Справа № 826/18745/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.02.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві №095-26-55-17-1 від 17.10.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.02.2014 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
працівниками Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку правильності
обчислення, повноти та своєчасності
сплати податку на доходи фізичних осіб
за період 2012 року фізичною особою
ОСОБА_2.

За результатами перевірки складено акт
від 03.09.2013 №47/26-55-17-06, яким
встановлено допущення позивачем
порушень п.167.1 ст.167, пп. 170.2.1 та пп.170.2.6
п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на суму 3 822 424,80
гривень.

На підставі акту перевірки податковим
органом 17.10.2013 винесено податкове
повідомлення-рішення №095-26-55-17-1, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на 3 822 424,80 грн. та
нараховано штрафні (фінансових)
санкції у розмірі 955 606,20 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що враховуючи те, що
позивачем 90% часток статутного
капіталу ТОВ «Пирятинський делікатес»
відчужено за собівартістю, то за
вказаною операцією з інвестиційними
активами інвестиційний прибуток не
виникає, оскільки позитивна різниця
між доходом, отриманим платником
податку від продажу окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що визначається із суми
витрат на придбання такого активу
дорівнює нулю, а тому податкове
повідомлення-рішення є протиправним.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
посадові особи Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві при
проведенні перевірки позивача та
оформленні її результатів діяли на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством
України.

Колегія суддів не погоджується з
рішенням суду першої інстанції та
вважає доводи апелянта обгрунтованими,
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
підставою для збільшення позивачу
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб слугувало відображення
позивачем у декларації про майновий
стан та доходи за 2012р., поданої до ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві 30.04.2013 № , суми доходу від
продажу інвестиційного активу, а саме
купівлі-продажу частки статутного
капіталу ТОВ «Пирятинський делікатес»
на загальну суму 22 500 000,00 грн., з якої, на
думку податкового органу, не сплачено
відповідний податок.

29.09.2009 протоколом Зборів засновників
(учасників) ТОВ «Пирятинський
делікатес» №1 засновниками ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 вирішено створити ТОВ
«Пирятинський делікатес» та
затверджено статутний капітал ТОВ у
розмірі 65 000,00 грн. з рівними частками
учасників (по 50%).

На підставі протоколу Зборів
засновників (учасників) ТОВ
«Пирятинський делікатес» №5 від 16.02.2010
статутний капітал було збільшено до 5 000
000,00 грн. за рахунок рівних додаткових
внесків учасників. Частки учасників не
змінились.

У зв'язку зі зміною складу учасників
ТОВ «Пирятинський делікатес», а саме
виходу зі складу учасників ОСОБА_3
(протокол від 06.05.2010 №7 та №7/1 Зборів
засновників), ОСОБА_2 стала єдиним
учасником ТОВ і статутний капітал
становив 15 000 000,00 грн., що становить 100 %
статутного капіталу.

На підставі протоколу Зборів
засновників (учасників) ТОВ
«Пирятинський делікатес» №8 від 31.05.2010
статутний капітал ТОВ було збільшено
до 25 000 000,00 грн. за рахунок додаткових
внесків єдиного учасника ОСОБА_2

Внески до статутного фонду ТОВ
«Пирятинський делікатес» здійснені
ОСОБА_2 грошовими коштами в сумі 25 000 000,00
грн., про що свідчать
квитанції/платіжні доручення.

На підставі протоколу Зборів
засновників (учасників) від 02.03.2012 №29 та
договору купівлі-продажу часток в
статутному капіталі ТОВ «Пирятинський
делікатес» від 05.03.2012 ОСОБА_2 продано 90%
статутного капіталу товариства
загальною номінальною вартістю 22 500 000,00
грн. (п.1.2.5 Договору).

Відповідно до пункту «а» пп. 170.2.7. п. 170.2
ст. 170 Податкового кодексу України,
термін «інвестиційний актив» означає
корпоративні права, виражені в інших
ніж цінні папери, формах, випущені
одним емітентом.

Відповідно до пп. 162.1.2 п. 162.1 ст. 162
Податкового кодексу України платником
податку на доходи фізичних осіб є
фізична особа - нерезидент, яка отримує
доходи з джерела їх походження в
Україні.

Згідно із п. 163.2 ст. 163 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
нерезидента є загальний місячний
(річний) оподатковуваний дохід з
джерела його походження в Україні.

Підпунктом 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового
кодексу України передбачено, що до
складу загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається інвестиційний
прибуток, отриманий від проведення
операцій з цінними паперами,
деривативами та корпоративними
правами, випущеними в інших, ніж цінні
папери, формах, крім доходу від
операцій, зазначених у пп. 165.1.2 і пп.
165.1.40 п. 165.1ст. 165 Податкового кодексу
України.

Згідно із пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170
Податкового кодексу України
придбанням інвестиційного активу
вважаються також операції з внесення
платником податків коштів або майна до
статутного капіталу юридичної
особи-резидента в обмін на емітовані
ним корпоративні права.

Відповідно до п. 170.10 ст. 170 Податкового
кодексу України доходи з джерелом їх
походження в Україні, що нараховуються
(виплачуються, надаються) на користь
нерезидентів, оподатковуються за
правилами та ставками, визначеними для
резидентів (з урахуванням
особливостей, визначених деякими
нормами розділу IV Податкового кодексу
України для нерезидентів).

Згідно із пп. 170 2.2 п. 170.2 ст. 170
Податкового кодексу України
інвестиційний прибуток розраховується
як позитивна різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу з урахуванням
норм пп. 170.2.4 -170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПКУ (крім
операцій з деривативами).

З метою дотримання вимог податкового
законодавства, контроль за яким
покладено на органи державної
податкової служби громадянці ОСОБА_2
відповідачем направлено лист №
2329/Х/17-01-12 від 29.05.2013 та лист №
409/Х/26-55-17-03-12, щодо надання пояснень та
документальних підтверджень,
пов'язаних з отриманням доходу від
операцій з інвестиційними активами, та
підтвердження сум витрат на придбання
інвестиційного активу.

Станом на 29.08.2013 відповідь на
вищезазначені запити не отримано та на
перевірку не надані документально
підтверджені витрати на придбання
інвестиційного активу.

Згідно договору купівлі-продажу часток
в статутному капіталі TOB «Пирятинський
делікатес» 05.03.2012 розрахунки
проводились у безготівковий формі
шляхом зарахування коштів на
банківський рахунок фізичної особи -
платника податку. На перевірку не
надано банківські виписки з
розрахункового рахунку платника
податків.

Відповідно до частини 1 ст. 1087
Цивільного кодексу України розрахунки
за участю фізичних осіб, у тому числі
нерезидентів, не пов'язані із
здійсненням ними підприємницької
діяльності, можуть провадитися у
готівковій або в безготівковій формі
за допомогою розрахункових документів
у електронному або паперовому вигляді.

Пунктом 1.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
правління Національного банку України
від 15.12.04 № 637 визначено, що готівкові
розрахунки - це платежі готівкою
підприємства (підприємців) та фізичних
осіб за реалізовану продукцію (товари,
виконані роботи, надані послуги), а
також за операціями, які безпосередньо
не пов'язані з реалізацією продукції та
іншого майна. При цьому, необхідно
враховувати, що до касових документів,
за допомогою яких відповідно до
законодавства України оформляються
касові операції, тобто операції
підприємств між собою та з фізичними
особами, що пов'язані з прийманням і
видачею готівки під час проведення
розрахунків через касу, належать,
зокрема, касові ордери та платіжні чи
розрахунково-платіжні відомості,
розрахункові документи, інші
прибуткові та видаткові касові
документи.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, яка затверджена
постановою правління Національного
банку України від 21.01.04 № 22,
безготівкові розрахунки - це
перерахування певної суми коштів з
рахунків платників на рахунки
отримувачів коштів, а також
перерахування банками за дорученням
підприємств і фізичних осіб, коштів,
унесених ними готівкою в касу банку, на
рахунки отримувачів коштів. Ці
розрахунки проводяться банком на
підставі розрахункових документів на
паперових носіях в електронному
вигляді.

При цьому, згідно з п. 1.35 ст. 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №
2346-ІІІ розрахунковий документ - це
документ на переказ коштів, що
використовується для ініціювання
переказу з рахунку платника на рахунок
отримувача (платіжне доручення,
розрахунковий чек тощо).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів звертає увагу, що документами,
що підтверджують фактично понесені
витрати на попереднє придбання цінних
паперів фізичною особою - платником
податку, в тому числі, нерезидентом, є
договори купівлі-продажу цінних
паперів, виписки зберігачів під кожне
замовлення, завірені печатками
зберігачів, акти приймання-передачі
цінних паперів, касові документи при
готівкових розрахунках через касу або
розрахункові документи при
безготівкових розрахунках.

Таким чином, як вбачається з акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки фізичної особи - платника
податків ОСОБА_2, останньою здійснено
операції з інвестиційними активами на
суму 22 500 000,00 грн., без документально
підтвердженої суми витрат, понесених у
зв'язку з придбанням таких активів, а
тому відповідно до вимог п. 167.1. статті
167 Податкового кодексу України до
сплати в бюджет підлягає податок на
дохід від продажу інвестиційного
активу позивача, що свідчить про
правомірність оскаржуваного
повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції прийняте рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції, а відповідач, як суб'єкт
владних повноважень - довів
правомірність своїх дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.02.2014 скасувати та
ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про скасування
податкового повідомлення-рішення
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко
О.І.

Повний текст постанови виготовлений
25.04.2014.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.