Справа № 254/1229/14-а
Суддя: Грачов Р. Р.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Грачова Р.Р.,

при секретарі - Тімончук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду місті Донецьку
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної в місті
Донецьку ради про визнання відмови
неправомірною та зобов'язання
здійснити перерахунок одноразової
компенсації в зв'язку з встановленням 3
групи інвалідності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної в місті
Донецьку ради про визнання відмови
неправомірною та зобов'язання
здійснити перерахунок одноразової
компенсації в зв'язку з встановленням 3
групи інвалідності, посилаючись на
наступні обставини.

Позивач є учасником ліквідації
аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи по
захворюванню, пов'язаним з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
знаходиться на обліку в УПСЗН в
Будьоннівському районі міста Донецька
з 18 червня 2013 року.

Згідно зі статтею 48 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», при
встановленні 3 групи інвалідності
виплачується компенсація в розмірі 30
мінімальних заробітних плат.

На момент встановлення групи
інвалідності, мінімальна заробітна
плата в червні 2013 року складала 1147
гривень, в зв'язку з чим сума
компенсації складає 1147 *30 = 34410 гривень.

В зв'язку з чим, позивач звернувся до
УПСЗН Будьоннівської в місті Донецьку
ради з заявою про виплату вказаної
компенсації, однак отримав відмову.

Просить суд:

- визнати неправомірною
відмову УПСЗН Будьоннівського району
міста Донецька у виплаті одноразової
компенсації в зв'язку з встановленням 3
групи інвалідності, згідно статті 48
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати УПСЗН
Будьоннівського району міста Донецька
здійснити перерахунок та виплату
одноразової компенсації в зв'язку з
встановленням 3 групи інвалідності,
згідно статті 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 30
мінімальних заробітних плати в сумі 34410
гривень.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його участі, просив позов
задовольнити.

Представник - УПСЗН Будьоннівської
районної в місті Донецьку ради в судове
засідання не з'явився, надав суду
заяву про розгляд справи без його
участі.

На підставі досліджених
доказів, судом встановлені наступні
фактичні обставини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС - 1 -ої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 і
перебуває на обліку в Управління праці
та соціального захисту населення в
Будьоннівському районі міста Донецька.

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ
№?508134 від 18.06.2013 року, ОСОБА_1 є
інвалідом ІІІ групи безстроково, за
хворобою, пов'язаною з виконанням
обов'язків по ліквідації аварії на
ЧАЕС.

З листа УПСЗН Будьоннівської
районної в місті Донецьку ради від
19.02.2014 року за №01-15/612 вбачається, що
Постановою КМУ від 26.07.1996 року №836
«Про компенсаційні виплати громадянам
постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
які стали інвалідами 3 групи
внаслідок ЧАЕС, затверджена в сумі 189, 60
гривень, яка була виплачена позивачу
27.12.2013 року.

Отже, позивач як учасник
ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії, має право на
користування компенсаціями та
пільгами, передбаченими статтею 48 ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ.

Вказаний закон зі змінами та
доповненнями станом на час виникнення
спірних правовідносин, визначає
основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Відповідно до підпункту 11
пункту 28 розділу ІІ ЗУ «Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
зміст статті 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
в наступній редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, щорічна
допомога на оздоровлення
виплачується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

За рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року №10-рп/2008,
зазначені вище зміни, внесені ЗУ
«Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» до ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними.

Згідно із ч.2 статті 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, визнані
неконституційними, втрачають силу з
дня ухвалення Конституційним судом
рішення про їх неконституційність.

Так, відповідно до статті 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок ЧАЕС та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
та смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
виплачується в таких розмірах:
інвалідам ІІІ групи - 30 мінімальних
заробітних плат. Виплата здійснюється
з мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати годувальника.

Суб'єктами, які мають право на
компенсацію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, визначені статтею 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», є учасники
ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, які стали інвалідам, внаслідок
ЧАЕС, сім'ї, які втратили годувальника
із числа осіб, віднесених до
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з
ЧАЕС.

Відповідно до п.4
Прикінцевих положень ЗУ «Про
Державний бюджет на 2013 рік»,
встановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30,31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
2013 рік.

Кабінетом Міністрів України у 2013
році таке право використане не
було, а тому норми Кабінету Міністрів
України, на які посилався відповідач в
своєму листі від 19.02.2014 року за №01-15/612,
не підлягають застосуванню під час
визначення розміру виплат,
передбачених статтею 48 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення статті 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України,
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
Закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Тобто, з викладеного вбачається,
що у вказаних спірних правовідносинах
закон має вищу юридичну силу ніж
Постанова КМУ.

Також суд зауважує на пункти 5,6
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
16.03.2012 року №4 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39,48,50,52,54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (із
змінами, внесеними Постановою Вищого
адміністративного суду України №5 від
25.02.2013 року)

Відповідно до ст.8 ЗУ « Про
Державний бюджет на 2013 рік»
встановлено мінімальний розмір
заробітної плати у 2013 році, в наступних
розмірах: з 1 січня -1147 гривень, з 1
грудня -1218 гривень.

За приписами статті 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», розмір
мінімальної заробітної плати при
виплаті одноразової компенсації
визначається на момент встановлення
інвалідності.

Так, вказаною статтею закону
передбачено, що одноразова
компенсація:

- інвалідам ІІІ групи
виплачується в розмірі - 30 мінімальних
зарплат.

Таким чином, враховуючи, що
інвалідність позивачу була
встановлена 18.06.2013 року, то одноразова
компенсація, яка підлягає виплаті
позивачу складає (1147 х 30) = 34410 гривень.

Керуючись ч. 2 ст. 3, ст.ст. 9, 11, 14, 71,
99, 100, 122, 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Будьоннівської
районної в місті Донецьку ради про
визнання відмови неправомірною та
зобов'язання здійснити перерахунок
одноразової компенсації в зв'язку з
встановленням 3 групи інвалідності -
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
УПСЗН Будьоннівського району міста
Донецька у виплаті ОСОБА_1
одноразової компенсації в зв'язку з
встановленням 3 групи інвалідності,
згідно статті 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати УПСЗН
Будьоннівського району міста Донецька
здійснити перерахунок та виплату
одноразової компенсації ОСОБА_1 в
зв'язку з встановленням 3 групи
інвалідності, згідно статті 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 30
мінімальних заробітних плати в сумі 34410
гривень з урахуванням фактично
виплачених сум.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга в Донецький
апеляційний адміністративний суд
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: