Справа № 826/2384/13-а
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2014 року № 826/2384/13-а
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі судді Вєкуа Н.Г.,
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення - рішення
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
по тексту - позивач) звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі у м.
Києва ДПС (далі по тексту - ДПІ у
Святошинському районі м. Києва,
відповідач) про визнання незаконним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 19.07.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки проведеної відповідачем
перевірки носять суто формальний
характер, оскільки всі податкові
накладні на які посилається особа, яка
здійснювала перевірку є в наявності та
оформлені відповідно до закону.

Також позивач зазначає, що на момент
проведення перевірки у нього ніхто не
запитував податкові накладні, а також
не викликав до ДПІ, жодних запрошень,
листів, тощо про виклик до ДПІ на
перевірку, поштою, нарочно чи в
телефонному режимі не отримував.
Звертає особливу увагу на те, що
податкові накладні реєструвались в
податкових органах відповідно до
закону про що було відомо перевіряючій
особі.

Представник позивача у судовому
засіданні, 07 квітня 2014 року, позов
підтримав, просив задовольнити позовні
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач проти позову заперечував та
просив у задоволення позову відмовити
повністю, оскільки ОСОБА_1 завищено
податковий борг в оскаржуваний період
у зв'язку з ненаданням до перевірки
податкових накладних, які зараховані
до складу податкового кредиту та
відображені в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних та
розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів.

Не зважаючи на належне повідомлення
про час та місце розгляду справи
відповідач явку своїх представників у
судове засідання 07 квітня 2014 року не
забезпечив.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи №826/2384/13 -а у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

На підставі наказу №667 від 30.05.2012 року,
виданого ДПІ у Святошинському районі м.
Києва ДПС, ОСОБА_2, заступником
начальника відділу податкового
контролю фізичних осіб управління
оподаткування фізичних осіб ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС
згідно із пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та п.79.2 ст.79
Податкового Кодексу України від 02
грудня 2010 року №2755-VI із змінами і
доповненнями, проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01.06.2011р. по 31.07.2011р.
та з 01.09.2011р. по 31.12.2011р.,про що складено
акт від 13.06.2012 року №397/17-20/НОМЕР_2.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем вимог:

- п.198.6 ст.198 Розділу V Податкового
Кодексу України від O2/12/2010 p. №2755-VI, (із
змінами та доповненнями) фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 завищено
податковий кредит за період з 01.06.2011р.
по 31.07.2011р. та з 01.09.2011р. по 31.12.2011р. на
суму 788 077,76 грн., у зв'язку з ненаданням
до перевірки податкових накладних, які
зараховані до складу податкового
кредиту та відображені у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних та розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів а саме :червень
2011р. на суму 126 584,28 грн., за липень 2011р. на
суму 132 119,70 грн., за вересень 2011р. на
суму 126 846,28 грн., за жовтень 2011р. на суму
126 889,22 грн., за листопад 2011р. на суму 127
607,90 грн., за грудень 2011р. на суму 148 029,38
грн.

- п.200.1 ст.200 Розділу V Податкового
Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, (із
змінами та доповненнями): фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 занижена
сума податку на додану вартість, яка
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України за період з
01.06.2011р. по 31.07.2011р. та з 01.09.2011р. по
31.12.2011р. на загальну суму 788 077,76 грн., в
т.ч. за червень 2011 р. на суму 126 584,28 грн.,
за липень 2011 р. на суму 132 119,70 грн., за
вересень 2011 р. на суму 126 846, 28 грн., за
жовтень 2011 року на суму 126 889,22 грн., за
листопад 2011 р. на суму 127 607.90 грн., за
грудень 2011 р. на суму 148029,38 грн., у
зв'язку з завищенням суи податкового
кредиту.

На підставі цього акту перевірки
відповідачем прийнято 19 липня 2014 року
податкове повідомлення - рішення
№, яким збільшено позивачу
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 788 077,76 грн.,
застосовані штрафні санкції в сумі 165
374,14 грн.

Не погодившись з податковим
повідомленням - рішенням, позивач
просить визнати його протиправними та
скасувати.

Підставою для висновку податкового
органу про наявність порушень стало не
надання до перевірки ОСОБА_1 податкових
накладних, які зараховані до складу
податкового кредиту та відображені у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних та розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів.

