Справа № 815/392/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/392/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді -Яковлева Ю.В.судді -Жука С.І.судді
-Запорожана Д.В.при секретарі
-Синявській І.В.за участю представника
апелянта - за участю представника
позивача-Бацелі В.В. Ненова І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Південної
митниці Міндоходів на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17 лютого 2014 року по
адміністративній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Нєман» до Південної
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів та картки відмови у прийнятті
митної декларації,

встановила:

Позивач - ТОВ «Нєман» звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Південної митниці Міндоходів, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Митного посту
«Одеса-порт» Південної митниці
Міндоходів від 29.11.2013 року
№500060001/2013/610158/2 про коригування митної
вартості товарів, які ввозилися
позивачем на митну територію України
згідно вантажної митної декларації від
28.11.2013 року №500060001/2013/052623 та визнати
протиправною та скасувати оформлену
Митним постом «Одеса-порт» Південної
митниці Міндоходів картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформлені випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 28.11.2013 року №
500060001/2013/00688, якою було відмовлено в
митному оформленні товарів, які
ввозилися позивачем на митну територію
України згідно вантажної митної
декларації від 28.11.2013 року
№500060001/2013/052623.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що вимоги відповідача про
надання додаткових документів є
безпідставними, а рішення відповідача
про коригування митної вартості та
картку відмови є такими, що прийняті
відповідачем неправомірно. По-перше, з
наданих позивачем відповідачу
документів вбачається, що інформація
про назву виробника, наведена у наданих
ним документах, ідентична з тією, що
зазначена в ВМД та пакувальному листі,
є достовірною та правдивою. По-друге,
позивач зазначає, що висновки
відповідача про невідповідність
заявленої ваги фактичній вазі згідно
акта зважування є необґрунтованими,
оскільки ця різниця зумовлена
об'єктивними факторами та жодним чином
не призводить до заниження митної
вартості.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року адміністративний позов ТОВ
«Нєман» був задоволений. Було визнано
протиправним та скасовано рішення
Митного посту «Одеса-порт» Південної
митниці Міндоходів від 29.11.2013 року
№500060001/2013/610158/2 про коригування митної
вартості товарів.

Визнано протиправною та скасовано
оформлену Митним постом «Одеса-порт»
Південної митниці Міндоходів картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформлені випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 28.11.2013
року №500060001/2013/00688.

В апеляційній скарзі Південна митниця
Міндоходів, з посиланням на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, ставить питання
щодо скасування оскаржуваної
постанови та прийняття нової про
відмову у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
відповідно до довідки з ЄДРПОУ та
виписки з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.65-66),
товариство з обмеженою
відповідальністю «НЄМАН» було
зареєстровано як юридична особа 22.12.2010
року та здійснює зокрема такі види
діяльності, як: 46.18 - діяльність
посередників, що спеціалізуються в
торгівлі іншими товарами; 46.90 -
неспеціалізована оптова торгівля; 50.20 -
вантажний морський транспорт; 52.10 -
складське господарство; 52.29 - інша
допоміжна діяльність у сфері
транспорту.

03.06.2013 року між компанією «OVEN LLP»
(Великобританія), як продавцем, та ТОВ
«НЄМАН», як покупцем, було укладено
контракт №1-03/04 із додатком №1 до
контракту від 06.09.2013 року (а.с.36-39,40).

Відповідно до п.1.1 зазначеного
Контракту продавець продає, а покупець
покупає промислові товари, а також інші
товари в асортименті, кількості та по
ціні, визначеній в інвойсах (рахунках
постачальника), які є невід'ємною
частиною договору. Одинця виміру
кількості товару: штуки, упаковки,
кілограми (п.2.1 Контракту). Загальна
вартість контракту складає 50000000
доларів США (п.3.1 Контракту). Згідно
пункту 5 цього контракту, оплата за
товар здійснюється в доларах США
безготівковим банківським переказом
на розрахунковий рахунок продавця як у
вигляді передоплати, так і можливе
відстрочення платежу, згідно
виставлених інвойсів. Строк дії
договору - до 31.01.2014 року.

На виконання умов контракту №1-03/04 на
адресу позивача було поставлено товар -
електрогенератори бензинові загальною
вартістю 22726,00 доларів США за партію
товару кількістю 20660 кг., згідно інвойсу
від 12.10.2013 року №ZDT-2/054 (а.с.34).

Для здійснення митного оформлення
товару, 28.11.2013 року декларантом ТОВ
«НЄМАН» до Митного посту «Одеса-порт»
Південної митниці Міндоходів було
подано в електронному вигляді митну
декларацію №500060001/2013/052623 (а.с.19-20, 104-105,
123-124) на вантаж, а саме: на
електрогенераторні установки з
поршневим двигуном, з іскровим
запалюванням із визначенням митної
вартості товару на рівні 1,10 доларів США
за кг нетто на загальну вагу 20660,0 кг.

Разом із електронною митною
декларацією для митного контролю та
митного оформлення цього товару
позивачем було надано відповідні
документи до вказаного договору, що
зазначені у ВМД, а саме, на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, декларантом до
митного органу були надані:
зовнішньоекономічний контракт від
03.06.2013 року № 1-03/04 та додаток №1 до
контракту від 06.09.2013 року (а.с.36-40),
комерційний документ (інвойс) від 12.10.2013
року №ZDT-2/054 (а.с.34), картка обліку особи,
яка здійснює операції з товарами від
23.09.2013 року №500/2012/0000102 (а.с.29-31), морська
накладна від 14.11.2013 року № APL/IMP-13006
(а.с.32), міжнародна автомобільна
накладна (CMR) від 27.11.2013 року №198 (а.с.33),
коносамент від 12.10.2013 року № APLU065747017
(а.с.44,45), пакувальний лист від 12.10.2013
року (а.с.35); довідку про декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами (а.с.46);
декларацію про відповідність №
UA.082.D.Z001128-13 від 27.11.2013 року (а.с.43,120); акт
про проведення фізичного огляду
товарів та інших предметів від 27.11.2013
року (а.с.47); акт про зважування
транспортного засобу з вантажем
№ від 27.11.2013 року (а.с.41,110);
інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контрою №2761 від 12.10.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
програмним комплексом АСАУР
«Інспектор-2006» на вказану декларацію
від 28.11.2013 року за №500060001/2013/052623 було
згенеровано форму контролю, відповідно
до якої було можливе заниження митної
вартості, у зв'язку із чим виникла
необхідність здійснити перевірку
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів.

Так, під час здійснення Південною
митницею контролю правильності
визначення митної вартості товарів
було встановлено, що в поданих
декларантом документах, які
підтверджують митну вартість
містяться розбіжності, а саме, в
декларації про відповідність, яка
подавалася разом із ВМД для митного
оформлення товарів, містяться
неправдиві відомості про виробника
товарів, а також відповідно до акта
зважування, фактична вага нетто
товарів є більшою ніж заявлена
позивачем у ВМД та супровідних
документах.

У зв'язку із викладеним, враховуючи, що
у поданих разом із митною декларацією
№500060001/2013/052623 документах містяться
розбіжності та невідповідності, а
також не міститься усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів,
Південною митницею на підставі ч. 3 ст. 53
Митного Кодексу України було
направлено позивачу електронне
повідомлення про необхідність подання
протягом 10 днів додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості, а саме: виписки з
бухгалтерської документації; копії
митної декларації країни відправлення,
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, інформації
біржових організацій про вартість
сировини, рахунки про сплату
комісійних та посередницьких послуг,
пов'язаних із виконанням умов договору
(угоди, контракту) (а.с.21,108,126).

В свою чергу, у своєму листі на вказане
повідомлення, позивач зазначив у
вигляді таблиці інформацію інших
підприємств, які здійснюють митне
оформлення подібних товарів за рівнем
митної вартості, яка відповідає
вартості товару позивача. Водночас,
позивач зазначив, що вартість
аналогічних товарів у Китаї відповідає
ціні його товару згідно інвойсу від
12.10.2013 року №ZDT-2/054, і заявлена вартість
підтверджується висновком №ОС18/11-С від
28.11.2013 року ТОВ «Експертно-аналітичний
центр «Магеллан» та аналізом сайтів в
мережі Інтернет на аналогічні товари.
Крім того, щодо витребуваних
відповідачем документів, позивач
зазначив, що відповідно до умов
зовнішньоекономічного контракту,
надання таких документів відправником
не передбачено та відповідно до п.3 ст.53
МК України не є обов'язковим і
здійснюється тільки за наявності таких
документів (а.с.127-128).

Копії вказаних висновку та інформації
з мережі Інтернет були надані
відповідачу (а.с.49-52).

Судом встановлено, що Південною
митницею за результатами опрацювання
поданої декларації та доданих
документів було прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2013/610158/2, яким здійснено
коригування митної вартості, заявленої
позивачем, до рівня товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, а саме: з
1,10 доларів США за кг. нетто була змінена
та визначена відповідачем у розмірі
233,78 доларів США за шт. із застосуванням
шостого, резервного методу визначення
митної вартості (а.с.12-13). Підстави для
прийняття вказаного рішення визначені
у розділі ІІІ цього рішення.

Також, відповідачем у зв'язку із
викладеним, було складено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 28.11.2013
року №500060001/2013/00688 (а.с.14-15).

Слід зазначити, що в матеріалах справи
наявна копія заяви позивача від 28.11.2013
року №б/н про відкликання спірної
митної декларації відповідно до вимог
ст. 269 МК України, в обґрунтування якої
позивач зазначив наявність помилки в
графі 44 декларації (а.с.106), яку
відповідачем відповідним
повідомленням було залишено без
задоволення (а.с.107).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що наявними у
справі доказами підтверджується
достатність поданих декларантом
документів для визначення митної
вартості товару за ціною контракту. При
цьому, митним органом при здійсненні
митного контролю не зазначалося про
недостовірність документів, поданих
для підтвердження заявленої митної
вартості. Відповідачем не було
доведено, що визначена позивачем митна
вартість товару є недостовірною та
такою, що документально не
підтверджується, а також, не було
надано до суду належних та достатніх
доказів того, що документи, подані
позивачем для митного оформлення
товару, є недостовірними чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів в
достовірності наданої інформації.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду 1-ї інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 того ж кодексу заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VІІІ
цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу
України, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 тієї ж статті
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 вказаної вище
статті, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53
Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 МК України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару (ч.6 ст.53 Митного
кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного
кодексу України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 МК України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу в розмірі,
визначеному митним органом відповідно
до частини сьомої цієї статті; б) право
декларанта або уповноваженої ним особи
оскаржити рішення про коригування
заявленої митної вартості у митному
органі вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу. Під час таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за
основу для її визначення може братися
або ціна, за якою ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному із продавцем
покупцю відповідно до статті 62 цього
Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63 цього
Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Обмеження у застосуванні першого
методу визначення митної вартості
товару щодо позивача відсутні,
визначений законодавцем перелік
обмежень застосування першого
(основного) методу визначення митної
вартості є вичерпним та розширеному
тлумаченню не підлягає. Такого
обмеження у використанні першого
(основного) методу визначення митної
вартості товару, як неподання
додаткових документів, Митний кодекс
України не передбачає.

Позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості був наданих комплект
обов'язкових документів, передбачений
ч.2 ст.53 МК України, які є належним чином
оформленими, містять достовірні
відомості, базуються на об'єктивних і
документально підтверджених даних.

Митний орган має право, здійснюючи
перевірку та контроль щодо
правильності визначення декларантом
митної вартості, витребувати додаткові
документи. При цьому митниця може
вимагати, а суб'єкт господарювання
повинен надати, лише належні та
необхідні документи, які об'єктивно
будуть підтверджувати заявлену митну
вартість, а не витребувані з формальних
підстав.

Посилання відповідача на наявність
неточностей (розбіжностей) у поданих
документах обґрунтовано відхилено
судом 1-ї інстанції як такі, що
спростовуються матеріалами справи, з
яких вбачається, що позивачем
дотримані всі умови, встановлені
законодавством, висновки відповідача
щодо не підтвердження позивачем
заявленої митної вартості зроблені на
припущеннях, а позивачем були надані
митному органу всі необхідні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості як при поданні митної
декларації, так і додатково
витребувані, надання яких було
обов'язковим.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційних скарг
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Південної митниці
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року по адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Нєман» до Південної
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів та картки відмови у прийнятті
митної декларації - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/С.І.
ЖукСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан