Справа № 805/4121/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.
Справа №805/4121/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 15
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Бабаш Г.П.

при секретарі
Громоклицькому Є.О.

за участю

представника позивача
Внукової О.А. за дов. від 08.01.2014 року

представника відповідача
Глєбової Н.В. за дов. від 08.01.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення витрат в сумі 2297,52 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення витрат в сумі 2297,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає те, що у зв'язку з набранням
чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті
при настанні страхового випадку,
зокрема, виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні, пенсій,
призначених у зв'язку з інвалідністю
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання покладений на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Зазначає, що п. п. «г», «д» п. 1 ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» на органи Фонду
соціального страхування покладені
обов'язки по своєчасному та повному
відшкодуванню шкоди, заподіяної
застрахованій особі внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності (у
зв'язку із втратою годувальника)
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказує на те, що згідно ст. 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві починаючи з 01.04.2001 року
відшкодовують органам Пенсійного
Фонду України витрати на виплату
пенсій, призначених у зв'язку з
інвалідністю внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 затверджений Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 16 травня 2003 року за № 376/7697,
відповідно до частини четвертої пункту
4 якого відшкодуванню підлягають суми
допомоги на поховання сім'ям померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію, суми витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Враховуючи наведене, позивач просить
стягнути з Фонду соціального
страхування суму зазначених витрат за
період з жовтня 2013 року по січень 2014
року в розмірі 2297 грн. 52 коп.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
надав пояснення аналогічні викладеним
у позові, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову,
вказуючи на її безпідставність та
зазначив, що положення ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
відповідно до якого Фонд здійснює
соціальні послуги та виплати в разі
настання страхового випадку, в тому
числі і виплату пенсій. У цій статті йде
мова саме про застрахованих осіб, за
яких сплачуються страхові внески до
Фонду.

Пунктом 2 статті 7 вказаного Закону
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам, які потерпіли на
виробництві до 01.04.2001 року, з того часу,
коли відповідні підприємства передали
в установленому порядку фонду
документи, що підтверджують право цих
працівників на такі страхові виплати
та соціальні послуги, або коли таке
право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і фондом у
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Вказує на те, що здійснення відповідних
розрахунків провадиться виключно на
централізованому рівні, між Головним
Управлінням Пенсійного фонду та
Управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування.

Враховуючи наведене, просив в
задоволені позовної заяви відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив.

УПФУ в Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області нараховані та
виплачені пенсії, призначені у зв'язку
з інвалідністю внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійних
захворювань, та направлені на адресу
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області акти звірки
розрахунків за період з жовтня 2013 року
по січень 2014 року на загальну суму 2297
грн. 52 коп., яка складається з витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених у зв'язку з інвалідністю
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання отриманого на території
колишнього СРСР громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5

Як вбачається з акту про нещасний
випадок на виробництві від 30.11.1995 року
б/н, ОСОБА_3 отримав трудове каліцтво на
території Російської Федерації
(Бурятія) у 1995 році.

Як вбачається з акту про нещасний
випадок на виробництві від 18.11.1999 року
№ 10, ОСОБА_4 отримав трудове каліцтво на
території Російської Федерації
(Кемеровська обл.) у 1999 році.

З акту про нещасний випадок на
виробництві від 25.12.1985 року б/н, ОСОБА_5
отримав трудове каліцтво на території
Якутської АРСР у 1985 році.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
не прийняло до заліку суму витрат в
загальному розмірі 2297 грн. 52 коп., в тому
числі по особам: ОСОБА_3 в сумі 891 грн. 20
коп., ОСОБА_4 в сумі 806 грн. 32 коп., ОСОБА_5
в сумі 600 грн.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом, в
позовній заяві позивач просить
стягнути суму витрат на виплату пенсій,
призначених у зв'язку з інвалідністю
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в розмірі 2297 грн. 52 коп.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади,
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та Законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Положення «Про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах»,
Пенсійний фонд України, управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
готує документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», пунктом 7
частини 1 статті 1 якого визначено, що
Пенсійний фонд України - орган,
уповноважений відповідно до цього
Закону вести реєстр застрахованих осіб
Державного реєстру та виконувати інші
функції, передбачені законом.

Таким чином, позивач у справі - орган
владних повноважень, який виконує
владні управлінські функції, надані
йому чинним законодавством, відносно
платників страхових внесків.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію.

З набранням чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій,
призначених у зв'язку з інвалідністю
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, покладений на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Як вбачається з позовної заяви, вона
містить вимогу про стягнення з
відповідача витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, отриманого за межами
України, виплачену громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 за період з жовтня 2013
року по січень 2014 року в сумі 2297 грн. 52
коп.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно п. «а» ст. 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Згідно п. 3 розділу XI Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI цього
Закону встановлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Таким чином, обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від сплати Фонду страхових
внесків підприємств, на яких ушкоджене
здоров`є потерпілого.

Як вбачається з аб. 7 пункту 3 розділу XI
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України «Про охорону праці», які
ліквідуються.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: 1) своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно ст. 2 Угоди «Про взаємне визнання
прав на відшкодування шкоди, завданої
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків», підписаної 09.09.1994
року між частиною держав колишнього
СРСР, відшкодування шкоди, завданої
працівнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням працівниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої Сторони), смерті
здійснюється роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширювалось на
працівника в момент одержання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті.

Роботодавець, відповідальний за
завдання шкоди, здійснює її
відшкодування відповідно до свого
національного законодавства.

Як вбачається з зазначеної норми
Закону, вона регулює відносини, які є
предметом спору у цій справі та
пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ,
понесених у зв'язку з виплатою пенсій
особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території інших республік СРСР до
проголошення Україною незалежності.

Відповідно ст. 1 Угоди «Про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення» від
13.03.1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав - учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР до проголошення
незалежності України, а в разі виплати
такої органами Пенсійного фонду
України - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині стягнення з
відповідача суми витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва,
отриманого за на території колишнього
СРСР до проголошення незалежності
України, по особі ОСОБА_5 в сумі 600 грн.

В розумінні норм статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
питання про розподіл судових витрат у
справі не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Постановою
Правління Пенсійного Фонду України та
Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 «Про затвердження Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», ст. 2, ст. 7-14, ст. 17-20, ст.
69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122-154, ст. 160-163, ст. 167,
ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В
:

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення витрат в сумі 2297,52 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області суму
витрат на виплату пенсій, призначених у
зв,язку з інвалідністю внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, отриманого
на території стран колишнього СРСР за
період з жовтня 2013 року по січень 2014
року (включно) на загальну суму 600 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 22 квітня 2014
року, повний текст постанови
виготовлений 25 квітня 2014 року.

Суддя
Бабаш Г.П.