Справа № 760/14209/13-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-107/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого інспектора відділу ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУМВС України
в Київській області капітана міліції
Мельника Юрія Володимировича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати останову серії АА2 №
460418 від 12.06.2013 року, винесену старшим
інспектором відділу ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУМВС України
в Київській області капітаном міліції
Мельником Ю.В., якою позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 323,00 грн.

В обґрунтування позовних вимоги
позивач посилається на те, що 12.06.2013
року близько 10 год. 00 хв. він керуючи
автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1,
рухався в напрямку с. Гатне Київської
області. Біля повороту на с. Гатне він
був зупинений відповідачем, після чого
інспектор ДАІ повідомив його про те, що
ним допущено порушення правил
дорожнього руху, а саме здійснено
маневр розвороту в місці, де наявна
дорожня розмітка «подвійна суцільна
лінія», чим порушено вимоги п. 34, 1.1 ПДР
України.

Позивач категорично заперечував
вчинення ним вказаного порушення, але
інспектор дані пояснення до уваги не
взяв, та склав відносно позивача
протокол про адміністративне
правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В подальшому відповідачем розглянуто
справу про адміністративне
правопорушення та винесено
оскаржувану постанову.

Під час розгляду вказаної справи
позивач неодноразово наголошував на
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення,
звертався до відповідача з
клопотаннями про допит в якості
свідків водіїв автомобілів, які
рухалися поруч та могли підтвердити
дотримання позивачем вимог ПДР
України.

Проте відповідач в порушення вимог ст..
280 КУпАП не з'ясував всебічно, повно і
об'єктивно всіх обставин, які мають
значення для справи, у зв'язку з чим
прийняв незаконне та необґрунтоване
рішення.

Наведені обставини на думку позивача
свідчать про відсутність в його діях
складу правопорушення передбаченого ч.
1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим він
просить скасувати оспорювань
постанову.

В судове засідання позивач не з'явився
про час та місце розгляду повідомлений
належним чином. 15.04.2014 року представник
позивача за довіреністю ОСОБА_3 подав
заяву в якій просить розглядати справу
у його відсутності та відсутності
позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини своєї неявки суд до відома
не поставив.

За таких обставин суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
сторін.

Дослідивши та оцінивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку про задоволення
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2013 року
старшим інспектором відділу ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУМВС України
в Київській області капітаном міліції
Мельником Ю.В. відносно ОСОБА_1 складено
протокол про адміністративне
правопорушення серія АГ2 №089575,
відповідно до якого останній, 12.06.2013
року близько 09 год. 55 хв., керуючи
автомобілем Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1,
рухаючись по а/д Київ-Одеса здійснив
маневр повороту, при цьому порушив
вимогу п. 34, 1.1 ПДР України, а саме
перетнув суцільну лінію дорожньої
розмітки.

Зазначені дії ОСОБА_1 відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст.
122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
розгляд справ про правопорушення,
передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу,
покладено на органи внутрішніх справ
(міліцію).

За результатами розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відповідачем у відповідності до ст.. 283
КпАП України було винесено оскаржувану
постанову серії АА2 № 460418, якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу у
розмірі 323,00 грн.

Так, згідно ст. 283 КпАП України
визначено, що розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

При цьому згідно положень вказаної
норми, постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» роз'яснено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КпАП
України. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення,
є будь-які фактичні дані, на основі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчинення, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови від 12.06.2013
року серії АА2 №460418, єдиним доказом
вини позивача у скоєнні правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є
протокол, про адміністративне
правопорушення.

Посилань на будь-які інші доказі
вказана постанова, а також протокол про
адміністративне правопорушення не
містить.

В постанові про притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
відсутня оцінка його пояснень, які в
силу ст.. 251 КУпАП є доказом у справі, так
само як і мотиви з яких доводи позивача,
на які він посилався у своїх
поясненнях, відхилені відповідачем.

Таким чином суд вважає переконливими
посилання позивача на те, що при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення відповідач не виконав
вимоги ст.. 280 КУпАП щодо всебічного,
повного і об'єктивно з'ясування всіх
обставин справи, які мають значення для
її правильного вирішення, у зв'язку з
чим знаходить необґрунтованими
висновки відповідача щодо наявності в
діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, не надав суду пояснень по
адміністративній справі та не навів
жодного доказу на підтвердження
правомірності прийнятого ним рішення
чи спростування обставин на які
посилається позивач.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на викладене вище, суд
приходить до висновку про те, що
постанова про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
була винесена без достатніх правових
підстав, а тому, вимоги про її
скасування є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 254, 256, 268, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АА2 № 460418 від
12 червня 2013 року, винесену старшим
інспектором відділу ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУМВС України
в Київській області капітаном міліції
Мельником Юрієм Володимировичем, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП
України ОСОБА_1 та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 323,00 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :