Справа № 802/4941/13-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4941/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 27
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці, управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці та Вінницькій області (далі -
управління ДКС України у м. Вінниці та
Вінницькій області) про визнання
протиправними дій щодо відмови у
поверненні примусово сплачених коштів
в сумі 7591,0 грн. та стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці (далі - управління ПФУ в м.
Вінниці), управління Державної
казначейської служби України у м.
Вінниці та Вінницькій області (далі -
управління ДКС України у м. Вінниці та
Вінницькій області), про визнання дій
протиправними та стягнення коштів.

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 27 січня 2014 року
адміністративний позов задовольнив.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
управління ПФУ в м. Вінниці подало
апеляційну скаргу, в якиій просило суд
скасувати вказану постанову та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча про час та місце розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином.

Представники управління ПФУ в м.
Вінниці та управління ДКС України у м.
Вінниці та Вінницькій області у судове
засідання не прибули. Надали заяви з
проханням розглянути справу за їх
відсутності. Разом з тим, представник
управління ПФУ в м. Вінниці в своїй
заяві просив задовольнити апеляційну
скаргу в повному обсязі та скасувати
постанову Віницького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
апеляційної скарги, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та видно з матеріалів справи, що
позивачем на підставі договору
купівлі-продажу від 13.02.2012 року
придбано автомобіль «NISSAN X-Trail T31» 2011
року випуску, вартістю 303 616 грн.

При реєстрації даного автомобіля в
органах ДАІ 02.03.2012 року позивач сплатив
збір до Пенсійного фонду з відчуження
автомобіля в сумі 7591 грн., що
підтверджується квитанцією банку № 206.

Позивачем на адресу управління ПФУ в м.
Вінниці була направлена вимога від
19.11.2013 року про повернення примусово
сплаченого збору з операції відчуження
транспортного засобу у сумі 7591 грн.
Однак управління ПФУ в м. Вінниці у
листі-відповіді № 4621/06-44-1/09 від 04.12.2013
року відмовило позивачу в поверненні
суми збору.

Дана відмова стала підставою для
звернення позивача до Вінницького
окружного адміністративного суду з
даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того,
що позивач не є платником
тривідсоткового збору до Пенсійного
фонду України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції виходив із того, що
порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначений в Законі
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" (Закон).

Відповідно до пункту 7 статті 1 якого (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин) в переліку платників
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

У редакції цього Закону, яка діє з 28
червня 2012 року вже визначено, що
платниками збору на обов'язкове
державне страхування є підприємства,
установи та організації незалежно від
форми власності, фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі, що підлягають державній
реєстрації (перереєстрації) в
підрозділах Державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України, крім випадків
забезпечення легковими автомобілями
інвалідів згідно із законодавством та
успадкування легкових автомобілів
відповідно до закону. Таким чином,
Законом визначено перелік осіб, які є
платниками збору при купівлі
автомобіля з 28 червня 2012 року.

Відповідно до Порядку сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою КМ України № 1740 від 3
листопада 1998 року (далі Порядок),
платниками збору на обов'язкове
пенсійне страхування з операцій по
відчуженню легкових автомобілів, є
особа яка набула право власності на
автомобіль.

Зокрема, згідно з пунктом 12
вищезазначеного Порядку, платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуженням
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі шляхом купівлі легкових
автомобілів, у тому числі у виробників
або торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами та враховуючи
частину 4 статті 9 КАС України
відповідно до якої, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, законам
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою або іншому правовому
акту, суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу, тому при
вирішенні даного питання пріоритетним
є Закон України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", в
редакції, яка була чинною на момент
спірних правовідносин.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
обов'язок сплати збору до 28 червня 2012
року не покладався на особу, яка
набуває право власності у
відповідності до Порядку сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1740 від 03 листопада 1998 року, оскільки
це суперечить акту вищої юридичної
сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного
кодексу України Державна казначейська
служба України веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

Постановою КМ України №106 від 16 лютого
2011 року "Деякі питання ведення обліку
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету"
визначено, що органом стягнення
податків і коду бюджетної
класифікації, який здійснює постійний
контроль за правильністю та
своєчасністю надходження податків та
зборів є Пенсійний фонд України.

Згідно з пунктом 5 Порядку повернення
помилково або надмірно зарахованих до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів,
затвердженого наказом Державного
казначейства України №226 від 10 грудня
2002 року, здійснюється за заявою
платника та поданням органів, які
повинні забезпечувати надходження
платежів до бюджету та за якими згідно
із законом закріплено контроль за
справлянням (стягненням) платежів до
бюджету.

При цьому, в силу положень статті 3
Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
платники збору сплачують до Пенсійного
фонду України в порядку, визначеному
законодавством України. Платники
збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10
статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують на рахунки з
обліку коштів спеціального фонду
державного бюджету, відкриті в
управліннях Державного казначейства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до спеціального фонду державного
бюджету і використовуються згідно із
законом про Державний бюджет України
(пункт 9 статті 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік").

Виходячи з наведеного, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що позивач має
право на повернення помилково
сплаченої до органу Пенсійного фонду
України суми у розмірі 7591 грн. з
Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді
Мельник-Томенко Жанна Миколаївна

Сторчак Володимир Юрійович