Справа № 9101/193282/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. справа № 2а-2284/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області на
постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2011 року у
справі № 2а-2284/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі Дніпропетровської області
про стягнення недоплаченої державної
та додаткової пенсії як інваліду
третьої групи та учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС 1 категорії,-

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі Дніпропетровської області,
в якому просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок і призначену
ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії як
інваліду третьої групи та учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії
відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 01.01.2008 року та в подальшому.

Постановою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково;
зобов'язано відповідача перерахувати
та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з розрахунку державної
пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком для непрацездатних громадян
та щомісячної додаткової пенсії з
розрахунку 50% мінімальної пенсії за
віком, визначеної згідно ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 24.07.2010 року по 22.07.2011 року з
урахуванням сум, що були виплачені
раніше.

Не погодившись з рішенням суду
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області звернулось
до суду з апеляційною скаргою в якій
просило, скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом було встановлено що ОСОБА_1 є
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалідом 3
групи, що підтверджується
посвідченням. Інвалідність пов'язана з
ліквідацією аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області та отримує
пенсію по інвалідності та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на
підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом, що реалізує конституційного
права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
на охорону життя, здоров'я і
соціального захисту є Закон України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
цього Закону слід розраховувати розмір
пенсій особам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Таким чином
застосування Управлінням Пенсійного
фонду Постанов Кабінету Міністрів
України при визначенні розміру пенсій
є протиправним.

Відповідач помилково вважає
неможливим застосування мінімального
розміру пенсії, визначеного відповідно
до статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії, встановленого законом,
не є приводом для відмови в реалізації
позивачем конституційних гарантій
права на отримання пенсії в розмірі,
встановленому законом.

Виходячи з положень частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Відповідно до
частини 1 статті 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до 1 категорії і які визнані
інвалідами 3 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Також даним Законом, а саме ст.54,
встановлено розмір пенсій для
інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, який не може бути меншим 6
ніж мінімальних пенсій за віком.

Крім того, відповідно до частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1 розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Також, суд зазначає, що Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року були внесені зміни до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22.05.2008року
положення п. 28 розділу II «Внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
щодо внесення змін до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними.

Відповідно з 22 травня 2008 року була
відновлена дія норм ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за якою
особам постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була
призначатися та виплачуватися
державна пенсія у розмірі не менш ніж 6
мінімальних пенсій за віком та
відповідачем щомісячно додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50% відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Отже, позивач має право на перерахунок
пенсії за ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 24 липня
2010 року.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог про перерахунок та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 за
період з 24.07.2010 року по 22.07.2011 року є
обґрунтованими.

Керуючись , ст. 195, п.1 ч.1. ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області на
постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2011 року -
залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2011 року у
справі № 2а-2284/11 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров