Справа № К/9991/1600/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/1600/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Ленінського райвідділу внутрішніх
справ ММУ УМВС України в Миколаївській
області , третя особа
Житлово-експлуатаційна контора №15 ЖКП
ММР "Південь" про зобов"язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом про зобов'язання
зареєструвати її за адресою АДРЕСА_1.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 звернулась до
відповідача із заявою про реєстрацію
місця проживання її та її дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою:
АДРЕСА_1. За цією адресою позивач
проживає разом зі своїм чоловіком
ОСОБА_6 який є власником Ѕ вказаної
квартири.

Ленінський райвідділ внутрішніх справ
ММУ УМВС України в Миколаївській
області надав позивачу відповідь від
27.01.2011 р., в якій зазначив, що для
реєстрації її з дитиною необхідно
отримати згоду власника іншої частки
вказаної квартири після чого вони
будуть зареєстровані за вказаною
адресою.

Як встановлено судами та підтверджено
матеріалами справи, власником іншої
частини квартири, а саме Ѕ є ОСОБА_7, яка
є власником лицьового рахунку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку, що відповідач діяв
у межах та у спосіб чинного
законодавства, оскільки інші Ѕ частини
квартири належать сестрі чоловіка
позивача, яка згоду на її реєстрацію не
надавала.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно із ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» N 1382-IV від
11.12.2003 р. реєстрація - внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації

Відповідно ст.65, 156 Житлового кодексу
України наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в наймане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. Члени сім'ї
власника будинку (квартири) вправі
вселяти в наймане житлове приміщення
інших осіб лише за згодою власника.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 985 від 28.07.2004 р. «Про затвердження
зразків документів,необхідних для
реєстрації місця проживання»
встановлено, що підставою для
реєстрації місця проживання заявника є
ордер, свідоцтво про право власності,
договір найму або інші документи.

Таким чином, без згоди співвласника
квартири реєстрація місця проживання
позивача та її сина не дозволяється.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь -якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При цьому, підставами для визнання дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень протиправною, а рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Отже, відповідач приймаючи рішення про
відмову позивачу в наданні дозволу на
реєстрацію її за адресою: АДРЕСА_1, діяв
у межах та у спосіб передбачений
законами України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді