Справа № 817/47/13-а
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/47/13-а

12 березня 2014 року 13год. 28хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковської Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача: представник Дворак Т.В.,

представники відповідача: Давидович
Р.О., Демчук О.П., Попов О.В.,

третьої особи 1: представник Балабанов
О.В.,

третьої особи 2: представник
Гавриленко Я.С.,

третьої особи 3: представник Лайтер Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Служби автомобільних доріг у
Рівненській області третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОНУР Конструкціон
Інтернешнл" третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Мостобудівельна компанія МСУ" третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Дочірне підприємство "Рівненський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія"Автомобільні дороги України"

до Державної фінансової інспекції в
Рівненській області

про визнання протиправним та
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у
Рівненській області (далі-Служба
автомобільних доріг), треті особи, які
не заявляють самостійний вимог на
предмет спору, на стороні позивача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Онур Конструціон
Інтернешнл»( далі - ТОВ«Онур
Конструціон Інтернешнл»), Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Мостобудівельна компанія МСУ» ( далі -
ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ»,
Дочірнє підприємство «Рівненський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (далі - ДП «Рівненський
облавтодор») звернулася в Рівненський
окружний суд з адміністративним
позовом до Державної фінансової
інспекції в Рівненській області (далі -
Фінансова інспекція) про визнання
протиправним та скасування рішення
суб'єкта владних повноважень.

Позивач зазначає, що за результатами
ревізії Державної фінансової
інспекції в Рівненській області було
складено Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
Служби автомобільних доріг у
Рівненській області від 23.10.2012 р. №
270-16/17 (далі - Акт ревізії), до якого
включено порушення
фінансово-господарської діяльності, з
якими Служба не згідна. На підставі
Акта ревізії Фінансова інспекція
надіслала Службі лист-вимогу «Про
усунення порушень» від 05.12.2012 № 270-11/2584.
З такими вимогами позивач не
погоджується і вважає їх такими, що не
відповідають чинному законодавству і
підлягають скасуванню.

З врахуванням заяви про зміну позовних
вимог від 05.04.2013 року, заяви про
зменшення позовних вимог від 28.11.2013
року позивач просить, визнати
протиправним і скасувати лист (вимогу)
Рівненської міжрайонної державної
фінансової інспекції Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області від 05.12.2012 року № 270-11/2584 в
частині вимог пункту 3 щодо
відшкодування Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ» коштів в сумі 1695188,00 грн.:
визнати протиправним і скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 5 щодо
відшкодування Товариством з обмеженою
відповідальністю «Онур Конструкціон
Інтернешнл» коштів в сумі 893193,58 грн.:
визнати протиправним і скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 6 щодо
відшкодування Дочірнім підприємством
«Рівненський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» коштів в сумі 80970,68 грн.:
визнати протиправним і скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 8 щодо
повернення Службою автомобільних
доріг у Рівненській області до
державного бюджету коштів в сумі 57 382,04
грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з підстав
викладених у адміністративному позові,
просила суд його задовольнити
повністю.

У судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача ТОВ «Онур Конструціон
Інтернешнл» адміністративний позов
підтримав повністю, про що надав
відповідні пояснення, просив суд
позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача ТОВ «Мостобудівельна
компанія МСУ» адміністративний позов
підтримав повністю, про що надав
відповідні пояснення, просив суд
позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача ДП «Рівненський
облавтодор» адміністративний позов
підтримала повністю, про що надала
відповідні пояснення, просила суд
позовні вимоги задовольнити.

Державна фінансова інспекція в
Рівненській області адміністративний
позов не визнала, про що подала
письмові заперечення. Відповідач
зазначає, що відповідно до п. 1.1.4.1 Плану
роботи Державної фінансової інспекції
у Рівненській області на III квартал 2012
року проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача ІІ-IV квартали 2010 року, 2011 рік
та І півріччя 2012 року, якою встановлено
Ряд порушень , що викладені в акті
ревізії від 23.10.2012 №270-16/17. Акт ревізії
Службою підписаний із запереченнями.
Листом від 30.11.2012 №270-08/2550 Рівненською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією направлено висновки на
заперечення до акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Служби автомобільних доріг у
Рівненській області від 23.10.2012 №270-16/17.
05.12.2012 у відповідності до чинного
законодавства на адресу Служби
направлено вимоги щодо усунення
порушень виявлених в ході ревізії.

У судовому засіданні представники
відповідача адміністративний позов
заперечили повністю з підстав
викладених у письмових запереченнях,т
надали відповідні пояснення.
Представники відповідача просили суд у
задоволенні позовних вимого відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд вважає, що позов належить
задовольнити повністю з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до
плану роботи Державної фінансової
інспекції в Рівненській області на ІІІ
квартал 2012 року в Службі автомобільних
доріг у Рівненській області проведена
ревізія фінансово-господарської
діяльності за ІІ-ІV квартал 2010 року, 2011
рік та І півріччя 2012 року.

За результатами ревізії складено акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності Служби від 23.10.2012 р. № 270-16/17,
до якого включено порушення
фінансово-господарської діяльності.

Акт ревізії був підписаний позивачем
із запереченнями, які були надіслані
Фінансовій інспекції листом від 09.11.2012
р. № 4/2294.

На підставі акта ревізії Фінансова
інспекція надіслала позивачу
лист-вимогу «Про усунення порушень»
від 05.12.2012 № 270-11/2584.

Позивачем 12.12.2012 року було подано
лист-скаргу №12/2476 голові державної
фінансової інспекції України.

01.03.2013 року на адресу позивача
надійшов лист №06-14/248 від Державної
фінансової інспекції України про
розгляд скарги, яким скаргу від 05.12.2012
року частково задоволено, визнано
часткову відсутність підстав для
визначення завищення вартості
виконаних робіт та відповідно
визначення збитків.

28.03.2013 року від Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
надійшов лист №270-13/498 від 27.03.2013 року
«про надання інформації» разом із
копією наказу №18 від 15.03.2013 року «Про
скасування окремих положень а акті
ревізії та висновку на заперечення».

Таким чином, 15.03.2013 року наказом
начальника Державної фінансової
інспекції в Рівненській області №18
«Про скасування окремих положень в
акті ревізії та висновку до
заперечення» було скасовано окремі
положення акту ревізії та висновку на
заперечення, а саме скасовано
положення акту та висновку щодо
завищення вартості виконаних робіт по
підсипці рослинної землі по відкосу на
загальну суму 518102, 0 та щодо завищення
вартості виконаних робіт за рахунок
відсутності підтверджуючих
документів, щодо наявності окремих
машин та механізмів на загальну суму
12068584,02.

На виконання наказу ДФІ в Рівненській
області від 15.03.2013 року №18 Рівненською
міжрайонною ДФІ листом від 15.03.2013 року
№270-13/382 були направлені доповнення до
листа від 05.12.2012 року №270-11/2584. «Про
усунення порушень». В частині зміни
суми усунення завищеної вартості
виконаних ТОВ «Онур конструкціон
Інтернешнл» на загальну суму 893,193,58 грн.
«13479879,6-518102,0-», яка складається із
порушень виявлених при порівнянні ціни
вказаних в акті виконаних робі з цінами
визначеними в договором «611850,41 грн»,
порушення по виконання робіт по нормах
Е1-135-1 «Полив водою ущільнювального
грунту у насипах» та Е1- 153-1 «Полив
посівів трав водою» ( 357-358,0 грн; в т.ч 85917
грн врахованих в порівнянні ціни
вказаної в акті виконаних робіт за
жовтень 2011 року з цінами визначеними
твердим кошторисом ) та сума вартості
матеріалі, по яких не було пред'явлено
документи на придбання та використання
їх. (9902, 17 грн).

Щодо вимоги про відшкодування
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Онур Конструкціон
Інтернешнл» коштів в сумі 893193,58 грн.

Судом встановлено, що між Службою
автомобільних доріг у Рівненській
області та ТОВ «Онур Конструкціон
Інтернешнл» укладено договір від 28.07.2009
№30 на виконання робіт по об'єкту
«Реконструкція автомобільної дороги
Рівне - Луцьк - Устилуг на ділянці км
27+000-км 32+800 (Устилуг - Луцьк - Рівне на
Ділянці км 130+000-км 133+000) на загальну суму
50800308,00 грн. (у тому числі на 2009 рік -
10294100,00 грн.) з ПДВ. Відповідно до п.2.2.
вищезазначеного Договору договірна
ціна робіт є твердою. Строки виконання
робіт встановлені Договором (пункт 3.1
договору): -1-15 жовтня 2009 року; - 15-30
червня 2010 року згідно з Календарним
графіком виконання робіт Пунктом 3.2
Договору визначено, що строк дії
договору може бути продовжений у разі
виникнення об'єктивних обставин, що
спричинили затримку його виконання,
в тому числі форс-мажор, затримки
з фінансуванням видатків Замовника,
крім випадків, коли збільшення строку
спричиняє виникнення у Замовника
додаткових грошових зобов'язань.

П.2.2 договору підряду № 30 від 28.07.2009 та
додатками до нього № 1,2, З передбачено
тверду договірну ціну ( том 2, а.с. 111-119).

Відповідно до п.3.3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва», затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 № 174, із
змінами та доповненнями, тверда
договірна ціна повинна
встановлюватися незмінною на весь
обсяг будівництва і не уточнюватися, за
винятком випадків, якщо:

а) замовник змінює в процесі
будівництва проектні рішення, що
викликає зміну обсягів робіт та
вартісних показників;

б) в процесі будівництва в проектній
документації та інвесторських
кошторисах виявлено безперечні
помилки, які не було виявлено на стадії
тендерної пропозиції та складання
договірної ціни, а підрядник не є
виконавцем проектної документації;

в) виникають обставини непереборної
сили - надзвичайні обставини та події,
які не можуть бути передбачені
сторонами під час укладання договору
(контракту);

г) уповільнення темпів або зупинення
виконання робіт за рішенням
замовника, або з його вини, якщо це
спричинило додаткові витрати
підрядника ;

д) зміни законодавства з питань
оподаткування, якщо це впливає на
вартість робіт;

е) істотного зростання (у розмірі
визначеному сторонами) або зменшення
після укладення договору підряду цін
на ресурси, які забезпечує підрядник, а
також на послуги, що надаються йому
третіми особами.

Уточнення твердої договірної
ціни оформлюється, як правило,
додатковою угодою чи іншим ідентичним
документом, що має відповідну юридичну
силу.

Судом встановлено, що уточнення цін на
матеріальні ресурси відповідно до
Договору від 28.07.2009 року № 30 та
додатковими угодами до нього № 30/1 від
18.12.2009, № 30/2 від 28.12.2009, № 30/3 № 30/7 від
31.12.2010, № 30/8 від 29.03.2011, № 30/9 від 04.04.2011, №
30/10 12.04.2011, № 30/11 від 19.04.2011, № 30/12 від
02.09.2011, №30/13 від 27.09.2011, № 30/14 від 21.10.2011,
укладеного між Службою автомобільних
доріг у Рівненській області (Замовник)
та ТОВ «ОНУР Конструкцій Інтернешнл»
(Генпідрядник) на виконання робіт по
об'єкту «Реконструкція автомобільної
дороги Рівне-Луцьк- Устилуг на ділянці
км 27+000 - км 32+800 (Устилуг-Луцьк-Рівне на
ділянці км 130+000 - км 133+800)» не було
передбачено.

Проте, як вбачається з листів від 07.09.2011
р. № 295 ; від 29.09.2011 p. №316 ТОВ «ОНУР
Конструкціон Інтернешнл» зверталося
до Служби автомобільних доріг у
Рівненській області, як до Замовника,
щодо необхідності уточнення цін на
матеріальні ресурси в межах вартості
договірної ціни у зв'язку з
відсутністю належного фінансування
об'єкта, що спричинило уповільнення
темпів та термінів виконання робіт та
істотне зростання після укладення
договору підряду цін на матеріальні
ресурси. Служба автомобільних доріг у
Рівненській області, листом від 04.10.2011
р. № 9/2151, погодила уточнення цін без
зміни загальної вартості виконання
робіт, передбаченої договором підряду.

Таким чином, суд вважає, що уточнення
ціни на матеріальні ресурси, у зв'язку
із виникненням випадків, передбачених
п.3.3.3.2 ДБН Д. 1.1-1-2000, відповідно до
Договору від 28.07.2009 року № 30 було
підставним.

Також, судом встановлено, що ревізією
виявлено не підтвердження первинними
документами закупівлю та наявність за
даними бухгалтерського обліку води
технічної, а також її списання на
виконання робіт по поливу посіяних
трав водою та поливу водою ущільненого
грунту у насипах, включених в акти
приймання виконаних підрядних робіт за
грудень 2010 року та жовтень 2011 року.

Суд не погоджується з такими
висновками з огляду на таке. Проектною
документацією з виконання робіт на
об'єкті «Реконструкція автомобільної
дороги Рівне-Луцьк-Устилуг на ділянці
км 27+000 - км 32+800 (Устилуг-Луцьк-Рівне на
ділянці км 130+000 - км 133+800» (том 1ПКД, стор.
14) передбачено, що земляне полотно
ущільнюється при оптимальній
вологості 20%, для чого ґрунти, що
розробляються, попередньо
зволожуються; також передбачено
укріплення земляного полотна
засівання трав.

З матеріалів справи вбачається, що у
зведеному кошторисному розрахунку
вартості виконання робіт: Локальним
кошторисом № 02-01-01 «Земляне полотно»
(том 3 ПКД, стор. 20) та Локальним
кошторисом № 07-01-01 «Облаштування та
обстановка дороги) (том З ПКД, стор. 42)
передбачено роботу з поливу водою
ущільнювального ґрунту в насипах
(Е1-135-1); Локальним кошторисом № 02-01-01
«Земляне полотно» (том 3 ПКД, стор. 21) та
Локальним кошторисом № 07-01-01
«Облаштування та обстановка дороги)
(том 3 ПКД, стор. 43) передбачено роботу з
поливу посівів трав водою (Е1-153-1).

Складовою ресурсних елементних
кошторисних норм (Е1-135-1, Е1-153-1) з
виконання робіт по поливу водою
посівів трав та поливу водою
ущільнювального Фунту в насипах є
матеріальний ресурс «вода», який є
необхідним для здійснення цих робіт.

Також, факт виконання робіт з «Поливу
водою ущільнювального ґрунту у
насипах» та «Поливу посівів трав
водою» підтверджено у Відомості про
виконання робіт (Том 2, а.с.- 250).

Отже, роботи з «Поливу водою
ущільнювального ґрунту у насипах» та
«Поливу посівів трав водою»
підтверджуються проектною
документацією з виконання робіт на
об'єкті «Реконструкція автомобільної
дороги Рівне-Луцьк- Устилуг на ділянці
км 27+000 - км 32+800 (Устилуг-Луцьк-.Рівне на
ділянці км 130+000 - км 133+800)». А у випадку,
якщо воду технічну як матеріал
отримують безкоштовно з водойм, тоді
вартість робіт з «Поливу водою
ущільнювального ґрунту у насипах» та
«Поливу посівів трав водою» в Актах
виконаних робіт форми КБ-2в
визначається за нульовою вартістю
матеріалу «вода технічна».

Також, судом встановлено, що ревізією
виявлено, що в ході проведення
зустрічної звірки в ТОВ «Онур
Конструкціон Інтернешнл» проведено
співставлення кількості матеріальних
цінностей за даними підсумкової
відомості ресурсів до форм № КБ-2в за
грудень 2010 року по об'єкту
«Реконструкція автомобільної дороги
Рівне - Луцьк - Устилуг на ділянці км 27+000
- км 32+800 (Устилуг - Луцьк - Рівне на
ділянці км 130+000 - км 133+000)» з даними
зазначеними у формі М-29 та оборотних
відомостях по рахунках 201, 203, 205, під час
якого встановлено розбіжності на
загальну суму 9902,17 грн., чим завдано
відповідних збитків.

Суд не погоджується з таки висновками
відповідача з огляду на наступне.

Як вбачається з договору підряду
укладеного з ТОВ «Онур Конструкціон
Інтернешнл», ціна встановлюється
твердою.

Згідно п. 3.3.9. ДБН Д.1.1-1-2000 при твердій
договірній ціні взаєморозрахунки
проводяться на підставі виконаних
обсягів робіт і їх вартості,
визначеній в договірній ціні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» - вартість
продукції, робіт і послуг у процесі
інвестиційної діяльності визначається
за вільними цінами і тарифами, в тому
числі за підсумками конкурсів (торгів),
а у випадках, передбачених
законодавчими актами, за державними
фіксованими та регульованими цінами і
тарифами. Вартість будівництва
визначається з використанням
національних стандартів з
ціноутворення, які є обов'язковими при
здійсненні будівництва об'єктів із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних та комунальних підприємств,
Установ та організацій.

Відповідно до п 1.4.1 ДБН Д. 1.1-2000 система
ціноутворення в будівництві базується
на нормативно-розрахункових
показниках і поточних цінах трудових
та матеріально-технічних ресурсів.
Нормативними показниками є ресурсні
елементні кошторисні норми, на
підставі яких визначають прямі витрати
у вартості будівництва. Коригувати
нормативні показники кошторисних норм
в кошторисній документації не
допускається.

Нормативи витрат матеріальних
ресурсів, які наведені у ресурсних
елементних кошторисних нормах на
будівельні і ремонтно-будівельні
роботи, прийнято усереднено і вони
відрізняються від виробничих норм
витрат ресурсів, що діють у підрядній
організації. У формах М29 і МІ9
обліковуються витрачанням матеріалів,
що визначається за відповідними
виробничими нормами, призначеними для
контролю за витратами матеріальних
ресурсів при їх списанні, аналізу
виробничо-господарської діяльності
будівельних організацій та їх
підрозділів.

Замовник, згідно з статтею 320
Господарського кодексу України має
право лише, не втручаючись у
господарську діяльність підрядника,
здійснювати контроль і технічний
нагляд за відповідністю обсягу,
вартості і якості виконаних робіт
проектам і кошторисам.

Відповідно до листа Держбуду України
від 04.12.2003 за № 7/5-1189, при проведені
розрахунків за обсяги виконаних робіт
у формі № КБ-2в вартість прямих витрат
визначається на підставі кошторисних
нормативних витрат
матеріально-технічних ресурсів.
Нормативи витрат матеріальних
ресурсів, які наведено у ресурсних
елементних кошторисних нормах на
будівельні і ремонтно-будівельні
роботи прийнято усереднено і вони
відрізняються від виробничих норм
витрат ресурсів, що діють у підрядній
організації. У формах М 29 і М19
обліковуються витрачання матеріалів,
що визначається за відповідними
виробничими нормами, призначеними для
контролю за витратами матеріальних
ресурсів при їх списанні, аналізу
виробничо-господарської діяльності
будівельних організацій та їх
підрозділів.

Таким чином, при встановленні у
договорі твердої ціни сам факт
виконання певного обсягу будівельних
робіт відповідної якості є належною та
достатньою підставою для оплати
виконаних робіт за встановленими у
договорі цінами.

Крім того, ст. 845 Цивільного кодексу
України визначено, що підрядник має
право на ощадливе ведення робіт за
умови забезпечення належної їх якості.
Якщо фактичні витрати підрядника
виявилися меншими від тих, які
передбачалися при визначенні ціни
(кошторису), підрядник має право на
оплату роботи за ціною, встановленою
договором підряду, якщо замовник не
доведе, що отримане підрядником
заощадження зумовило погіршення
якості роботи.

Таким чином, з урахуванням положень
чинного порядку кошторисного
ціноутворення, може мати місце факт
розбіжностей між витратами матеріалів,
зазначених у підсумковій відомості
ресурсів до форм КБ-2в за грудень 2010
року по об'єкту «Реконструкція
автомобільної дороги Рівне - Луцьк -
Устилуг на ділянці км 27+000 км 32+800
(Устилуг - Луцьк - Рівне на ділянці км
130+000 - км 133+800)», з витратами матеріалів,
зазначених у формі М 29 та оборотних
відомостях по рахунках 201, 203, 205.

Також, судом встановлено, що ревізією
виявлено не підтвердження виконання
підрядником робіт по викорчовуванню та
вирізу дерев у жовтні 2011 року на об'єкті
«Реконструкція автомобільної Дороги
Рівне-Луцьк-Устилуг на ділянці км 27+000 -
км 32+800 (Устилуг-Луцьк- Рівне на ділянці
ки 130+000 - км 133+800)».

Відповідно до п. 12 статті 12 ЗУ «Про
автомобільні дороги», орган
державного управління автомобільними
дорогами загального користування має
право приймати рішення щодо
запровадження необхідних заходів із
забезпечення безпеки дорожнього руху
відповідно до державних стандартів, у
тому числі шляхом упровадження
необхідних технічних засобів
організації дорожнього руху, введення
відповідних обмежень у русі, вирубки
дерев або інших зелених насаджень у
смузі відведення автомобільної дороги
загального користування.

З матеріалів справи встановлено, що
роботи зі звалювання дерев, зазначені
у Акті приймання виконаних
будівельних робіт за жовтень 2011 року
(форма КБ-2В) (Том 2, а.с.- 23);
підтверджуються Ордерами на вирубку
зелених насаджень від 04.06.2010 p. № 407, від
11.06.2010 p. № 408, від 16.06.2010 p. № 410; Актами
обстежень зелених насаджень, які
підлягають видаленню від 03.06.2010, 09.06.2010,
14.06.2010 та Актами передачі деревини в
результаті звалювання дерев від 11.06.2010,
16.06.2010, 24.06.2010 (Том 3, а.с. 19-40). Роботи зі
звалювання дерев м'яких порід з кореня,
що знаходяться в смузі відводу,
підтверджуються Актом передачі
деревини результаті звалювання дерев
від 03.12.2010 р.

Крім того, правомірність дій позивача у
взаємовідносинах з ТОВ «Онур
Конструкціон Інтернешнл»
підтверджується і висновком ДП
«Державний дорожній науково-дослідний
інститут імені М.П. Шульгіна»ДП
«ДерждорНДІ» від 31.10.2013 року.(Том 18, а.с.
38-51).

Щодо вимоги про відшкодування ТОВ
«Містобудівельна компанія МСУ» коштів
в сумі 1695188,00грн.

Судом встановлено, що в жовтні 2009 року
Службою автомобільних доріг у
Рівненській області, як замовником
робіт, проведена процедура закупівлі
тендерних торгів на виконання
комплексу робіт по об'єкту
«Капітальний ремонт мосту через р.
Стир на км 353+188 автомобільної дороги
Київ-Ковель-Ягодин (на Люблін)».
Учасник, який став переможцем -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ». Ціна пропозиції - 11217786,0
гривень.

В листопаді 2009 року ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ»
укладено договір від 02.11.2009 № 42 з
Службою автомобільних доріг у
Рівненській області на виконання
капітального ремонту мосту через річку
Стир на км 353+188 автодороги
Київ-Ковель-Ягодин (на м. Люблін).

Згідно умов договору ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ»
зобов'язується виконати роботи
відповідно до затвердженої в
установленому порядку
проектно-кошторисної документації.
Згідно п.2.1 та п.2.2 даного договору
вартість робіт визначається на
підставі твердої договірної ціни та
складає 11217786,0 гривень.

Відповідно до п. 2.3 договору підряду
істотні умови договору про закупівлю
після його підписання не повинні
змінюватись до повного виконання
зобов'язань сторонами, крім випадків
зменшення обсягів закупівлі залежно
від реального фінансування видатків,
зменшення сторонами ціни договору про
закупівлю.

В ході проведення ревізії відповідачем
встановлено, що різниця вартості
фактично виконаних робіт та робіт, які
включені в акти виконаних робіт по
об'єкту «Капітальний ремонт мосту
через р. Стир на км 353+188 автомобільної
дороги Київ - Ковель - Ягодин (на
Люблін)» складає з урахуванням інших
витрат 1814530,0 грн. Вказану суму
підрядник ТОВ «Мостобудівельна
компанія МСУ» перекрив за рахунок
збільшення поточної ціни робіт (1695188,0
грн.), вартості матеріалів та
збільшення суми інших витрат (119342,0
грн.).Згідно п.3.3.9 ДБН Д. 1.1-1-2000 за твердої
договірної ціни взаєморозрахунки
проводяться на підставі виконаних
обсягів робіт та їхньої вартості,
визначеної в договірній ціні.
Враховуючи вищевикладене підрядник не
мав підстав для збільшення поточної
ціни робіт та вартості матеріалів.
Порівнюючи позиції актів виконаних
робіт та позиції локальних кошторисів,
які увійшли до тендерної пропозиції
підрядника, визначена сума завищення
поточної ціни робіт та вартості
матеріалів, яка призвела до збільшення
загальної вартості робіт на суму 1695188,0
грн.

Суд зазначає, що ціна робіт згідно
договору підряду від 02.11.2009 р.
укладеного між Службою та ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» від
02.11.2009 р. визначена твердою та становить
11217786,00 грн. з ПДВ. Впродовж 2009 - 2010 років
роботи на об'єкті не виконувалися.
Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 23.03.2011 р. № 312-р на ремонт
мосту було виділено 11442,0 тис. грн.

Відповідно до роз'яснення
Мінекономрозвитку України від 06.11.2012 р.
№ 3302-04/41765-12, норми частини п'ятої статті
40 Закону України «Про здійснення
державних закупівель» щодо
відповідності, зокрема умов договору
про закупівлю змісту пропозиції
конкурсних торгів, у тому числі ціни за
одиницю товару переможця процедури
закупівлі, стосується закупівлі
товару, як предмета закупівлі у
розумінні пункту 24 частини першої
статті 1 Закону, визначеного відповідно
до Порядку визначення предмета
закупівлі, затвердженого наказом
Мінекономіки від 26.07.2012 № 921.

Згідно з пп. г), е) п.п.3.3.3.2, ДБН
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва» тверді договірні ціни
встановлюються незмінними на весь
обсяг будівництва і не уточнюються, за
винятком випадків уповільнення темпів
або зупинення виконання робіт за
рішенням замовника, або з його вини,
якщо це спричинило додаткові витрати
підрядника; істотного зростання (у
розмірі, визначеному сторонами) або
зменшення після укладання договору
підряду цін на ресурси, які забезпечує
підрядник, а також на послуги, що
надаються йому третіми особами.

Оскільки згідно з договором
роботи передбачалося завершити на
об'єкті до кінця липня 2010 року
договірною ціною підрядника не були
передбачені кошти на покриття ризику
та витрат пов'язаних з інфляційними
процесами. В зв'язку з відсутністю
фінансування робіт (відповідно до
додатку № 1 до договору № 42 від 02.11.2009 р.)
строки виконання робіт перенесені на
червень-грудень 2011 року.

Відповідно до таблиці 1 до листа
Мінрегіону від 17.07.2012 р. № 7/15-11715 індекс
зміни вартості будівельно-монтажних
робіт станом на дату розкриття
пропозицій конкурсних торгів (13.10.2009 р.)
визначений інтерполяційним методом
складає 1,28, а станом на дату виконання
робіт (01.10.2011 р.) - 1,088. Тобто, за вказаний
період вартість будівельно-монтажних
робіт зросла на 19,2%.

Згідно актів типової форми №
КБ-2в в 2011 році виконано будівельних
робіт по об'єкту «Капітальний ремонт
мосту через р. Стир на км 353+188
автомобільної дороги Київ - Ковель -
Ягодин» на загальну суму 11174937,78 грн.

Здорожчання вартості
будівельно-монтажних робіт виконаних у
2011 році у порівнянні з вартістю
закладеною у ціні тендерної
пропозиції, згідно з офіційним
індексом зміни вартості
будівельно-монтажних робіт, складе:

(11174937,78 грн. - 1695188,00 грн.)*0,192=1820111,95 грн.,
де

11174937,78 - загальна вартість робіт
виконаних у 2011 році;

1695188,00 - перевищення вартості робіт
виконаних у 2011 році порівняно з
тендерною пропозицією;

0,192 - коефіцієнт зміни вартості
будівельно-монтажних робіт, відповідно
до таблиці 1 до листа Мінрегіону від
17.07.2012 № 7/15-11715.

Тобто, згідно з офіційним індексом
зміни вартості будівельно-монтажних
робіт перевищення вартості робіт
складає 1820111,95 грн., що на 124923,95 грн.
більше ніж фактичне здорожчання робіт.

А тому суд приходить до висновку, що
завищення вартості робіт на суму 1695188,00
грн., яке було виявлене Державною
фінансовою інспекцією є
необґрунтованим.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ»
зверталося до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області про визнання
незаконними дій та скасування висновку
довідки.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду у справі №
817/1966/13-а від 09.102013 року, яка набрала
законної сили,; - визнано незаконними
дії Державної фінансової інспекції в
Рівненській області щодо збирання
інформації відносно ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» в межах
зустрічної звірки у третіх осіб з 02.10.2012
по 05.10.2012.; - визнано незаконними дії
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області продовження та
проведення зустрічної звірки із ТОВ
«Мостобудівельна компанія МСУ» 02.10.2012
по 05.10.2012.; - визнано незаконними дії
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області щодо внесення у
довідку зустрічної звірки від 05.10.2012 №
17-06-08/321 інформації, отриманої у
Рівненській транспортній прокуратурі.

Судом встановлено, що висновки даної
зустрічної звірки було покладено
Фінансовою інспекцією в основу акта
ревізії фінансово-господарської
діяльності Служби автомобільних доріг
у Рівненській області від 23.10.2012 р. №
270-16/17 .

Відповідно до ч.3 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
- докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
- обставини, встановлені судовим
рішенням і адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо порушень встановлених стосовно ДП
«Рівненський облавтодор» суд зазначає
наступне.

В акті ревізії зазначено, що в квітні 2010
року в рахунок витрат на
експлуатаційне утримання доріг
Службою безпідставно оплачено філії
«Костопільський райавтодор» ДП
«Рівненський облавтодор» охорону
незавершеного будівництва цеха
камнеобробки на ВАТ «Івано-Долинський
спецкар`єр» в с. Базальтове
Костопільського району на суму 52137,00
грн. (62565,00 грн. з ПДВ).

Таке порушення суд вважає
необґрунтованим з огляду на таке.

Як встановлено судом і не
заперечується сторонами,
недобудований цех каменеобробки
перебуває на балансі Служби
автомобільних доріг у Рівненській
області.. З метою забезпечення
технічного нагляду за спорудами,
забезпечення схоронності вказаного
об'єкту від розкрадань та керуючись п.
2.4. ВБН Г.1-218-530:2006 «Класифікація робіт з
експлуатаційного утримання
автомобільних доріг загального
користування» (п. 2.4) було прийняте
рішення про організацію чергувань. При
прийманні виконаних робіт
застосовувалась розцінка ШД 10-8-6-1 ВБН
Д.2.2-218-045.1-2006 «Експлуатаційне утримання
автомобільних доріг та мостів».
Вказане порушення було виявлене в
процесі ревізії
фінансово-господарської діяльності
Служби за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2012 р.,
після чого приймання робіт з охорони
цеху було призупинене до отримання від
Укравтодору роз'яснень щодо даного
питання. Листом № 1801/3/6.3-20 від 10.08.2012 р.
Укравтодор дозволив Службі
здійснювати оплату охорони об'єктів
незавершеного будівництва (в тому
числі неприйнятих за період 2010 - 2012
роки) за рахунок коштів на
експлуатаційне утримання доріг.

Також, судом встановлено, що
відповідачем в акті ревізії вказано,
що перевіркою розміру страхових
внесків на заробітну плату
встановлено, що в розрахунках
загальновиробничих витрат до актів
виконаних робіт форми № КБ-2в за
квітень - серпень 2010 року філія
«Гощанський райавтодор» ДП
«Рівненський облавтодор» включила
нарахування до державних цільових
фондів на заробітну плату в розмірі
38,98%, а фактично у вказаному періоді
сплачувались в розмірі 37,66%, чим
порушено п.п. 3.3.10.1, 4.2.1.5, 4.2.1.6 ДБН Д.1.1-1-2000.
В результаті чого за квітень - серпень
2010 року завищено вартість виконаних
робіт по експлуатаційному утриманню
автодоріг на загальну суму 2789,00 грн.
(3346,00 грн. з ПДВ).

Суд не погоджується з таким
порушенням, оскільки відповідно з
додатком № 3 ВБН Д.1.1-218-1-2001 (зі зміною №
5) та додатком № 2 ВБН В.3.2-218-180-2003 (зі
зміною № 2) показник для обрахування ІІ
блоку загальновиробничих витрат при
формуванні договірних цін і здійснення
взаєморозрахунків за виконані роботи з
01.06.2009 р. складає 38,985%.
Загальновиробничі витрати
компенсуються відповідно до договору
підряду.

Крім того, в акті ревізії вказано, що
зустрічною звіркою проведеною у філії
«Дубенська ДЕД» ДП «Рівненський
облавтодор» встановлено завищення
загальновиробничих витрат.

При розрахунку ІІ блоку
загальновиробничих витрат
(відрахування на соціальні заходи за
встановленими законодавством нормами)
при визначенні розміру відрахувань
єдиного соціального внеску філією
«Дубенська ДЕД» застосовано завищений
відсоток відрахувань єдиного
соціального внеску (38,918%, 38,985%), тоді як
фактично згідно даних бухгалтерського
обліку відрахування єдиного
соціального внеску становлять в період
з 01.01.2011 по 01.01.2012 - 37,66%.

Внаслідок такого встановлено
розбіжність щодо загальновиробничих
витрат в сумі 6584,24 грн. в тому числі ПДВ -
1097,37 гривень.

Разом з тим, згідно з додатком № 3 ВБН
Д.1.1-218-1-2001 (зі зміною № 5) та додатком № 2
ВБН В.3.2-218-180-2003 (зі зміною № 2) показник
для обрахування ІІ блоку
загальновиробничих витрат при
формуванні договірних цін і здійснення
взаєморозрахунків за виконані роботи з
01.06.2009 р. складає 38,985%.
Загальновиробничі витрати
компенсуються відповідно до договору
підряду.

При розрахунку ІІ блоку
загальновиробничих витрат філією
«Дубенська ДЕД» застосовувався
фактичний відсоток відрахувань
єдиного соціального внеску 38,1248% до
травня 2011 року включно. З червня 2011 року
і до кінця 2011 року, а також на протязі 2012
року застосовувався фактичний
відсоток 37,66%.

Відтак, суд вважає, що відповідачем
зроблено хибний висновок щодо
наявності фінансового порушення.

Також, судом встановлено про те що
відповідачем зазначено, що звіркою
правильності визначення вартості та
обсягів виконаних ремонтних робіт по
поточному ремонту та експлуатаційному
утриманню автодоріг місцевого
значення для Служби встановлено, що в
порушення вимог п.п. 3.3.10.1, 4.2.1.5, 4.2.1.6
«Порядок визначення
загальновиробничих та
адміністративних витрат» ДБН Д.1.1-1-2000,
затверджених наказом Держбудом
України від 27.08.2000 р. № 174 при розрахунку
загальновиробничих витрат, які
включені до актів приймання виконаних
будівельних робіт форми № КБ-2в у
розрахунок ІІ блоку
загальновиробничих витрат включено
відрахування на соціальні заходи в
квітні-вересні та грудні 2010 року в
розмірі 38,9848%, 38,745%, та в липні-серпні 2011
року - 38,28%, 38,52%. Відповідно даних
бухгалтерського обліку філії
«Рівненський райавтодор» ДП
«Рівненський облавтодор» відсоток
нарахування внесків до державних
цільових фондів на заробітну плату за
вказаний період становив 37,66%.
Внаслідок включення до розрахунку
загальновиробничих витрат відрахувань
на соціальні заходи в завищених
розмірах, призвело до завищення
вартості виконаних робіт із поточного
ремонту та експлуатаційного утримання
автодоріг місцевого значення за період
з 01.04.2010 р. по 31.08.2011 р. в сумі 5482,09 грн., з
них в 2010 році 5327,52 грн. та в 2011 році - 154,57
грн. (з ПДВ).

Суд зазначає, що згідно з додатком № 3
ВБН Д.1.1-218-1-2001 (зі зміною № 5) та додатком
№ 2 ВБН В.3.2-218-180-2003 (зі зміною № 2)
показник для обрахування ІІ блоку
загальновиробничих витрат при
формуванні договірних цін і здійснення
взаєморозрахунків за виконані роботи з
01.06.2009 р. складає 38,985%.
Загальновиробничі витрати
компенсуються відповідно до договору
підряду.

При розрахунку ІІ блоку
загальновиробничих витрат філією
«Рівненський райавтодор»
застосовувався відсоток єдиного
соціального внеску 38,9848% до червня 2010
року включно, з липня 2010 року і далі
застосовувався відсоток внеску 37,66 %.

Відповідачем також, під час перевірки в
порушення зазначено, що зустрічною
звіркою проведеною в філії «Сарненська
ДЕД» встановлено, що по
експлуатаційному утриманню а/д
Городище-Рівне-Старокостянтинів км 0+000
- км 82+610 у акт виконаних робіт форми №
КБ-2в за квітень-травень 2012 року
включено завищену вартість виконаних
робіт на суму 2 958,58 грн. з урахуванням
ПДВ, з якої оплачено 2 852,40 гривень.

Суд погоджується з твердженнями
позивача, що при обрахунку вартості
машин і механізмів за період березень -
травень 2012 неправильно визначена
вартість бухгалтерських даних 1
машино-години (врахована лише
амортизація): - за травень 2012
бухгалтерські дані по автомобілю КРАЗ
65055 солерозподілювач 00000-17 ВК89-93АК
становлять 96591,28 грн., річний наробіток
1750 год, вартість 1 машино-години -
96591,28/1750=55,20 грн. Відповідачем помилково
визначено 38,49 грн. Прямі витрати у
1машино-годині складають 228,04 грн., у
відомості ресурсів - 219,23 грн., об'єм
робіт - 3,909 год. Різниця
3,909*8,81(228,04-219,23)=30,88 грн., а тому завищення
немає.; - на роботах по даній формі за
травень 2012 був задіяний трактор з
вартістю бухгалтерських даних 8744,95
грн., річний наробіток - 1700год., вартість
1 машино-години - 8744,95/1700=5,14 грн. А
працівники Фінансової інспекції
помилково визначили 1,99 грн. Прямі
витрати 1машино-години складають 166,11
грн., у відомості ресурсів - 166,11 грн.
Різниця відсутня.; - на роботах по даній
формі за квітень 2012 був задіяний
трактор з вартістю бух даних 8744,95 грн.,
річний наробіток - 1700 год., вартість 1
машино-години - 8744,95/1700=5,14 грн., а
відповідач помилково визначив 1,99 грн.
Прямі витрати 1машино-години 168,74 грн. у
відомості ресурсів - 168,67 грн., об'єм
робіт - 48 год. Різниця 48*0,07(168,74-168,67)=3,36
грн., тому завищення немає.; - за
березень 2012 бухгалтерські дані по
автомобілю КРАЗ 65055 солерозподілювач
00000-17 ВК89-93АК становлять 96591,28 грн.,
річний наробіток 1750 год, вартість 1
машино-години - 96591,28/1750=55,20 грн., а
відповідачем помилково визначено 38,49
грн. Прямі витрати 1машино-години 89,02
грн. у відомості ресурсів - 77,18 грн, об'єм
робіт - 440 год. Різниця 440*11,84(89,02-77,18)=5209,60
грн., а тому завищення немає.

З огляду на зазначене, суд вважає, що
висновок про завищення вартості робіт,
яка була виявлена по ДП «Рівненський
облавтодор» є необґрунтованим та
безпідставним.

Крім того, надаючи правову оцінку
відносинам, що виникли між сторонами,
суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статус Державної фінансової інспекції
в Україні, її функції та правові основи
діяльності визначаються Законом
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 N2939-XII (далі - Закон
N2939-XII) та Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженим Указом Президента
України від 23.04.2011 №499/2011 (далі -
Положення №499/2011).

Відповідно до ст.2 Закону N2939-XII
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Статтею 8 Закону N2939-XII передбачено
основні функції органу державного
фінансового контролю, зокрема, орган
державного фінансового контролю: 1)
здійснює державний фінансовий
контроль та контроль за: виконанням
функцій з управління об'єктами
державної власності; цільовим
використанням коштів державного і
місцевих бюджетів; цільовим
використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо
усунення виявлених недоліків і
порушень та запобігання їм у
подальшому; 3) вживає в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб; 4)
здійснює інші повноваження, визначені
законами України та покладені на нього
Президентом України.

