Справа № 872/16454/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2014 рокусправа № 804/13512/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2013 року у справі №804/13512/13-а за
позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2013 року відмовлено у відкритті
провадження у справі №804/13512/13а за
позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання дій незаконними.

Не погодившись з ухвалою суду,
позивач звернулась з апеляційною
скаргою, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
прийняти нову ухвалу, якою направити
справу №804/13512/13-а до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що у відповідності до Закону
України «Про нотаріат» приватний
нотаріус є посадовою особою, на яку
покладено обов'язок щодо посвідчення
та реєстрації відповідних документів.
Виконавчий напис нотаріуса має
обов'язкову виконавчу силу, а відтак
приватний нотаріус володіє певними
владними повноваженнями тому його
рішення, дії або бездіяльність можуть
бути оскаржені до відповідного
адміністративного суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи питання щодо можливості
відкриття провадження в
адміністративній справі за даним
позовом, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що заявлений позов не
відноситься до юрисдикції
адміністративних судів України,
оскільки однією із сторін є нотаріус,
якій в силу своїх повноважень не
здійснює владних управлінських
функцій.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3, позивач, звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_4, приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу та просить
визнати дії приватного нотаріуса
ОСОБА_4 підчас вчинення двох виконавчих
написів №5778 та №5781 такими, що не
відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст.4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно ч. 2 ст.17 КАС України Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Тобто, виходячи з системного аналізу
зазначених норм, основними підставами
для віднесення спірних правовідносин
до юрисдикції адміністративного суду є
суб'єктний склад спірних правовідносин
та публічно-правовий характер спору.

Таким чином, при вирішенні питання щодо
віднесення спірних правовідносин до
адміністративної юрисдикції слід мати
на увазі, що однією із сторін спору має
бути суб'єкт владних повноважень, за
умови, що спірні правовідносини
виникли у зв'язку або у процесі його
виконання владних управлінських
функцій.

При цьому, слід зазначити, що у
відповідності до приписів Закону
України «Про нотаріат» нотаріат
України - це система органів та
посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії, щоб
надати їм юридичної вірогідності.
Тобто, при здійснені своїх повноважень
нотаріуси позбавлені права владно
керувати поведінкою іншого суб'єкта
правовідносин, а відтак і підстави
вважати, що вини в силу закону є
виконавцями владних управлінських
функцій відсутні.

Отже, нотаріуси є посадовими особами,
яким надано повноваження щодо
посвідчення прав та фактів, що мають
юридичне значення та носять
цивільно-правовий,
індивідуально-визначений характер. В
зв'язку з чим спори, що виникають з
приводу рішень, дій або бездіяльності
нотаріуса носять саме
цивільно-правовий характер, та
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити про
наступне.

У відповідності до ч. 2 ст.50 Закону
України «Про нотаріат» право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, а також
нотаріального акта має особа, прав та
інтересів якої стосується такі дії чи
акти.

При цьому, спори між боржниками і
стягувачами, а також спори за позовами
інших осіб, прав та інтересів яких
стосуються нотаріальні дії чи акт, у
тому числі про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, про повернення
стягнутого за виконавчим написом
вирішуються судом у порядку цивільного
судочинства за позовами боржників або
зазначених осіб до стягувачів, якщо
однією зі сторін відповідного спору є
фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як
спір про право в позовному провадженні
розглядаються позови про оскарження
дій нотаріуса щодо вчинення
виконавчого напису, коли йдеться
виключно про порушення нотаріусом
правил вчинення відповідної
нотаріальної дії і при цьому позивачем
не порушується питання про захист
права відповідно до положень
цивільного законодавства.

Як вбачається з заявленого позову
підставою для звернення до суду із
позовом стало саме порушення, на думку
позивача, приватним нотаріусом вимог
правил, інструкції та законодавства
України при здійсненні оскаржуваних
виконавчих написів, однак питання про
захист права відповідно до положень
цивільного законодавства позивачем не
порушується.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції стосовно того, що
заявлений спір не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства, спірні правовідносини не
є публічно-правовими, приватний
нотаріус не суб'єктом владних
повноважень, що здійснює владні
управлінські функції, а справа не має
встановлених нормами КАС України ознак
адміністративної юрисдикції.

Крім того, з матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивач зверталась з
аналогічним позовом до Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська,
який ухвалою від 26.09.2013 р. відмовив у
відкритті провадження у справі. Суд
зазначає, що у разі незгоди із ухвалою
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська, який ухвалою від
26.09.2013 р., позивач не позбавлений права
оскаржити рішення суду в апеляційному
порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що ухвала
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року є законною та обґрунтованою,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а відтак підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1
ст. 199, ст. 200, ст. 206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року у справі №804/13512/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днійв, як така, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко