у разі поділу суб'єкта
господарювання усі його майнові права
і обов'язки переходять за роздільним
актом (балансом) у відповідних частках
до кожного з нових суб'єктів
господарювання, що утворені внаслідок
цього поділу. У разі виділення одного
або кількох нових суб'єктів
господарювання до кожного з них
переходять за роздільним актом
(балансом) у відповідних частках
майнові права і обов'язки
реорганізованого суб'єкта.

Отже, Сільськогосподарський
виробничий кооператив «Агрофірма
Чернелицька» внаслідок реорганізації
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Чернелицький-1» набув
прав його правонаступника в частині
отриманого, внаслідок реорганізації
майна за розподільчим балансом, що
складає 81,16 відсотка від всіх майнових
прав реорганізованого суб'єкта.

Відповідно до підпункту 6.3 пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року за №21-1, яким врегульовано
порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
встановлено, що у разі ліквідації або
зміни власника підприємства суми
зазначених витрат Пенсійному фонду
вносять правонаступники.

Отже, відповідач зобов'язаний
здійснювати відшкодування понесених
позивачем витрат в частині набутих
обов'язків правонаступника за
розподільчим балансом, обсяг яких
складає 81,16 відсотка.

Тому, загальна сума, витрат що
підлягають відшкодуванню
сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Агрофірма Чернелицька»
понесених управлінням Пенсійного
фонду України в Городенківському
районі на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
громадянам, у відповідності до пунктів
«а», «б» та «в» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» складає
81,16 % таких витрат та за період з 01.10.2011
року до 31.10.2011 року дорівнює 4023,40 грн.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи апеляційний суд
вважає, що Сільськогосподарським
виробничим кооперативом «Агрофірма
Чернелицька» в добровільному порядку
не здійснило відшкодування управлінню
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком на пільгових
умовах, в зв'язку з чим у відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій у розмірі 4023,40 грн., яку
правомірно стягнено з відповідача на
користь управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі
Івано-Франківської області.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року у справі №2а-3668/11/0970 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської області до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Агрофірма Чернелицька»
про стягнення коштів - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
А.І. Рибачук

Р.П. Сеник