Справа № 812/2294/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2294/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Свергун І.О.,
розглянувши в м. Луганську в порядку
скороченого провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у м.
Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької
діяльності, в обґрунтування якого
позивач послався на наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності
Лисичанською міською радою 18.03.2010.
Податкові декларації, документи
бухгалтерської діяльності до
державної податкової інспекції
відповідач не надає з моменту
реєстрації. Заборгованості по податкам
до бюджету немає. Просить суд припинити
підприємницьку діяльність
відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що адміністративний позов слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

Судом установлено, підтверджується
матеріалами справи, що відповідач -
фізична особа - підприємець ОСОБА_1,
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності 18.03.2010 за №
2 006593 (арк. справи 4, 6) та
перебуває на податковому облік в ДПІ у
м. Лисичанську Луганської області як
платник податків та зборів з 19.03.2010.
Заборгованості по податкам до бюджету
немає (арк. справи 6).

Відповідно до пункту другого статті 9
Закону України «Про систему
оподаткування», який діяв до 01 січня 2011
року, платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані
своєчасно надавати податковим органам
декларації про доходи, інші необхідні
відомості для нарахування податків та
інших обов'язкових платежів.

Згідно зі статтею 16 Податкового
кодексу України, який набрав чинності 01
січня 2011 року, платник податків
зобов'язаний:

- вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту
16.1 статті 16);

- подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16);

- сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 Закону України від 21 грудня 2000
року № 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (який був чинним на дату
виникнення спірних правовідносин)
податкові декларації подаються за
базовий податковий (звітний) період, що
дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця;

б) календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.1.4 цього пункту, - протягом 60
календарних днів за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року;

г) календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб
(прибуткового податку з громадян), - до 1
квітня року, наступного за звітним.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Згідно з пунктом другим статті 46 Закону
України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» підставою для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи підприємця є неподання
протягом року органам державної
податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

Висновком Державної податкової
інспекції у м. Лисичанську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 20.03.2014 № б/н
підтверджується, що відповідач
податкову звітність про отримані
доходи в податкову інспекцію не
надавав з моменту реєстрації (арк.
справи 6).

Відповідно до підпункту 20.1.12 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право у випадках, встановлених
законом, звертатися до суду щодо
припинення юридичної особи та
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Згідно з пунктом 67.2 статті 67
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо:

- припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців;

- відміни державної реєстрації
припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців;

- скасування державної реєстрації змін
до установчих документів.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті
46 Закону України від 15 травня 2003 року №
755-IV «Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця проводиться у разі
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Оскільки відповідач більше року не
подає органам державної податкової
інспекції документів фінансової
звітності, то це є підставою припинення
його підприємницької діяльності.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 94, 158-163, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Лисичанську
Луганської області Державної
податкової служби до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності
задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Копію даної постанови направити
Реєстраційній службі Лисичанського
міського управління юстиції (93100,
Луганська обл., м. Лисичанськ, вул.
Леніна, 53 ) після набрання постановою
законної сили.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною і підлягає негайному
виконанню.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, судове
рішення апеляційної інстанції по такій
справі є остаточним і оскарженню не
підлягає.

Суддя
І.О. Свергун