Орган державного фінансового контролю
розглядає листи, заяви і скарги
громадян про факти порушення
законодавства з фінансових питань.
Звернення, в яких повідомляється про
крадіжки, розтрати, недостачі, інші
правопорушення, негайно пересилаються
правоохоронним органам для прийняття
рішення згідно з законодавством.

У зв'язку з цим статтею 10 Закону N2939-XII
органу державного фінансового
контролю надано право: перевіряти у
підконтрольних установах грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
одержані підконтрольними установами
за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Крім того, підпунктами 18, 21 пункту 6
Положення №499/2011 передбачено, що
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку:
порушувати перед відповідними
державними органами питання про
визнання недійсними договорів,
укладених із порушенням законодавства,
у судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, отримані
підконтрольними установами за
незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства; порушувати
перед керівниками відповідних органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій питання про притягнення
до відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях; при виявленні
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України.

В силу положень ст.2 КАС України в
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано тощо.

В даній справі предметом позову є
оскарження вимоги державної
фінансової інспекції, які адресовано
керівнику підконтрольної установи з
приводу усунення виявлених ревізією
недоліків.

При цьому, у часовому вимірі вимоги
контролюючого органу випливають з
оцінок подій (фактів), які відбулись у
минулому, а за змістом спрямовані на
спонукання позивача як юридичної особи
до вчинення певних юридично значущих
дій у власному інтересі та в інтересах
державного бюджету.

Оцінюючи дані обставини у контексті
вимог статті 19 Конституції України, суд
зазначає, що дійсно, нормами п.7 ст.10
Закону N2939-XII, пп.15 п.6 Положення №499/2011
органи державного фінансового
контролю наділено повноваженнями
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

Ці положення кореспондуються з
приписами пунктів 45, 46 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі -
Порядок №550), якими передбачено, що в
міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи служби,
не чекаючи закінчення ревізії, мають
право усно рекомендувати керівникам
об'єкта контролю невідкладно вжити
заходів для їх усунення та запобігання
у подальшому. Якщо вжитими в період
ревізії заходами не забезпечено повне
усунення виявлених порушень, органом
служби у строк не пізніше ніж 10 робочих
днів після реєстрації акта ревізії, а у
разі надходження заперечень
(зауважень) до нього - не пізніше ніж 3
робочих дні після надіслання висновків
на такі заперечення (зауваження)
надсилається об'єкту контролю письмова
вимога щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства із
зазначенням строку зворотного
інформування.

З аналізу пункту 7 статті 10 Закону N2939-XII
та підпункту 15 пункту 6 Положення
№499/2011, пунктів 45, 56 Порядку №550
убачається, що вимога керівникам
підконтрольних установ щодо усунення
виявлених порушень законодавства може
стосуватися припинення дійсного
триваючого порушення і має на меті його
припинення та запобігання у
подальшому.

Вимога не може стосуватися подій чи
фактів, які відбулись у минулому, адже
не можна усунути те, що вже відбулося.

Тому стаття 10 Закону N2939-XII наділяє
органи державного фінансового
контролю й іншими повноваженнями, які
мають застосовуватися цим суб'єктом
владних повноважень у порядку та
спосіб, що передбачений законами та
Конституцією України, дискреційно,
виходячи з мети, відповідно до якої ці
повноваження надано. Зокрема, у
судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, одержані
підконтрольними установами без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства (п.8
ст.10 Закону N2939-XII), накладати у випадках,
передбачених законодавчими актами, на
керівників та інших службових осіб
підконтрольних установ
адміністративні стягнення (п.9 ст.10
Закону N2939-XII); порушувати перед
керівниками відповідних органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій питання про притягнення
до відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях (пп.20 п.6 Положення
№499/2011); при виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, визначати
їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України порушеннях (пп.21 п.6 Положення
№499/2011); застосовувати заходи впливу за
порушення бюджетного законодавства
(пункт 50 Порядку №550).

Це означає, що вимога органу державного
фінансового контролю
(контрольно-ревізійного органу) про
усунення виявлених ревізією недоліків
(порушень) відносно подій (фактів), що
відбулися у минулому, вчинена
відповідачем не у спосіб, передбачений
Законом N2939-XII, а також не відповідає
меті наданого повноваження.

З приводу вимог органу державного
фінансового контролю
(контрольно-ревізійного органу)
вчинити певні дії в інтересах бюджету
та у власному інтересі позивача
(відшкодувати збитки, пред'явити позови
інших осіб, забезпечити відшкодування
коштів з працівників) суд зазначає, що
відповідно до статті 12 Цивільного
кодексу України особа здійснює свої
цивільні права вільно, на власний
розсуд.

Матеріально-правовому принципу
автономії волі кореспондує
процесуальний принцип
диспозитивності, відповідно до якого
ніхто не може бути примушений до
пред'явлення позову проти своєї волі
(nemo invitus agree cogitur).

Обмеження автономії волі особи або
втручання органів державної влади у
вільне здійснення особою належних їй
цивільних прав є неприпустимим і
протиправним.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що позов належить
задовільнити повністю.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
Державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 3 щодо
відшкодування Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
компанія МСУ» коштів в сумі 1 695 188,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 5 щодо
відшкодування Товариством з обмеженою
відповідальністю «Онур Конструкцією
Інтернешнл» коштів в сумі 893 193, 58 грн.

Визнати протиправним та скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 6 щодо
відшкодування Дочірнім підприємством
«Рівненський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» коштів в сумі 80 970, 68
грн.

Визнати протиправним та скасувати лист
(вимогу) Рівненської міжрайонної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області від 05.12.2012 року №
270-11/2584 в частині вимог пункту 8 щодо
повернення Службою автомобільних
доріг у Рівненській області до
державною бюджету коштів в сумі 57 382, 04
грн.

Присудити на користь позивача Служби
автомобільних доріг у Рівненській
області із Державного бюджету судовий
збір у розмірі 34, 41 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.