Справа № 2а/251/106/13
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р.
м.Київ К/800/47701/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 22
липня 2013 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області, в якому просила
визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області по перерахунку
пенсії з 01 березня 2013 року; скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі
м.Горлівки Донецької області від 19
березня 2013 року №27 та від 26 червня 2013
року №61 «Про відмову в перерахунку
пенсії по заробітку»; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області перерахувати пенсію
з 01 березня 2013 року з урахуванням
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та надбавки
за вислугу років в розмірі 40% від
посадового окладу.

Постановою Калінінського районного
суду м.Горлівки Донецької області від 22
липня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково; визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки щодо
відмови в перерахунку пенсії по
заробітку ОСОБА_2 з 01 квітня 2013 року;
скасовано рішення Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки від 19
березня 2013 року №27 про відмову в
перерахунку пенсії із заробітку
ОСОБА_2; зобов'язано відповідача
здійснити позивачу перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням
фактично нарахованих та сплачених 40 %
надбавки за вислугу років, сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
потреб, а також сум індексації грошових
доходів громадян, з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум з 01 квітня 2013 року.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2013 року, апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки на
постанову Калінінського районного
суду м.Горлівки від 22 липня 2013 року
задоволено частково; змінено постанову
Калінінського районного суду
м.Горлівки від 22 липня 2013 року; замінено
в абзаці 3 резолютивної частини
постанови Калінінського районного
суду м.Горлівки від 22 липня 2013 року
вислів «№27 від 19 березня 2013 року»
висловом «№27 від 19 березня 2013 року та
№61 від 26 червня 2013 року»; доповнено
резолютивну частину постанови
Калінінського районного суду
м.Горлівки від 22 липня 2013 року абзацом 5
наступного змісту «В задоволенні решти
позовних вимог відмовити», у зв'язку з
чим вважати абзаци 5, 6 резолютивної
частини постанови суду першої
інстанції абзацами 6, 7 відповідно; в
іншій частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанцій мотивовані тим, що надбавка
за вислугу років, матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
сума індексації заробітної плати, на
які нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
включаються до складу заробітної плати
державного службовця та враховуються
при обчисленні розміру його пенсії.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить судові рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає, що судами при винесенні
рішень не вірно застосовані норми
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
державну службу».

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 працювала в
Горлівській об'єднаній Державній
податковій інспекції на посаді
головного державного податкового
інспектора. Стаж роботи на державній
службі складає 26 років 10 місяців 06
днів. Перебуває на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області та з 23 березня 2010
року отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

19 березня 2013 року та 25 червня 2013 року
ОСОБА_2 зверталась до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області із заявами про
перерахунок пенсії з включенням суми
надбавки за вислугу років в розмірі 40 %,
матеріальної допомоги та індексації,
визначених в довідці про заробітну
плату, на підставі якої призначено
пенсію.

Рішеннями від 19 березня 2013 року №27 та
від 26 червня 2013 року №1 ОСОБА_2
відмовлено у перерахунку пенсії на
підставі того, що матеріальна допомога
та індексація не є складовими
заробітної плати, тому не може бути
врахована при призначенні
(перерахунку) пенсії та зазначено, що
надбавка за вислугу років 40% не
передбачена ст.33 Закону України «Про
державну службу».

Згідно довідки Горлівської ОДПІ від
18 березня 2013 року заробітна плата
ОСОБА_2, з якої призначено пенсію, з 22
березня 2010 року складається з:
посадового окладу; надбавки за ранг;
надбавки за вислугу років (40%), інших
надбавок та премій за на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 вересня 1997 року №1013 «Про порядок
виплати винагороди за вислугу років
службовим особам Державної податкової
адміністрації України та місцевих
державних податкових адміністрацій,
які мають спеціальні звання», яка була
встановлена та виплачувалася в розмірі
40 % від посадового окладу

Відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року № 3723-XII (далі - Закон № 3723) на
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 2 ст.33 Закону №3723 встановлено,
що заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону №3723
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Згідно ч.7 ст.33 Закону №3723 умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12 вересня 1997 року
№1013 «Про порядок виплати винагороди за
вислугу років службовим особам
Державної податкової адміністрації
України та місцевих державних
податкових адміністрацій, які мають
спеціальні звання» розмір винагороди
визначається залежно від стажу роботи
і обчислюється виходячи з посадового
окладу та надбавки за спеціальне
звання. Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року №865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальне
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» враховується в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

У відповідності до ст.37-1 Закону №3723 у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Таким чином, оскільки позивачем при
здійсненні трудових обов'язків
сплачувалася надбавка за вислугу років
у розмірі 40% від посадового окладу, на
яку нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому при визначенні
розміру пенсії повинна братися до
уваги надбавка саме у розмірі 40%.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій про те, що матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, сума
індексації заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись не положенням законів
України «Про державну службу» та «Про
оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин -ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14
травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28
травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06
листопада 2013 року у справі №21-350а13, від
04 березня 2014 року у справах №№21-3а14 та
21-14а14.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду м.Горлівки Донецької області від 22
липня 2013 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді

З оригіналом згідно

Помічник судді
Ю.І.Клименко