Справа № 704/1281/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Фролов О.Л.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 20 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 20 січня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області про зобов'язання
вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, постановою Тальнівського
районного суду Черкаської області від
28 липня 2011 року в справі № 2-а-3300/11
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_3 основної
та додаткової пенсії по інвалідності з
13 жовтня 2010 року відповідно до ст.ст. 49,
50, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з
загальновстановленого розміру
мінімальної пенсії за віком, який
визначається з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України» на
відповідний рік з урахуванням сум
проведених виплат.

На виконання зазначеної постанови
управлінням ПФУ у Тальнівському районі
проведено лише відповідний
перерахунок відповідно статей 49, 50, 54, 67
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з невиконанням
відповідачем рішення суду, яке
вступило в законну силу, позивач
звернулась до суду з даним
адміністративним позовом.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно - правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Таким чином, закон надає право на
примусове виконання рішення суду
особі, на користь якої ухвалено
рішення, в межах виконавчого
провадження.

Відповідальність за невиконання
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, встановлено статті 89 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Згідно ч.9 статті 267 КАС України особа -
позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення права позивача,
підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом
десяти днів з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду. У разі
відповідності заяви вимогам,
визначеним статтею 267 КАС України, вона
підлягає розгляду та вирішенню в
порядку письмового провадження або в
судовому засіданні на розсуд суду
протягом десяти днів з дня її
отримання. В іншому випадку вона
ухвалою суду повертається заявнику.

Статтею 267 КАС України передбачені
спеціальні способи судового контролю
за виконанням судових рішень в
адміністративних справах, зокрема, до
них належать: зобов'язання суб'єкта
владних повноважень надати звіт про
виконання судового рішення, накладення
штрафу за невиконання судового рішення
та інше.

Позивач просить зобов'язати
відповідача виконувати рішення суду,
яке вже набрало законної сили і повинно
виконуватися відповідачем без
ухвалення будь - якого додаткового
судового рішення (статті 14 та 255 КАС
України).

Колегія суддів зазначає, що суд не
вправі зобов'язувати відповідача
виконувати рішення суду, яке і так є
обов'язковим до виконання для осіб, які
беруть участь у справі. Чинним
законодавством не передбачено права
суду приймати рішення про зобов'язання
виконувати інше рішення суду. Згідно
статті 257 КАС України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому ЗУ «Про
виконавче провадження». Рішення судів,
якими зобов'язано органи Пенсійного
фонду України здійснити перерахунок та
виплату пенсій без обмеження строком,
виконуються Управлінням в межах
покладених зобов'язань, а саме: виплати
призначені на виконання судового
рішення, продовжуються до внесення
змін до норм законодавства, якими
керувався суд при винесенні рішення,
або до зміни умов пенсійного
забезпечення одержувача.

ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання зазначеного Закону КМ
України прийнято постанову №745 від 06
липня 2011 року «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набула чинності з 23 липня 2011 року.
Зазначеною постановою установлено
розміри додаткової пенсії відповідним
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційність наведеного права
Кабінету Міністрів України
визначеного ЗУ «Про Державний бюджет
на 2011 рік» щодо визначення розміру та
порядку здійснення соціальних виплат
підтверджено рішенням Конституційного
Суду України у справі № 1-42/2011 від 26
грудня 2011 року № 20-рп/2011, в якому
зазначено, що відповідає Конституції
України п. 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року
№ 2857- VI з наступними змінами.

Згідно з Прикінцевими положеннями ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» у 2012 році норми і положення статті
50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання зазначеного Закону
прийнята постанова Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 за №3-рп/2012
визначено, що згідно статті 96, п. 2, 3, 6
статті 116 Конституції України Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Крім того, відповідачем проведено
перерахунок пенсії позивачу
відповідно до рішень суду.

Отже, з наведеного вбачається, що суд не
вправі зобов'язувати відповідача
виконувати рішення суду, яке і так є
обов'язковим до виконання для осіб, які
беруть участь у справі.

Таким чином, правомірним є висновок
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні даного адміністративного
позову.

Отже, при ухваленні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 20 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.