Справа № 760/9014/13-а(2а-278/13)
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/9014/13-а(2а-278/13)
Головуючий у 1-й інстанції: Бобровник
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Кукурічко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Відділу державної виконавчої
служби Солом"янського районного
управління юстиції м.Києва на
постанову Солом'янського районного
суду м.Києва від 16 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції м. Києва про
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції м. Києва, в якому просив
скасувати постанову від 31.10.2012 року №
34816888 про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 15491,09 грн.,
скасувати постанову від 07.03.2013 року №
34816888 про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в рамках
виконавчого провадження, скасувати
постанову від 04.04.2013 року про відкриття
виконавчого провадження № 37336715 про
стягнення з боржника на користь
держави виконавчого збору у розмірі
15491,09 грн., скасувати постанову від
04.04.2013 року про відкриття виконавчого
провадження № 37336832 про стягнення з
боржника на користь держави витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
1150,00 грн.

Постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 16 липня 2013 року
задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився,
проти апеляційної скарги заперечував
та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
04.04.2013 року державним виконавцем ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №37336715 про
стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь
держави виконавчого збору у розмірі 15
491,09 гривень та постанову про відкриття
виконавчого провадження №37336832 про
стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь
держави витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 1150,00 грн.

Виконавче провадження №37336715 про
стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь
держави виконавчого збору у розмірі 15
491,09 гривень відкрито на підставі
Постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору в рамках виконавчого
провадження №34816888 про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-банк»
заборгованості у сумі 154 910,97 грн. на
підставі виконавчого листа
Новозаводського районного суду м.
Чернігова №6-2194/10 від 02.11.2010 р.

Позивач, посилаючись на те, що рішення
суду, на підставі якого було відкрито
виконавче провадження №34816888, виконане
самостійно і в повному обсязі до
моменту отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження
№34816888 та закінчення строку на
добровільне виконання рішення суду за
заявою ПАТ «Альфа-банк», а також
акцентуючи увагу на тому, що на його
адресу не було направлено постанову
про відкриття виконавчого провадження
у спосіб, встановлений Законом,
вважаючи, що державним виконавцем за
відсутності будь-яких на це підстав
було винесено постанови про стягнення
з позивача виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, звернувся
до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог. При
цьому, на підставі системного аналізу
положень ст.ст.25, 27, 28, 30, 31 Закону
України «Про виконавче провадження» та
встановлених обставин, виходив з того,
що відповідачем не було направлено на
адресу проживання позивача та не
вручено останньому постанову про
відкриття виконавчого провадження від
23.10.2012 року, у зв'язку з чим, позивачу не
було відомо про існування зазначеної
постанови та про наданий йому строк для
самостійного виконання рішення,
зазначений в даній постанові.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови.

Згідно приписів ч.3 ст. 27 вказаного
Закону у разі отримання
документального підтвердження про
повне виконання рішення боржником до
початку його примусового виконання
державний виконавець закінчує
виконавче провадження в порядку,
встановленому цим Законом. Виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, у такому разі з
боржника не стягуються.

В силу положень ч.1 ст. 28 даного Закону у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Згідно положень ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.6 ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк.

Вищий адміністративний суд України у
листі від 28.09.2009 №1276/10/13-09 України «Щодо
справ з приводу рішень, дій або
бездіяльності державної виконавчої
служби» акцентував увагу на тому, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

У разі якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому статтею 32 цього
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Таким чином, державний виконавець,
починаючи примусове виконання рішення,
обов'язково повинен пересвідчитися:
по-перше, чи отримана боржником копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження; по-друге, чи здійснені ним
дії, спрямовані на його добровільне
виконання. Отже, обов'язок державного
виконавця з'ясувати обставину
отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
передує вчиненню будь-яких дій
стосовно примусового виконання
рішення.

Законодавчо встановлена процедура
поновлення строку добровільного
виконання рішення не надає державному
виконавцю право застосовувати заходи
примусового виконання рішення у разі
несвоєчасного отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Як було зазначено вище, 04.04.2013 року
відповідачем було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
№37336715 про стягнення з позивача на
користь держави виконавчого збору у
розмірі 15 491,09 гривень та постанову про
відкриття виконавчого провадження
№37336832 про стягнення з позивача на
користь держави витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 1150,00 грн.

Виконавче провадження №37336715 про
стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь
держави виконавчого збору у розмірі 15
491,09 гривень відкрито на підставі
Постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору в рамках виконавчого
провадження №34816888 про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-банк»
заборгованості у сумі 154 910,97 грн. на
підставі виконавчого листа
Новозаводського районного суду м.
Чернігова №6-2194/10 від 02.11.2010 р.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечується сторонами, що позивач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, зі змісту постанов ВДВС
Солом'янського РУЮ в місті Києві,
зазначена інша адреса позивача:
АДРЕСА_1.

Будь-яких доказів на підтвердження
того, що постанова про відкриття
виконавчого провадження від 23.12.2012 року
ВП № 34816888 була вручена чи направлена
позивачу у встановлений ст.. 31 Закону
спосіб, відповідачем ані під час
розгляду справи судом першої
інстанції, ані в ході апеляційного
провадження, надано не було.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з того, що
виконавчий збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, можуть бути стягненні з
боржника у випадку, якщо боржник, якому
вручено постанову про відкриття
виконавчого провадження, не виконав
рішення у строк для самостійного його
виконання, в той же час, відповідачем не
було направлено на адресу проживання
позивача та не вручено останньому
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 23.10.2012 року, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, щодо протиправності
дій відповідача при винесенні
постанови від 31.10.2012 року про стягнення
з позивача виконавчого збору у розмірі
10 відсотків від суми стягнення та
постанови від 07.03.2013 року про стягнення
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Таким чином, постанови від 04.04.2013 про
відкриття виконавчого провадження
№37336715 про стягнення з боржника ОСОБА_4
на користь держави виконавчого збору у
розмірі 15 491,09 гривень та про відкриття
виконавчого провадження №37336832 про
стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь
держави витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 1150,00 грн.,
також прийнято за відсутності для
цього законних підстав, що свідчить про
протиправність дій відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Солом"янського
районного управління юстиції м.Києва
на постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 16 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції м. Києва про
скасування постанови - залишити без
задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 16 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 22
квітня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.