Справа № 223/155/14-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дочинець С.І.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
справа №223/155/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледарі Донецької області на
постанову Вугледарського міського
суду Донецької області від 19 березня
2014 року по адміністративній справі №
223/155/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О
В И В :

Постановою Вугледарського міського
суду Донецької області від 19 березня
2014 року по адміністративній справі №
223/155/14-а позов задоволений частково
(а.с.24, 25-26).

Визнані дії Управління Пенсійного
фонду України в місті Вугледар
Донецької області в частині визначення
загального проценту розрахунку пенсії
від заробітку 80% - неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в місті Вугледар
Донецької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
з 01.05.2013 року відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу" (в
редакції, що діяла на день призначення
пенсії 17.08.2011 року), з розрахунку 87 % від
заробітної плати та здійснити
відповідні виплати з урахуванням
проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального права,
просив постанову суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову (а.с.28).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2, з 08.08.2011 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в місті
Вугледар Донецької області та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу».
Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну
службу» (в редакції, що діяла на час
призначення пенсії) відповідачем
(згідно протоколу від 17.08.2011 року а.с.19)
призначена та виплачувалася пенсія
державного службовця в розмірі 87%
заробітної плати за стаж роботи на
державній службі в органах місцевого
самоврядування 17 років 10 місяців 4 днів.

Однак, при призначені пенсії не були
враховані нараховані та виплачені суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, а також індексації заробітної
плати, як складових заробітної плати, з
яких фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Постановою Вугледарського міського
суду Донецької області від 23.09.2013 року
дії Управління Пенсійного Фонду
України в м. Вугледар Донецької області
були визнані протиправними, та
зобов'язано провести з 01.05.2013 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
збір на загальне обов'язкове пенсійне
страхування з урахуванням фактично
отриманих виплат відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Відповідно до розпорядження 154320 від
28.11.2013 року такий перерахунок
управлінням проведений, при цьому
відсотковий розрахунок пенсії від
середнього заробітку було зменшено з 87
відсотків до 80 відсотків (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України
"Про державну службу" (в редакції,
чинній на момент призначення пенсії)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а до
01.01.2011 страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на 1
відсоток заробітку, але не більш 90
відсотків заробітної плати, без
обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону України від 16.12.93 №
3723-ХІІ «Про державну службу» на
законодавчому рівні врегульовано
питання порядку і умов перерахунку
пенсії державних службовців.
Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідно посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У випадку позивача, перерахунок пенсії
державного службовця здійснюється на
виконання Постанови суду, яким
відновлюється порушене право
пенсіонера на пенсію в більшому
розмірі ніж призначена, тому
застосування Відповідачем при
перерахунку пенсії норм ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» із змінами внесеними
ЗУ №3668-УІ від 08.07.2011 «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
вступив в дію лише з 01.10.2011 не є
обґрунтованим, так як порушення
законодавства при визначенні розміру
пенсії відбулося ще при первинному
нарахуванні її, на умовах дії ч.5 ст.37
Закону України «Про державну службу» в
редакції Закону України від 16.01.2003 №
432-УІ, тому і виправлення цього
порушення повинно здійснюватись на
умовах діючого на дату нарахування
пенсії Закону, та перерахунок повинен
бути зроблено з розрахунку 87%, а не 80%
від заробітної плати, як це зробив
Відповідач своїм розпорядженням № 154320
від 28.11.2013 р. Зазначене розпорядження є
протиправним.

Перерахувавши позивачу пенсію з 80%
відрахуваннями від заробітку згідно
ст.37 Закону України «Про державну
службу» в редакції Закону України від
08.07.2011 № 3668-Х 1 «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», що
вступив в дію з 01.10.2011 року, Пенсійний
фонд України у м. Вугледар Донецької
області здійснив цей перерахунок в
розмірах нижчих, ніж встановлено
законодавством та з порушенням статей
22 та 58 Конституції України.

Цим були звужені права позивача на
перерахунок пенсії на умовах, які діяли
на дату виходу на пенсію, проводячи цей
перерахунок з використанням умов, які
вступили в дію тільки з 01.10.2011 року,
тобто, по принципу зворотної дії в часі.

Виходячи із наведеного, при
перерахунку пенсії застосуванню
підлягає розмір пенсії, встановлений
ст.37 Закону України «Про державну
службу», в редакції, що діяла на момент
призначення пенсії, відповідно до
якого розмір пенсії позивача повинен
становити 87% від заробітної плати, так
як відповідно до п. 2 розділу II
Заключних та Перехідних положень
Закону України від 08.07.2011 року №3668 «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не розповсюджується на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до вступу у силу цього Закону. Крім
того, в даному випадку питання полягає
не у призначенні пенсії позивачу, а у
проведенні перерахунку, який повинен
проводитися з розміру 87% від заробітної
плати, тобто з розміру визначеного на
час призначення пенсії, а зміни, що
відбулися в 37 Закону України «Про
державну службу» стосувались саме
визначення розміру при призначенні
пенсії, а не її перерахунку.

Таким чином, позиція відповідача
викладена в апеляційній скарзі, є
безпідставною.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Вугледарського міського
суду Донецької області від 19 березня
2014 року по адміністративній справі №
223/155/14-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова