Справа № 756/3970/14-а
Суддя: Камбулов Д. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.04.2014 Справа № 756/3970/14-а
Провадження № 2-а/192/14
Ун. № 756/3970/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі

головуючого судді
- Камбулова Д.Г.

при секретарі
- Чагаринській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві, про
визнання незаконною постанови про
закінчення виконавчого провадження, та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві, про визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження, та зобов'язання вчинити
дії, обґрунтовуючи свій позов
наступним.

У провадженні старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві Новак
Галини Матвіївни перебував виконавчий
лист № 2-а/756/18/13 виданий 23.10.2013 року
Оболонським районним судом м. Києва по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
пенсійного фонду України у м. Києві,
третя особа - Служба безпеки України
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії.

Рішенням суду від 15 березня 2013 року,
окрім іншого, було зобов'язано Головне
управління пенсійного фонду України у
м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію на
підставі Довідки
фінансово-економічного управління
Служби безпеки України від 24.05.2012 року
№ 21/3/2-1555/3280 з урахуванням збільшення
розміру грошового забезпечення
начальника спецкафедри Інституту
підготовки кадрів Служби безпеки
України з 27.05.2012 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України у м. Києві на виконання
постанови суду від 15.03.2013 року
проведено відповідний перерахунок
пенсії в порядку встановленому судовим
рішенням, та доплата за період з 27.05.2012
року по 31.10.2013 року становить 40 305, 38
грн.

Постановою державного виконавця від
24.12.2013 року, з посиланням на п.8 ч.1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» було закінчено виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду.

Позивач вважає такі дії державного
виконавця незаконним, у зв'язку з тим,
що рішення суду не виконане, а
здійснення перерахунку пенсії та
нарахування боржником доплати у
розмірі 40 305, 38 грн. не свідчить про
його виконання.

Крім того позивач просить поновити
строк подання позову, з врахуванням
того, що про наявність оскаржуваної
постанови від дізнався 07.02.2014 року, у
відповідний період він неодноразово
проходив курс лікування, що свідчить на
його думку про поважність пропуску
строку, який підлягає поновленню.

З врахуванням вимог Конституції
України, КАС України, Закону України
«Про виконавче провадження», Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», просить суд
визнати незаконною Постанову
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві від 24.12.2013 року про
закінчення виконавчого провадження та
повернення оригіналу виконавчого
листа до Оболонського районного суду м.
Києва без повного фактичного виконання
виконавчого документа, та такою, що
порушує права стягувача на перерахунок
пенсії згідно рішення суду від 15.03.2013
року, повернути оригінал виконавчого
листа у справі № 2-а/756/18/13, виданий 23.10.2013
року Оболонським районним судом м.
Києва до управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві та
зобов'язати управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві
прийняти до виконання виконавчий лист,
зобов'язати управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві
згідно вимог Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» подати до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
документи та відомості, необхідні для
перерахування стягувачу коштів у
розмірі 40 305, 38 грн., згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, про що повідомити
стягувача.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про місце, день і час розгляду позову
був повідомлений судом належним чином.
Звернувся до суду з заявою, в якій
просив розглянути позов у його
відсутність, та задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача також у судове
засідання не з'явився, про місце, день і
час розгляду позову був повідомлений
судом належним чином. Звернувся до суду
з заявою, в якій просив розглянути
позов у відсутність представника
відповідача. З змісту поданих
представником заперечень вбачається,
що на думку відповідача рішення суду
виконано у відповідності до
резолютивної частини виконавчого
листа. Зазначає, що резолютивна частина
рішення суду від 15.03.2013 року не містить
вимоги про виплату позивачу
нарахованих коштів, а тому постанова
про закінчення виконавчого
провадження від 24.12.2013 року винесена
правомірно. З огляду на наведене
просить відмовити позивачу у
задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши зміст адміністративного
позову, до додані до неї письмові
докази, зміст заперечень представника
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві, додані до них письмові
докази, копію виконавчого провадження,
інші докази по справі, суд встановив
наступне.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Позивач дізнався про порушення свого
права з часу отримання копії постанови
про закінчення виконавчого
провадження, тобто з лютого 2014 року,
позовну заяву подано до суду у березні
2014 року, тобто адміністративний позов
подано у межах шестимісячного строку
для звернення до суду, визначеного ст. 99
КАС України, а тому суд вважає, що
позивачем не був пропущений строк
звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 15 березня 2013 року було
частково задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 до Головного управління
пенсійного фонду України у м. Києві,
третя особа - Служба безпеки України
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії.

Зазначеним рішенням суду, окрім іншого,
було зобов'язано Головне управління
пенсійного фонду України у м. Києві
перерахувати ОСОБА_1 пенсію на підставі
Довідки фінансово-економічного
управління Служби безпеки України від
24.05.2012 року № 21/3/2-1555/3280 з урахуванням
збільшення розміру грошового
забезпечення начальника спецкафедри
Інституту підготовки кадрів Служби
безпеки України з 27.05.2012 року.

На підставі рішення суду, Оболонським
районним судом м. Києва 23.10.2103 року було
видано виконавчий лист № 2-а/756/18/13, який
було подано стягувачем на виконання до
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві.

05.11.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві Новак
Галиною Матвіївною було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № ВП 40503668, згідно
вказаного виконавчого листа.

Листом Головного управління
пенсійного фонду України у м. Києві від
19.11.2012 року було повідомлено державного
виконавця про проведення відповідного
перерахунку пенсії ОСОБА_1 в порядку
встановленому судовим рішенням, та
доплата за період з 27.05.2012 року по 31.10.2013
року становить 40 305, 38 грн. Зазначені
кошти включено у додаткову відомість
для проведення виплати.

Постановою державного виконавця від
24.12.2013 року, з посиланням на п.8 ч.1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» було закінчено виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду.

З заперечень поданих представником
відповідача вбачається, що на його
думку рішення суду виконано у
відповідності до резолютивної частини
постанови суду. Зазначає, що
резолютивна частина рішення суду від
15.03.2013 року не містить вимоги про
виплату позивачу нарахованих коштів, а
тому постанова про закінчення
виконавчого провадження від 24.12.2013 року
винесена правомірно.

Разом з тим, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 23
Бюджетного кодексу України, будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого законом про Державний
бюджет України у порядку, визначеному
цим Кодексом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу
України до видатків, що здійснюються з
Державного бюджету України належать
видатки на соціальний захист та
соціальне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного
кодексу України, розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом.

В судовому засіданні було встановлено,
що боржником рішення суду самостійно
не виконується з незалежних від нього
причин.

Статтею 7 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
передбачено, що у разі якщо рішення
суду не виконано протягом двох місяців
з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення.

Зі змісту статті 263 КАС за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, державний виконавець
може звернутися до адміністративного
суду першої інстанції із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження" за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власного
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

З огляду на наведене, суд вважає, що
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 24.12.2013 року є передчасною.

Посилання відповідача у своїх
запереченнях на фактичне виконання
рішення суду, не заслуговує на увагу.

При надходженні до державного
виконавця відомостей про здійснення
перерахунку пенсії позивача, державний
виконавець мав діяти у відповідності
до положень ст. 263 КАС, та ст. 36 Закону
України «Про виконавче провадження», з
огляду на те, що на час виконання
судового рішення існували обставини,
що ускладнювали виконання рішення або
робили його неможливим, а державний
виконавець за власного ініціативою,
мав право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про встановлення зміну способу і
порядку виконання судового рішення,
тобто вчинити дії, направлені на
реальне виконання постанови суду від
15.03.2013 року.

Відповідно до ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, на думку суду, доказів на
підтвердження правомірності свого
рішення не надав.

За таких обставин суд вважає, що
наявні підстави для визнання
незаконною постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві Новак Галини Матвіївни від
24.12.2013 року про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а/756/18/13 виданого
23.10.2013 року Оболонським районним судом
м. Києва по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління пенсійного фонду України у
м. Києві, третя особа - Служба безпеки
України про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, щодо зобов'язання Головного
управління пенсійного фонду України у
м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію на
підставі Довідки
фінансово-економічного управління
Служби безпеки України від 24.05.2012 року
№ 21/3/2-1555/3280 з урахуванням збільшення
розміру грошового забезпечення
начальника спецкафедри Інституту
підготовки кадрів Служби безпеки
України з 27.05.2012 року, та приймає
рішення про задоволення позову ОСОБА_1
до Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві, про визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження, та зобов'язання вчинити
дії, у зв'язку з його доведеністю та
обґрунтованістю.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо постанова державного виконавця
про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною, виконавче
провадження підлягає відновленню
протягом трьох робочих днів з дня
надходження рішення суду.

Крім того позивач просив суд прийняти
рішення про повернення оригіналу
виконавчого листа у справі № 2-а/756/18/13,
виданий 23.10.2013 року Оболонським
районним судом м. Києва до управління
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві,
зобов'язати управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві
прийняти до виконання виконавчий лист,
зобов'язати управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві
згідно вимог Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» подати до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
документи та відомості, необхідні для
перерахування стягувачу коштів у
розмірі 40 305, 38 грн., згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України

Положеннями КАС України, та Законом
України «Про виконавче провадження» не
передбачено право на повернення
виконавчого документу до державної
виконавчої служби та зобов'язання
державного виконавця звернутись з
подання до органу виконавчої влади у
випадку визнання їх дій
неправомірними, а тому суд вважає
правильним вирішити питання про
усунення порушень, встановлених судом,
шляхом зобов'язання начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві здійснити контроль за
правильністю виконання постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 15.03.2013 року державним виконавцем в
порядку, визначеному ст.83 Закону
України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене суд приймає
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1 в цій його частині.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.158, 159, 161, 163, 167, 263 КАС України,
Законом України «Про виконавче
провадження», Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", Бюджетним Кодексом
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у місті Києві, про
визнання незаконною постанови про
закінчення виконавчого провадження, та
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати незаконною постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві Новак Галини Матвіївни від
24.12.2013 року про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а/756/18/13 виданого
23.10.2013 року Оболонським районним судом
м. Києва по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного
управління пенсійного фонду України у
м. Києві, третя особа - Служба безпеки
України про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії.

Зобов'язати начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
місті Києві здійснити контроль за
правильністю виконання державним
виконавцем постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 15 березня
2013 року за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
пенсійного фонду України у м. Києві,
третя особа - Служба безпеки України
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії, про
зобов'язання Головного управління
пенсійного фонду України у м. Києві
перерахувати ОСОБА_1 пенсію на підставі
Довідки фінансово-економічного
управління Служби безпеки України від
24.05.2012 року № 21/3/2-1555/3280 з урахуванням
збільшення розміру грошового
забезпечення начальника спецкафедри
Інституту підготовки кадрів Служби
безпеки України з 27.05.2012 року., в
порядку, визначеному ст.83 Закону
України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Оболонський районний суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя:
Д.Г.Камбулов