Справа № 9101/94035/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2013 рокусправа № 2а/0470/1856/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_4 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року

у адміністративній справі № 2а/0470/1856/11
за позовом ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат" до Територіального
управління Державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду по
Дніпропетровській області та
Відідлення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випмдків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровьскої області про
визнання акту форми Н-5 частково
недійсним, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
січня 2012 року частково задоволено
адміністративний позов ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат" до
Територіального управління Державного
комітету України з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду по Дніпропетровській області
та третьої особи - відділення
виконавчої дирекції Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області про
визнання акту форми Н-5 частково
недійсним, визнано частково недійсним
акт форми Н-5 від 25.08.2010 року в частині
висновків комісії спеціального
розслідування групового нещасного
випадку зі смертельним наслідком, що
стався 30.07.2010 року в ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат" відносно ОСОБА_5, а також
визнано недійсним акт форми Н-1 від
25.08.2010 року № 3 про нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом, що стався з
ОСОБА_5 30 липня 2010 року. В іншій частині
позовних вимог ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат", що стосуються внесення
змін до абзацу 3 розділу-1 "Відомості про
потерпілих" та до абзацу 1 розділу 6
"Висновок комісії" акту форми Н-5, судом
відмовлено.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена в апеляційному
порядку громадянкою ОСОБА_1, яка діє в
інтересах неповнолітніх дітей
загиблого ОСОБА_5 -ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Підставою для скасування постанови
суду першої інстанції у цій справі в
частині задоволення вимог ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат", ОСОБА_1
вважає порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне зясування обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам у
цій справі. Зокрема, в апеляційній
скарзі вказується на незалучення до
участі у цій справі ОСОБА_1, як
представника неповнолітніх дітей
загиблого ОСОБА_5, інтересів яких
апелянт вважає стосуються позовні
вимоги у цій справі, та не витребування
копії постанови Нікопольського
міськрайонного суду від 02.11.2010 року по
кримінальній справі № 1п-1034/10, закритою
у зв'язку з загибеллю особи, яка
підлягає притягненню до кримінальної
відповідальності, та за змістом якої за
твердженням апелянта підтверджується
те, шо ОСОБА_5 працював у відповідача
різноробочим, а не був
працевлаштований згідно діючого
законодавства лише у зв'язку з
ухиленням відповідача від сплати
податків. Як підставу для скасування
постанови суду першої інстанції у цій
справі, апелянт вказує на своє
звернення до суду з позовом до
Відідлення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випмдків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровьскої області та третьої
особи ТОВ "Нікопольський рибокомбінат"
про стягнення одноразової допомоги у
зв'язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_5
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що не було перевірено та
не було враховано судом першої
інстанції.

За змістом відгуку на апеляційну
скаргу Територіального управління
Державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду по
Дніпропетровській області,
відповідачем підтримується апеляційна
скарга ОСОБА_1 з підставі відповідності
чинному законодавству рішення комісії
із спеціального розслідування
групового нещасного випадку зі
смертельним наслідком, що стався 30.07.2010
року з працівниками ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат" ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5

В письмових запереченях позивача проти
апеляційної скарги вказується
назаконність та обґрунтованість
судового рішення у цій справі в частині
задоволення позовних вимог до
Територіального управління Державного
комітету України з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду по Дніпропетровській області,
та на безпідставність доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 і мотивів
підтримки апеляційної скарги з боку
Територіального управління. Зокрема,
вказується на те, що постанова по
кримінальній справі містить в собі
покази свідків, які не знали і не могли
знати про те, чи знаходиться ОСОБА_5 в
трудових відносинах з ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат", а
посвідчення охоронця на імя ОСОБА_5 є
неналежним доказом, оскільки такий
документ йому на підприємстві не
видавався, ОСОБА_5 не був працівником
ТОВ "Нікопольський рибокомбінат", що
безспірно підтверджено штатним
розписом підприємства, табелями обліку
робочого часу та наказом відповідача
про проведення розслідування даного
нещасного випадку, в якому зазначено,
що розслідування проводиться стосовно
працівників ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат" ОСОБА_6 і ОСОБА_8, а мови
про ОСОБА_5 в ньому не йшлося. При цьому,
позивач акцентує увагу на тому, що
висновок відповідача про повязанність
нещасного випадку з ОСОБА_5 з
виробництвом є припущенням і не
відповідає фактичним обставинам у
справі, та суперечить постанові КМУ від
18.01.2003 року № 50.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1, зміст відгуку на апеляційну
скаргу та заперечень позивача проти
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, оцінку доказів
по справі та встановлених фактичних
обставин спірних правовідносин, а
також проаналізувавши норми
законодавства, які регулюють спірні
правовідносини та оцінивши наявні у
справі докази в їх сукупності, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції щодо порушення
відповідачем при проведенні
розслідування нещасного випадку на ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат" вимог
розділу 6 пункту 5 абзацу 3 "Положення
про Державний департамент нагляду за
додержанням законодавства про працю",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністерства України від 18.01.2003 року №
50 "Деякі питання Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю", а також про
те, що відповідач при проведенні
розслідування про нещасний випадок,
який стався на ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат", вийшов за межі наданих
йому законодавством України
повноважень, що призвело до незаконних
та не обґрунтованих висновків актів за
формою Н- 5, а саме в частині
встановлення факту перебування
громадянина ОСОБА_5 в трудових
відносинах з товариством, що призвело
до незаконного винесення акту форми Н-
1.

При цьому, суд першої інстанції
правильно звернув увагу відповідача на
те, що встановлення факту трудових
відносин відноситься до компетенції
судів, а не відповідача, і таким правом
скористався прокурор Нікопольського
району, який звертався до
Нікопольського міськрайонного суду з
позовною заявою про встановлення факту
трудових відносин громадянина ОСОБА_5 з
ТОВ "Нікопольський рибокомбінат".

