Справа № 161/794/14-а 2-а/161/99
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Справа № 876/3156/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 24 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області про
визнання незаконним та скасування
розпорядження про призначення пенсії,
зобов'язання прийняти нове
розпорядження, стягнення шкоди,-

в с т
а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся із позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області (далі - відповідач)
про визнання незаконним та скасування
розпорядження відповідача про
призначення пенсії за віком в сумі 1833,04
грн. з 09.08.2013 року та зобов'язати
відповідача призначити пенсію з
застосуванням показника середньої
заробітної плати за три останні роки,
що передують виходу на пенсію;
відшкодувати матеріальну шкоду.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 24 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Скасовано розпорядження про
призначення позивачу пенсії за віком в
сумі 1833,04 грн. з 09.08.2013 року та
зобов'язано відповідача призначити
пенсію з застосуванням показника
середньої заробітної плати за три
останні роки, що передують виходу на
пенсію.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач
не має необхідного страхового стажу, а
тому є безпідставним застосування
судом ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -
Закон № 1058).

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
09.08.2013 року позивач був переведений на
пенсію за віком, а тому відповідно до
чинного законодавства повинен був
застосовуватись показник середньої
заробітної плати за 2010-2012 роки. Тому
відповідачем було занижено розмір
пенсії, що є неправомірним, а тому
розпорядження УПФУ в м. Луцьку підлягає
скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
спірні правовідносини виникли щодо
здійснення перерахунку пенсії та
застосування показника середньої
заробітної плати відповідно статей 40, 42
Закону № 1058.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області з грудня
2004 року.

Згідно заяви позивача від 15.07.2013 року
його було переведено на пенсію по
інвалідності другої групи згідно
Закону України «Про державну службу»
від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723) (а.с.
32-33).

Згідно заяви позивача від 09.08.2013 року
його було переведено на пенсію за віком
відповідно до Закону № 1058 (а.с. 36-37).

Згідно заяви позивача від 03.10.2013 року
його було переведено на пенсію по
інвалідності другої групи згідно
Закону № 3723 (а.с. 38-39).

Суд першої інстанції у своєму рішенні
посилається на Закон України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі -
Закон № 3668), яким були внесені зміни до
Закону № 1058.

Частина 17 розділу 2 «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону № 3668
передбачає, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
перерахунок пенсії проводиться з
урахуванням не менш як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої
обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
(доходу), який враховувався під час
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії.

Проте, судом не було враховано, що
згідно копії трудової книжки (запис №
34) підтверджується звільнення позивача
09.04.2013 року з посади у зв'язку із
закінченням строку трудового договору
та виходом на роботу основного
працівника (а.с. 7-10). Рішенням
Волинського окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 року
ОСОБА_1 було поновлено на роботі, проте
рішенням Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
постанова суду першої інстанції було
скасовано (а.с. 43-45).

Таким чином, судом першої інстанції не
було враховано те, що позивач є
непрацюючим пенсіонером, та після
призначення (перерахунку) 15.07.2013 року
пенсії мав менш як 24 місяці
страхового стажу, то перерахунок
пенсії має проводиться не раніше ніж
через два роки після призначення
(попереднього перерахунку) з
урахуванням страхового стажу після її
призначення (попереднього
перерахунку) та заробітної плати, з
якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію (п. 3 ч. 4 Закону №
1058).

Правила частини першої Закону № 1058 при
перерахунку пенсії застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Відповідно до частини другої Закону №
1058 (в редакції, чинній на час
призначення пенсії) одним з показників,
який враховується в формулі визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії є середня заробітна
плата (дохід) в Україні, з якої
сплачено страхові внески, за
календарний рік, що передує року
звернення не за перерахунком, а за
призначенням пенсії. При цьому термін
"обчислення пенсії" у правовому
розумінні слід вважати тотожним
терміну "призначення пенсії", а не
перерахунку.

За змістом вказаних норм Закону
правила частини першої Закону № 1058 при
перерахунку пенсії застосовуються з
метою визначення періоду страхового
стажу, за який може бути обчислена
заробітна плата (дохід), а частина друга
цієї ж статті передбачає формулу для
обчислення, а не перерахунку пенсії з
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України.

Середня заробітна плата (дохід) в
Україні використовується як складова
для призначення пенсії відповідно до
частини другої Закону № 1058 і є
величиною постійною, не змінною при
перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Тобто, під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходи) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

Тому відповідач при нарахуванні
належної позивачу пенсії за віком
правомірно виходив з загального
трудового стажу 42 роки 03 місяці 02 дні
(станом на 09.04.2013 року) (коефіцієнт стажу
з врахуванням кратності 1,35 визначено в
розмірі 0,57038) та середньомісячного
заробітку - 3104,00 грн., за період роботи з
01.11.1988 року по 31.10.1993 року та з 01.07.2000 року
по 09.04.2013 року (з урахуванням середньої
заробітної плати за 2009 рік, коефіцієнт
заробітку для обчислення пенсії - 1,88072),
доплата за 7 років понаднормативного
стажу - 62,58 грн.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
задоволення апеляційної скарги з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС
України, суд, -

п о с т а
н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області задовольнити
повністю.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 24 лютого 2014
року у справі № 161/794/14-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

В.В.Ніколін