В своїх запереченнях відповідач
зазначає, що для проведення
документальної позапланової перевірки
по господарських відносинах з
контрагентами по податковим
зобов'язанням та податковому кредиту,
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
направлено запит про надання
документів для перевірки від 28.065.2012
року № 5508/10/17-222.

Також, відповідачем зазначено, що 30
травня 2012 року рекомендованим листом
із повідомленням про вручення платнику
податків фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 надіслано повідомлення від
30.05.2012р. №5612/Х/17-225 та копію наказу №667
від 30.05.2012р. про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки.

Проте до зазначених тверджень суд
ставиться критично, так як
відповідачем не надано жодних доказів
на підтвердження надсилання запиту від
28.065.2012 року № 5508/10/17-222., повідомлення
від 30.05.2012р. №5612/Х/17-225 та копії наказу
№667 від 30.05.2012р. про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки.

Також суд звертає уваги, що при
досліджені наявних в справі матеріалів
встановлено, що в запиті про надання
документів для перевірки від 28.06.2012
року № 5508/10/17-222., зазначений інший
період для подачі документів на
перевірку.

Позивач в судовому засіданні та в
позовній заяві зазначив, що з 25.05.2012
року по 21.07.2012 року знаходився за межами
України, що підтверджується листом ТОВ
«БізнесКомплект» про проходження
ОСОБА_1 стажування по підвищенню
кваліфікації в м. Уфа, Російської
Федерації, який наявний в матеріалах
спарви, а тому повідомлень отримувати
не міг, в телефонному режимі з даного
приводу до нього ніхто не звертався.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється у разі, коли за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до положень п.79.2
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Разом з тим судом як зазначалось вище,
було встановлено, що письмовий запит,
який повинен був передувати перевірці
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
відповідачем не направлявся.
Відповідно, податковим органом не
витребовувались та не досліджувались
первинні документи, які міг би надати
підприємець у відповідь на запит.

Зазначені обставини унеможливили
оцінити правомірність спірного
податкового повідомлення-рішення, тому
суд ухвалою від 20.05.2013 року зобов'язав
Державну податкову інспекцію у
Святошинському районі м. Києва ДПС в
строки, визначені законодавством
провести позапланову документальну
перевірку фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ за період з 01.06.2011 р. по 31.12.2011 р..

Однак Київським апеляційним
адміністративним судом міста ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва - скасовано, а справу
повернено для продовження розгляду.

Ухвалою від 03.02.2014 року поновлено
провадження в справі №826/2384/13-а.

Для винесення законного та
обґрунтованого рішення судом
витребувано у позивача всі накладні.

Через канцелярію суду представником
позивача були подані оригінали
податкових накладних за червень 2011 р.,
липень 2011 р., вересень 2011 р., жовтень
2011р., листопад 2011 р., грудень 2011 р., які в
подальшому залучені до матеріалів
справи.

Суд дослідивши зазначені податкові
накладні встановив, що наданими
позивачем податковими накладними
підтверджується сума податку, а отже
позивачем правомірно віднесені суми до
податкового кредиту.

Зазначені накладні долучені до
матеріалів справи. Судом встановлено,
що накладні оформлені відповідно до
норм законодавства та підтверджують
суми податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до гі. 201.10. ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку; який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту

Такі накладні складені відповідно до
вимог ст. 201 Податкового кодексу
України (далі по тексту - ПК України).
Податкові накладні, які були надані та
наявні в матеріалах справи, містять всі
необхідні реквізити які передбачені п.
201.1 ст. 201 ПК України: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору

Відповідно до п. 201.6. ст. 201 ПК України,
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Позивачем в позовній заяві було
зазначено про те, що всі податкові
накладні реєструвались в податкових
органах відповідно до закону , що
відповідачем не було заперечено.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутні порушення
податкового законодавства: п. 198.6 ст. 198
та п. 200.1 ст. 200 ПК України, щодо
нарахування та сплати податку на
додану вартість у зв'язку із наявністю
всіх податкових накладних за період
01.06.2011р. по 31.07.2011р. та з 01.09.2011р. по
31.12.2011р. Доказами являються оригінали
таких податкових накладних за вказаний
вище період.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не
доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, про обґрунтованість
позовних вимог та наявність підстав
для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 17-19, 160-163, 167 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва від
19.07.2012 р. №

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.Г. Вєкуа