Судова колегія повністю погоджується з
наведеними вище висновками суду першої
інстанції, та не вбачає підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1, яка не перебувала в
зареєстрованому шлюбі з загиблим
ОСОБА_5, на день смерті ОСОБА_5 мала
статус одинокої матері, а стосовно її
неповнолітних дітей (ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ІНФОРМАЦІЯ_1) батьківство ОСОБА_5 було
встановлено в судовому порядку разом з
фактом спільного проживання вже після
нещасного випадку.

По-перше, судова колегія з урахуванням
наведених в попередньому абзаці
обставин зазначає про недоведеність
апелянтом факту порушення судом першої
інстанції прав її неповнолітніх дітей
при вирішенні виниклого у цій справі
спору без залучення її до участі у
справі, оскільки фактично ОСОБА_1
оскаржуючи рішення у цій
адміністративній справі в частині
задоволення вимог позивача, тим самим
намагається створити докази для
вирішення цивільного спору з
Відідленням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випмдків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровьскої області, що само по
собі вже є неприпустимим виходячи з
прописаного у статті 2 КАСУ завдання
адміністративного судочинства.

При цьому, судова колегія бере до уваги,
що право ОСОБА_1 на захист інтересів її
неповнолітніх дітей, стосовно яких
судом було встановлено батьківство
ОСОБА_5 після нещасного випадку з ним,
фактично є захищеним при зверненні
прокурора до суду з позовом про
встановлення факту трудових відносин
ОСОБА_5 з ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат", внаслідок розгляду
якого Нікопольським міськрайонним
судом не було встановлено такого факту,
що знайшло своє відображення в рішенні
зазначеного суду від 27.11.2011 р. (а.с.85-86).

Про законність рішення суду першої
інстанції у цій справі, та про
відсутність будь-яких правових підстав
для його скасування свідчать долучені
до матеріалів справи письмові докази,
якими безпірно підтверджується, що
трудовий договір між ОСОБА_5 з ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат" не
укладався, ОСОБА_5 позивачем не
допускався до роботи та не виконував

її на момент настання нещасного
випадку 30.07.2010 року на території ставка
№ 2 Нікоопольського району ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат", а
загибель ОСОБА_5 не пов'язана з
виконанням виробничого завдання
позивача, як роботодавця.

Відповідно до вимог ст. 24-1 КЗпП України,
у разі укладення трудового договору
між фізичною особою та працівником
фізична особа повинна у тижневий строк
з моменту фактичного

допущення працівника до роботи,
зареєструвати укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній
службі зайнятості за місцем свого
проживання у порядку, визначеному
Міністерством праці та соціальної
політики України.

Відповідачем у цій справі та апелянтом
не оспорюєтся, а матеріалами справи
підтверджено, що за життя ОСОБА_5 заяву
про укладення трудового договору до
ТОВ "Нікопольський рибокомбінат" не
писав, наказ про прийняття його на
роботу не приймався, будь-які записи до
трудової книжки про трудові
правовідносини з ТОВ "Нікопольський
рибокомбінат" не вносилися, а позивачем
в міському центрі зайнятості такий
договір не реєструвався. Відповідно,
позивачем не проводилися будь-які
інструктажи з ОСОБА_5, не надавалися
йому засоби індивідуального захисту,
також як і не нараховувалися заробітна
плата, та страхові внески чи інші
обов'язкові платежі на його заробітну
плату, і до Фонду страхові внески за
ОСОБА_5, як найманого працівника,
позивачем не сплачувалися.

Більш того, як вбачаться з матеріалів
справи, станом на 30.07.2010 року ОСОБА_5 був
ще працевлаштованим в ПП «Євромеблі
Плюс» на посаді зборщика меблів, а факт
трудових відносин ОСОБА_5 з ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат" в
судовому порядку не був підтверджений
(а.с.83-88).

Наведених обставин не врахував під час
проведення розслідування нещасного
випадку з ОСОБА_5 відповідач, до
компетенції якого входить лише
встановлення та юридичне оформлення
фактів нещасних випадків, пов`язаних з
виробництвом, та не входить
встановлення факту трудових відносин
між потерпілим від нещасного випадку і
підприємством, де стався такий
нещасний випадок, внаслідок чого
відповідач перевищив свої
повноваження при викладенні висновків
в акті форми Н-5 від 25.08.2010 року та в акті
форми Н-1 від 25.08.2010 року № 3 про нещасний
випадок пов'язаний з виробництвом, що
стосується ОСОБА_5. Зазначені
порушення відповідача на погляд
судової колегії були допущені
внаслідок ігнорування Територіальним
управлінням Державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду по
Дніпропетровській області загальних
положень Порядку розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві НПАОП 0.00-6.02-04,
затвердженого постановою КМУ № 1112 від
25.08.2004 року, які чітко прописані в
пунктах першому, другому та
чотирнадцятому цього Порядку.

За таких обставин, судова колегія
підтверджує, що у суду першої інстанції
не було передбачених законом підстав
для відмови позивачу у задоволені його
вимог про недійсність акту форми Н-5 від
25.08.2010 року в частині висновків комісії
спеціального розслідування групового
нещасного випадку зі смертельним
наслідком, що стався 30.07.2010 року в ТОВ
"Нікопольський рибокомбінат" відносно
ОСОБА_5, та про недійсніст акту форми Н-1
від 25.08.2010 року № 3 про нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом, що стався з
ОСОБА_5 30 липня 2010 року.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_4 - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
січня 2012 року - залишити без змін
.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Д.В. Чепурнов