Справа № 2а-7779/12/2670
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7779/12/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 03 липня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління з питань захисту
прав споживачів Київської міської
державної адміністрації, третя особа:
начальник Головного управління з
питань захисту прав споживачів
Київської міської державної
адміністрації - Соляник Костянтин
Миколайович скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Головного управління з питань захисту
прав споживачів Київської міської
державної адміністрації (далі -
відповідач), третя особа: начальник
Головного управління з питань захисту
прав споживачів Київської міської
державної адміністрації Соляник
Костянтин Миколайович про скасування
наказу про звільнення позивача з
роботи; поновлення позивача на посаді
головного спеціаліста відділу
контролю і нагляду за якістю послуг
Головного управління з питань захисту
прав споживачів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) та стягнення з
Головного управління з питань захисту
прав споживачів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) на користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
липня 2012 року у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, наказом
Головного управління з питань захисту
прав споживачів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) № 70-к від 01 липня 2011 року
ОСОБА_2, головного спеціаліста відділу
контролю за якістю продовольчих
товарів, який працює на цій посаді на
період соціальної відпустки ОСОБА_4 по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, переведено з 01 липня
2011 року на посаду головного
спеціаліста відділу контролю і нагляду
за якістю послуг управління з контролю
і нагляду за якістю товарів (робіт,
послуг) на період відпустки ОСОБА_5по
догляду за дитиною із збереженням
надбавки за 13-й ранг державного
службовця та надбавки за високі
досягнення у праці на підставі заяви
ОСОБА_2

З вказаним наказом позивач був
ознайомлений 01 липня 2011 року, про що
свідчить особистий підпис позивача на
наказі.

Також в матеріалах справи міститься
заява ОСОБА_2 від 29 червня 2011 року на
адресу відповідача, у якій позивач
просить перевести його з 01 липня 2011
року на посаду головного спеціаліста
відділу контролю і нагляду за якістю
послуг управління з контролю і нагляду
за якістю товарів (робіт, послуг) на
період відпустки ОСОБА_5 по догляду за
дитиною.

Наказом Головного управління з питань
захисту прав споживачів виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації) № 50-к від 06
квітня 2012 року звільнено з 06 квітня 2012
року ОСОБА_2 з займаної посади
головного спеціаліста відділу
контролю і нагляду за якістю послуг
Головного управління з питань захисту
прав споживачів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) у зв'язку з закінченням
строку трудового договору на підставі
п.2 ст.36 КЗпП України.

09 квітня 2012 року посадовими особами
відповідача складено акт про те, що
ОСОБА_2 06 квітня 2012 року о 9 годині 50
хвилин в присутності членів комісії
був ознайомлений з наказом № 50-к від 06
квітня 2012 року «Про звільнення ОСОБА_2»,
проте на пропозицію передати
матеріальні цінності, забрати свою
трудову книжку, поставити свій підпис у
книзі обліку трудових книжок та у
особовій картці позивач відмовився.

Також у зазначеному акті комісією
прийнято рішення про проведення
інвентаризації за відсутності ОСОБА_2,
надіслання ОСОБА_2 за місцем реєстрації
листа з проханням забрати трудову
книжку або надати згоду на надіслання
трудової книжки за адресою проживання
останнього.

Позивач, вважаючи своє звільнення
незаконним, оскільки йому у
відповідності до статті 40 Кодексу
законів про працю України не було
запропоновано вакантної посади, а
також при звільненні не було отримано
згоди профспілкового органу, а він є
заступником профспілкового органу,
звернувся до суду із зазначеним
позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Головного управління з питань
захисту прав споживачів виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації) № 44-кв від 10
жовтня 2011 року відповідно до статті 179
КЗпП України та статті 18 Закону України
«Про відпустки» подовжено ОСОБА_5,
головному спеціалісту відділу
відпустку по догляду за дитиною з 09
жовтня 2011 року по 08 квітня 2012 року на
підставі заяви ОСОБА_5, заключення ЛКК
№ 316 від 10.10.2011 року.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції в повній мірі
проаналізовано зміст правових норм
викладених у ст. ст. 23, 36, 39-1, 40, 179 Кодексу
законів про працю України, надано
належну оцінку обставинам справи, у
зв'язку з чим судова колегія підтримує
висновок суду першої інстанції, що
оскільки 08 квітня 2012 року (неділя)
закінчувався граничний термін
перебування ОСОБА_5 у відпустці без
збереження заробітної плати до
досягнення дитиною шестирічного віку й
заяви ОСОБА_5 про її звільнення з роботи
до відповідача не надходило,
відповідач, правомірно звільнив ОСОБА_2
з 06 квітня 2012 року (п'ятниця) на підставі
пункту 2 статті 36 Кодексу законів про
працю України.

При цьому суд першої інстанції
правомірно не взяв до уваги посилання
позивача на ту обставину, що ОСОБА_5 09
квітня 2012 року не вийшла на роботу,
оскільки зазначена обставина не може
свідчити про продовження строку
трудового договору з ОСОБА_2 Крім того,
з доданого відповідачем до матеріалів
справи Табелю обліку робочого часу за
квітень 2012 року вбачається, що ОСОБА_5 з
09 квітня 2012 року видано лікарняний
лист.

Колегія суддів підтримує висновок суду
першої інстанції про відсутність
обов'язку відповідача одержувати
попередню згоду виборного органу на
звільнення позивача, так як ОСОБА_2 було
звільнено не на підставах, зазначених у
статті 43 КЗпП України, а відповідно до
пункту 2 статті 36 КЗпП України у зв'язку
з закінченням строку трудового
договору.

Крім того, оскільки позивач був
звільнений не з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу, а на
підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України
у зв'язку з закінченням строку
трудового договору, суд першої
інстанції вірно зазначив, що на
позивача не розповсюджуються вимоги
частини другої статті 40 КЗпП України.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання апелянта на його заяву від
01.08.2011 року про переведення на посаду
начальника відділу і нагляду за якістю
послуг та перебування на вказаній
посаді до 06.09.2011 року, оскільки така
заява відсутня в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції стосовно відсутності
підстав для задоволення позовних вимог
і приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
липня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.