Справа № 2а-8511/11/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2011 року < Час
проголошення > № 2а-8511/11/2670
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Чупринко Н.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до третя
особаДержавної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)проскасування
податкового повідомлення-рішення від
10.05.2011р. та визнання протиправними дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва (далі по тексту -
відповідач), третя особа - Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про скасування
податкового повідомлення-рішення від
10.05.2011р. та визнання протиправними дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення -рішення прийнято
відповідачем протиправно, оскільки
позивач не є ні власником земельної
ділянки, що знаходиться під
багатоквартирним жилим будинком, ні її
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача проти позову
заперечив, посилаючись на те, що
податкове повідомлення -рішення
прийнято правомірно та на підставі
діючого законодавства.
В судовому засіданні 19 жовтня 2011 року
судом постало на обговорення питання
щодо можливості переходу по справі у
письмове провадження.
Представники сторін не заперечили.
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
ОСОБА_1 є власником нежитлового
приміщення по вул. Виборзькій 49-а, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченим 05.10.2007р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
та договором купівлі -продажу
нерухомого майна, посвідченим 16.10.2008р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
28 січня 2009 року позивач звернувся до
ДПІ у Солом'янському районі м. Києва з
заявою про нарахування податку за
10 травня 2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення
54.3.3 п. 54.3 статті 54 та п. 286.5 статті 286
Податкового кодексу України визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем: земельний податок з фізичних
осіб в розмірі 5 418,52грн.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Земельні відносини в Україні
регулюються Земельним Кодексом
України, а справляння плати за землю
-Податковим кодексом України.

Згідно з статтею 206 Земельного кодексу
України використання землі в Україні є
платним. Плата за землю справляється у
вигляді земельного податку і
визначається залежно від грошової
оцінки земель. Власники землі та
землекористувачі сплачують земельний
податок.

Відповідно до статті 269 Податкового
кодексу України платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з статтею 270 Податкового кодексу
України об'єктами оподаткування є:
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні; земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Відповідно до статті 22 Земельного
кодексу України право власності на
землю або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Згідно з статтею 125 Земельного кодексу
України право власності на землю або
право користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує це право, та його державної
реєстрації. Право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами, форми
яких затверджуються КМУ. Право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди, який
реєструється відповідно до закону.

Відповідно до п. 286.1 статті 286
Податкового кодексу України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.

Відповідні центральні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
щомісяця, але не пізніше 10 числа
наступного місяця, а також за запитом
відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з статтею 97 Земельного кодексу
України Державний земельний кадастр
містить систему необхідних відомостей
і документів про правовий режим земель,
їх розподіл серед власників землі і
землекористувачів.

10 жовтня 2011 року через канцелярію суду
надійшла довідка від Головного
управління земельних ресурсів від
30.09.2011р. №03-16/27526 про те, що згідно із
автоматизованої системи ПК «Кадастр»,
земельна ділянка (обліковий код
№69:064:009) площею 3199,20кв.м. обліковується
за ВАТ «Більшовик».

Статтею 42 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні ділянки, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками і на них
видається Державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою. Або земельна ділянка може
бути передана у власність або
користування об'єднанню співвласників.

Пункт 4.2 Положення про порядок
встановлення та закріплення меж
прибудинкових територій існуючого
житлового фонду та надання у спільне
користування або спільну сумісну
власність земельних ділянок для
спорудження житлових будинків,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних
ресурсах, Державного комітету України
по житлово-комунальному господарству,
Державного комітету України у справах
містобудування і архітектури. Фонду
державного майна України від 05.04.96 №
31/30/53/396, передбачає, що суб'єктами права
власності (користування) на земельні
ділянки прибудинкових територій
можуть виступати об'єднання власників
багатоквартирних житлових, допоміжних
та нежитлових приміщень, у тому числі
вбудовано-прибудованих,
багатоквартирних житлових будинків
згідно з чинним законодавством.

Згідно з п. 4.4 цього Положення виділення
частки земельної ділянки власникам
квартир і нежитлових приміщень в
натурі та їх окреме відчуження не
допускається.

Отже, суд приходить до висновку, що
платниками земельного податку на
земельні ділянки, на яких розташовані
житлові будинки, та територію, прилеглу
до цих будинків, є житлово-комунальні
об'єднання, які сплачують його
самостійно до бюджету, а власники
квартир можуть відшкодовувати його цим
організаціям.

Враховуючи зазначене, прийняте
відповідачем податкове повідомлення -
рішення, на підставі якого позивачу
нараховано земельний податок в розмірі
5 418,52грн. є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі м. Києва не
доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття податкового
повідомлення-рішення від 10.05.2011р.
№ з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). У зв'язку з тим, що
позивачем не заявлено вимогу про
стягнення з бюджету судового збору, суд
не присуджує понесені ним судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва при винесенні
податкового повідомлення -рішення від
10.05.2011р. №.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення -рішення від
10.05.2011р. №.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
20.10.2011р.

Суддя
В.В. Амельохін