Справа № 826/12640/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КМК-Метал» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КМК-Метал»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві та просило визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 26.12.2012 №
1.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
листопада 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що позивач не
має права на використання від'ємного
значення податку на додану вартість у
розмірі 2 485 449,00 грн., що виникло у 2009
році, оскільки підприємством залишок
від'ємного значення з податку на додану
вартість не був використаний протягом
1095 днів, а тому вважає оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
правомірним та таким, що не підлягає
скасуванню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Працівниками Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби
проведено камеральну перевірку даних
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість
Товариством з обмеженою
відповідальністю «КМК-Метал» за
жовтень 2012 року. За результатами
перевірки складено Акт від 29.11.12 за №
230/15-575/30443695 .

Проведеною перевіркою встановлено
допущення позивачем п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України. На
підставі чого, податковим
повідомленням-рішенням №1 від
26.12.2012 позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на 2 485 449,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
податковий орган неправомірно
застосовав строк давності в 1095 днів,
встановлений для подачі заяви про
відшкодування надміру сплачених
податкових зобов'язань до державного
бюджету, до порядку включення до складу
податкового кредиту сум від'ємного
значення податку на додану вартість, що
залишились після бюджетного
відшкодування, - а тому оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «б» пункту 200.4
статті 200 зазначеного Кодексу якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Пунктом 102.5 статті 102 ПК України
встановлюється виключно порядок
(можливість) повернення із бюджету
надлишково сплачених грошових коштів,
тобто «переплати», а суми,
задекларовані платником податку в
якості залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включаються до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, не підпадають під визначення
"переплата", тобто такі суми податку на
додану вартість не можуть бути списані
в результаті закінчення терміну
давності, а підлягають включенню до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання
відповідача на те, що не відобразивши у
відповідних рядках податкової
декларації напрямок повернення
бюджетного відшкодування,
підприємство самостійно відмовилося
від належної йому суми, - з огляду на
таке:

Статтею 200 Податкового кодексу України
передбачено два способи використання
платником податків від'ємного значення
ПДВ у разі відсутності податкового
боргу, а саме: бюджетне відшкодування
(реалізується за наявності
встановлених кодексом підстав);
включення до податкового кредиту
наступного податкового періоду.

При цьому, напрямок бюджетного
відшкодування та включення від'ємного
значення до податкового кредиту є
різними поняттями, оскільки перше
передбачає собою можливість
повернення коштів на рахунок платника
у банку та/або у зменшення податкових
зобов'язань наступних звітних
періодів, а друге - використання сум
від'ємного значення у зменшення
податкових зобов'язань наступного
періоду. Платник податку на власний
розсуд приймає рішення про
використання чи не використання у
межах 1095-денного строку права на
бюджетне відшкодування у разі
наявності передбачених ПК України
підстав, а невикористання права на
бюджетне відшкодування з тих або інших
причин не тягне за собою позбавлення
платника не обмеженого 1095-денним
строком права на віднесення і
використання у розрахунку власних
податкових зобов'язань сплаченого ПДВ
до податкового кредиту.

Відповідно до підпунктом 4.6.6 пункту 4.6
розділу V Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 25
листопада 2011 року № 1492, залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Платник податку на додану вартість,
який не зміг отримати бюджетне
відшкодування через відсутність
оподатковуваних операцій, має право
відображати в рядку 24 податкової
декларації з податку на додану
вартість залишок від'ємного значення
податку, який після бюджетного
відшкодування включення до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду та з дати
виникнення якого минуло 1095 днів, до
повного його погашення.

Слід звернути увагу, що порушень при
формуванні позивачем податкового
кредиту за 2009 рік відповідачем не
встановлено, до того ж матеріали справи
містять докази реальності витрат, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II ПК
України .

Відображення позивачем у рядку 24
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2012 року
залишку від'ємного значення після
бюджетного відшкодування, яке
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, ще не означає прийняття
платником податку рішення про
реалізацію свого права на отримання
бюджетного відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
від 28.08.2012 по справі №К/9991/47236/12.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про неправомірність
застосування податковим органом
строку давності в 1095 днів до порядку
формування та включення до складу
податкового кредиту сум від'ємного
значення податку на додану вартість, що
залишились після бюджетного
відшкодування, з огляду на що вважає
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення протиправним та
таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, а підстав
для скасування оскаржуваної постанови
суду немає.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 11 листопада 2013 року, - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.