Справа № 805/2851/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа №805/2851/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 50
хв.

Донецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Чекменьова Г.А.,

при секретарі
Гіорхелідзе Р.Т.,

за участю:

представника позивача
Сізової І.В.,

представника відповідача
Новікова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську
Донецької області про стягнення
заборгованості у розмірі 12627 грн. 10 коп.,

В С Т А Н О В И
В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області звернулося до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську
Донецької області про стягнення
заборгованості у розмірі 12927 грн. 10 коп.,

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, сплачені
особам, яким призначено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Відповідач
відмовився від відшкодування витрат по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії, по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з вересня 2013 р.
по листопад 2013 р. у розмірі 12927,10 грн.

Протягом розгляду справи позивач
зменшив суму позову у зв'язку з
добровільним відшкодуванням витрат по
особі ОСОБА_1 через що просив стягнути з
відповідача суму 12627 грн. 10 коп.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надала суду письмові заперечення
(а.с.120-126), в яких зазначив причини
відмові від відшкодування витрат по
кожній особі, щодо яких виникли
розбіжності при підписанні щомісячних
актів звірки. просив у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши надані суду докази, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за період з
вересня 2013 р. по листопад 2013 р.
позивачем до відповідача направлено
акти щомісячної звірки витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Позивачем сплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
(витрати на поховання), який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму.

Вказані виплати увійшли до Актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника (витрати
на поховання), який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідачем - Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську
Донецької області не були враховані
суми, визначені у актах щомісячної
звірки, у тому числі, за період з
вересня 2013 р. по листопад 2013 р. у розмірі
12627,10 грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" здійснюється
органами Пенсійного Фонду України.

Статтею 81 цього Закону визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі, пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
здійснюється органами Пенсійного
Фонду.

Згідно з ч.4 пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" (надалі - Закон № 1105-XIV)
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку, він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені Особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
Ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону № 1105-XIV,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно із частиною 16 статті 34 вказаного
Закону, виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Також частиною 1 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено, що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону № 1105-XIV визначений
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку. -

Відповідно статті 28 Закону № 1105-XIV,
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно із статтею 33 Закону № 1105-XIV, у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних

страхових виплат (пенсій згідно з
підпунктом "д" пункту 1 частини першої
статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягай 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Щодо пенсії втраті годувальника ОСОБА_2
суд зазначає, що не зважаючи на той
факт, що ОСОБА_2 дійсно була на
утриманні чоловіка - ОСОБА_3, але
позивач не надав суду докази у
підтвердження наявності причинного
зв'язку смерті ОСОБА_3 з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, підтвердженому висновком
МСЕК.

ОСОБА_4, 33 років на момент втрати
годувальника, ОСОБА_5, 51 років на момент
втрати годувальника, ОСОБА_6, 51 років на
момент втрати годувальника, ОСОБА_7, 31
років на момент втрати годувальника,
ОСОБА_8, 36 років на момент втрати
годувальника), ОСОБА_9, 52 років на момент
втрати годувальника, ОСОБА_10, 31 років на
момент втрати годувальника), ОСОБА_11, 51
років на момент втрати годувальника,
ОСОБА_12, 38 років на момент втрати
годувальника. .

Витрати на виплату основного розміру
пенсії ОСОБА_13 56 років на момент втрати
годувальника теж не підлягають
відшкодуванню, оскільки в матеріалах
справи наявні докази, що остання в
момент втрати годувальника працювала.

ОСОБА_14, 33 років на момент втрати
годувальника, яка не має права на
отримання допомоги по втраті
годувальника, хоча пенсія повинна була
призначена ОСОБА_15 - сину загиблого.
Доказів щодо призначення ОСОБА_14
допомоги у зв'язку із втратою
годувальника для сина загиблого -
ОСОБА_15 позивач не надав.

Відносно ОСОБА_16 56 років, на момент
втрати годувальника позивач не зміг
довести у яких саме родинних зв'язках
знаходяться ОСОБА_16 та годувальник -
ОСОБА_17 (свідоцтва про шлюб або
свідоцтва про народження суду не
надано).

ОСОБА_18 - 42 роки, ОСОБА_19 - 39 років,
ОСОБА_20 - 47 років, ОСОБА_21 - 46 років,
ОСОБА_22 - 42 роки не досягли 55 річного
віку на момент втрати годувальника і
непрацездатними не визнавались.

Щодо ОСОБА_23 і ОСОБА_24, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2 Інструкції № 606 для
розгляду причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням, отруєнням
або трудовим каліцтвом до МСЕК
направляються відповідні документи
постраждалих, у яких при житті було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), трудове каліцтво, що
спричинило стійку втрату професійної
працездатності, та померлих після
вступу в дію Закону України "Про
охорону праці".

Документація на померлого для розгляду
причинного зв'язку смерті з
профзахворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом надається до МСЕК
лікувально-профілактичним закладом, в
якому при житті був під наглядом
хворий.

Висновок про наявність або відсутність
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом оформляється
довідкою у трьох примірниках, що
використовується МСЕК за формою, що
затверджується Міністерством охорони
здоров'я України та видається: перший -
установі, що надавала направлення до
МСЕК, другий - відповідному відділенню
виконавчої дирекції Фонду, третій -
заявнику. Підставою є акт визначення
причинного зв'язку смерті з
профзахворюванням (отруєнням) або
трудовим каліцтвом. Форма акта
затверджується Інструкцією
Міністерства охорони здоров'я України
від 15.12.2005 № 720 "Про затвердження форм
медичної облікової документації щодо
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, що
використовуються в медико-соціальних
експертних комісіях".

Проте, в матеріалах пенсійних справ
ОСОБА_23 і ОСОБА_24 відсутні висновки
МСЕК про причинно-наслідкового зв'язку
смерті потерпілих з професійним
захворюванням.

Щодо пенсії по втраті годувальника
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 позивачем не
надано доказів у підтвердження того, що
зазначені особи є учнями, студентами
(курсантами, слухачами, стажистами)
денної форми навчання - та не закінчили
навчання, тому суд не може стягнути з
відповідача зазначені витрати.

Щодо допомоги на поховання, суд
зазначає наступне ОСОБА_28 (особа яка
отримувала пенсію по втраті
годувальника), ОСОБА_29 (годувальник),
ОСОБА_30 (годувальник), ОСОБА_31
(годувальник), ОСОБА_32 (особа яка
отримувала пенсію по втраті
годувальника), ОСОБА_33 (особа яка
отримувала пенсію по втраті
годувальника), ОСОБА_34 (особа яка
отримувала пенсію по втраті
годувальника) тобто смерть трьох
потерпілих не пов'язана із страховим
випадком державного соціального
страхування та смерть чотирьох осіб
яким призначено пенсію по втраті
годувальника жодним чином не пов'язана
з отримання каліцтва на виробництві
самим годувальником.

В матеріалах справи наявні копії
документів розпорядження про
призначення пенсій, акти про нещасний
випадок, довідки про знаходження на
утриманні, свідоцтва про смерть які
свідчать про вищевикладені обставини.

Щодо пенсії, по інвалідності ОСОБА_35,
суд зазначає наступне відповідно до
Ухвали Вищого адміністративного суду
України від 30.06.2011 року, винесеної за
результатами касаційного перегляду
адміністративної справи № 2а-19173/10/0570 за
позовом УПФУ в м. Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Шахтарську Донецької області та
відповідно до Ухвали Донецького
апеляційного суду від 14.03.2012 року по
адміністративній справі 2а/0570/17547/2011,
якими встановлені обставини отримання
даною особою каліцтва та відсутність
правових підстав для відшкодування за
рахунок відповідача здійснених УПФУ
витрат відносно ОСОБА_35 Оскільки
вказаними судовими рішеннями
відмовлено УПФУ в м. Шахтарську та
Шахтарському районі Донецької області
у стягненні з відповідача за
попередній період основного розміру
пенсії, виплаченої ОСОБА_35, то і
відшкодуванню такі витрати не
підлягають.

Вищевикладені обставини встановлені
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25.12.2013 р. по
справі № 805/15043/13а, яка залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2014 р.
(а.с.128-134).

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, стосовно осіб, витрати щодо
яких не були предметом дослідження при
розгляді справи № 805/15043/13а, суд
зазначає, що по особовим справам
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39
відсутнє звернення для отримання
допомоги у зв'язку із втратою
годувальника, оскільки зазначені особи
не мають права на отримання
вищезазначених страхових виплат.

Враховуючи те, що зазначені особи є
вдовами потерпілих на виробництві, та
відсутні докази того, що вони на час
смерті годувальника досягли 55-річного
віку, були непрацездатними і
знаходились на утриманні померлої
особи, вважаємо, що страховий випадок,
передбачений Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», не настав, а тому
відсутні підстави для відшкодування
відділенням Фонду витрат, понесених
УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському
районі витрат на виплату такої пенсії.

Також у заявленому позові УПФУ в м.
Шахтарську та Шахтарському районі
просить стягнути з відповідача витрати
по допомозі на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання по особовим
справам ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42

Щодо вказаних вимог суд зазначає, що
пунктом 7 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 27 квітня 2007
року № 24, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22 червня
2007 р. за № 715/13982 визначено, що органи
виконавчої дирекції Фонду
організовують поховання померлого та
відшкодовують вартість пов'язаних з
цим ритуальних послуг, лише за умов
настання страхового випадку, та
відповідно до постанови КМУ від 11.07.2001р.
№ 826 «Про затвердження Порядку
проведення витрат на поховання у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання».

Підпунктом д пункту 3 Порядку
проведення витрат на поховання у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання визначено,
що витрати на поховання проводяться
Фондом у разі смерті, що сталася з
працівником у лікарні або вдома, якщо
її причини пов'язані з отриманням ним
травми на виробництві або професійним
захворюванням. Витратила поховання
провадяться у разі смерті потерпілого,
що настала за обставин, за яких-настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, перелік
яких наведено Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 13 Закону № 1105-XIV визначено, що
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму.

Абзацом 2 частини 9 ст.34 Закону № 1105-XIV
визначено, що причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками медичних
закладів.

Положенням про медико-соціальну
експертизу, затвердженим постановою
КМУ № 1317 від 03.12.2009 року визначено, що
МСЕК визначає причину смерті інваліда
або особи, ступінь втрати
працездатності якої визначений
комісією у відсотках на підставі
свідоцтва про смерть у разі, коли
законодавством передбачається надання
пільг членам сім'ї померлого.

Туму суд дійшов висновку про
відсутність підстав для відшкодування
сум допомоги на поховання померлих
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, оскільки по
зазначеним особам відсутні медичні
документи щодо встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням або
нещасним випадком на виробництві.

За таких обставин, оскільки позивачем
не доведена обґрунтованість позовних
вимог, заявлений позов задоволенню не
підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську
Донецької області про стягнення
заборгованості за період з вересня 2013
р. по листопад 2013 р. у розмірі 12627 грн. 10
коп. - відмовити.

Вступна та резолютивна частина
постанови складена у нарадчій кімнаті
та проголошена у судовому засіданні 07
квітня 2014 року. Постанова у повному
обсязі виготовлена 14 квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.