Справа № 2а/0370/921/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року Справа № 95029/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Гелецького П.В.,

представників позивача
Штика В.Ф., Явтушенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ШОВ-БУД»
до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області про скасування
постанов,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю «ШОВ-БУД»
(далі - ТОВ) звернулося до суду з
адміністративним позовом, у якому
просило скасувати постанови інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області (далі -
Інспекція) від 12 березня 2012 року № 4 за
вчинення порушення, передбаченого п. 8
розділу 3 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», у
розмірі 48285,00 грн. та № 5 за вчинення
порушення, передбаченого п. 6 розділу 3
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», у
розмірі 19314,00 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі № 2а/0370/921/12 позов було
задоволено.

Зазначену постанову в апеляційному
порядку оскаржила Інспекція, яка у
своїй апеляційній скарзі просила
скасувати вказане судове рішення та
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що на час проведення
Інспекцією перевірки порушення,
зазначенні в акті перевірки від 06.03.2012
року, мали місце на об'єкті будівництва
і на момент їх виявлення не були
усунуті. Зазначає, що факт скоєння
правопорушень, виявлених перевіркою
позивачем не заперечується. А тому, на
думку відповідача, позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ, суд
першої інстанції виходив із того, що
проведеною 06.03.2012 року перевіркою
Інспекцією встановлено ряд порушень, а
саме:

- локальним кошторисом № 2-1-1 на
будівельні роботи розділом 2 «Заміна
міжповерхового перекриття номером
позиції 25 та шифром Р4-1-1» закладені
роботи з розбирання дерев'яного
перекриття 100 м. кв.; склад робіт в себе
включає знімання засипки, розбирання
подбору, розбирання підшивки,
розбирання дерев'яних балок; актом
приймання виконаних підрядних робіт
ТОВ №1 за листопад 2009 року (позиція 2)
підтверджено виконання зазначених
робіт, однак візуальним оглядом із
застосуванням фотофіксації виявлено
невиконання робіт, передбачених
кошторисом. Склад робіт в себе включив
розбирання тільки подбору. Знімання
засипки, розбирання підшивки,
розбирання дерев'яних балок не було
виконано, внаслідок чого підшивка та
засипка місцями руйнується та
висипається на підлогу підвалу, що може
призвести до загрози життю і здоров'ю
людей;

- на об'єкті відсутній загальний журнал
робіт (замовнику передано ксерокопію
на 8 аркушах);

- акти огляду прихованих робіт
заповнені з порушенням вимог ДБН,
комісія огляду виконаних робіт була у
складі тільки монтажної організації,
представника технічного нагляду та
авторського нагляду не зазначено; в
журналі авторського нагляду за
будівництвом на обліковому аркуші № 1
та № 2 відсутні підписи підрядника про
виконання вказівок зі сторони
авторського нагляду;

- на момент перевірки відсутній акт
передачі підрядником закінченого
будівництва об'єкта замовнику.

За результатами проведеної перевірки
начальником Інспекції 12.03.2012 року
винесено постанови про накладення
штрафу у сфері містобудівної
діяльності:

1) № 4 - про визнання ТОВ винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 2 розділу 3 п. 8 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладення штрафу в
сумі 48285 грн.;

2) № 5 - про визнання ТОВ винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 2 розділом 3 п. 6 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладення штрафу в
сумі 19314 грн.

При цьому, відповідачем до вчинених
позивачем у листопаді - грудні 2009 року
правопорушень застосовано положення
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», який набрав
чинності тільки з 19 січня 2012 року.

Оскільки суд, встановивши факт
вчинення позивачем правопорушення в
сфері містобудування, водночас не
наділений повноваженнями щодо
встановлення розміру штрафу, який
підлягає до стягнення з відповідача
шляхом прямого застосування норм
належного нормативно-правового акту, в
зв'язку з чим оспорювані постанови
підлягають скасуванню повністю.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянтів, що
викладені у поданих апеляційних
скаргах, апеляційний суд виходить із
такого.

Відповідно до норм Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» в
редакції Закону України від 22 грудня
2011 року, який набрав чинності з 19.01.2012
року, позивач відноситься до суб'єктів
містобудування.

Як встановлено судом першої інстанції,
вчинення виявлених перевіркою
правопорушень представниками позивача
не заперечується, а тому дані обставини
не потребують доказування перед судом
відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Пунктом 11 ст. 2 вказаного Закону
визначено, що штраф може бути накладено
на суб'єктів містобудування протягом
шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніш як через
три роки з дня його вчинення.

Як слідує з матеріалів справи, вказані
правопорушення виявлені Інспекцією
06.03.2012 року під час проведення
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, тобто вже на
момент дії Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції, що оскільки виявлені
відповідачем порушення в березні 2012
року, то до вказаних правовідносин
необхідно застосовувати положення
Закону України «Про відповідальність
підприємств, їх об'єднань, установ та
організацій за правопорушення у сфері
містобудування», які були чинні на той
час.

При цьому апеляційний суд, вирішуючи
питання про законність постанов
Інспекції, звертає увагу на те, що
датою вчинення порушення ТОВ вимог
чинного законодавства, що регулює
спірні правовідносини, є дата
виявлення даного порушення
контролюючими органами під час
проведення перевірки (06 березня 2012
року), тобто в період, коли вже набула
чинності нова редакція Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» від 19.01.2012 року, яка і
передбачає збільшення розміру штрафів
за порушення містобудівного
законодавства.

За наведених обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що оскаржувані
постанови прийняті відповідачем на
підставі та у спосіб, що передбачений
вказаним Законом, з урахуванням всіх
обставин, що мали значення для їх
прийняття, а тому вони є законними та
обґрунтованими.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області
задовольнити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі № 2а/0370/921/12 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «ШОВ-БУД».

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 17
квітня 2014 року.