Справа № 666/8752/13-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 р. Справа № 666/8752/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Войцеховська Я.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д.судді -Кравець О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відділу Державної виконавчої
служби Комсомольського районного
управління юстиції у м. Херсоні на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 15 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про стягнення допомоги
«дітям війни»,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду (далі УПФ)
України в м. Херсоні про стягнення
допомоги «дітям війни».

Постановою Дніпровського районного
суду м. Херсона від 11 липня 2011 року
зобов'язано УПФ України в
Дніпровському районі м. Херсона
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_4, недоотриманої з 22.12.2010 року по
11.07.2011 року суми пенсії підвищеної на 30%
мінімальної пенсії за віком,
розрахованої відповідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та вимог ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з урахуванням
нарахований та сплачених сум у цей
період.

У грудні 2013 року відділ Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні (далі ВДВС Комсомольського РУЮ
у м. Херсоні) звернувся до суду з
поданням про зміну способу і порядку
виконання постанови Дніпровського
районного суду м. Херсона від 11 липня 2011
року.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Херсона від 15 січня 2014 року у
задоволені цього подання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відділ
Державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні подав апеляційну
скаргу, в якій апелянтом ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що у разі задоволення
подання буде змінено по суті
резолютивну частину судового рішення,
що є неприпустимим.

В апеляційній скарзі ВДВС
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
вказується, що суд першої інстанції
помилково не вжив заходів, спрямованих
на виконання судового рішення, шляхом
зміни порядку і способу його виконання.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та не
приймає доводи апелянта, виходячи з
наступного.

За приписами п.2 ч.4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 11 липня 2011 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ВДВС Комсомольського
РУЮ у м. Херсоні у своєму поданні просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, ч.1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність відмови в задоволенні
подання про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 15 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець