Справа № 2а/1570/2148/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ К/800/30253/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 22
лютого 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2013 року у справі №
2а/1570/2148/11 за позовом ОСОБА_1 до
Державної фінансової інспекції в
Одеській області, за участю третьої
особи на боці позивача, яка не заявляє
самостійних вимог - Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради про скасування рішення,
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Одеській області, за участю третьої
особи на боці позивача, яка не заявляє
самостійних вимог - Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради, про визнання незаконними
дій щодо визнання протиправними дій
посадових осіб Контрольно-ревізійного
управління в Одеській області по
складанню акту ревізії від 27 січня 2011
року Управління житлово-комунального
господарства Одеської міської ради за
період з 01 квітня 2009 року по 30 листопада
2010 року за №05-19/60 в частині визначення
порушень вимог ст.23 Бюджетного кодексу
України, п.22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 року за №228 - при
відсутності бюджетних призначень,
встановлених рішеннями Одеської
міської ради та при відсутності
обґрунтованої потреби в бюджетних
асигнуваннях, в квітні - жовтні 2009 року,
за рахунок коштів, виділених
Управлінню по КТКВ 100101
"Житлово-експлуатаційне господарство"
зайво виділено та перераховано ВАТ
"Одесліфт" 800000,00 грн., як фінансову
підтримку по КЕКВ 1310 "Субсидії та
поточні трансферти підприємствам
(установам, організаціям)", визнання
незаконним рішення щодо розгляду
заперечень позивача від 01 березня 2011
року.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2012
року Контрольно-ревізійне управління в
Одеській області було замінено на
правонаступника - Державну фінансову
інспекцію в Одеській області.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року, позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними дії
відповідача щодо внесення до акту
ревізії від 27 січня 2011 року за №05-19/60
даних про вчинення, в період
перебування ОСОБА_1 на посаді
начальника Управлінням
житлово-комунального господарства та
паливно-енергетичного комплексу
Одеської міської ради, порушень вимог
ст.23 Бюджетного кодексу України, п.22
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основні вимоги до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28
лютого 2002 року за №228 - при відсутності
бюджетних призначень, встановлених
рішеннями Одеської міської ради та при
відсутності обґрунтованої потреби в
бюджетних асигнуваннях, в
квітні-жовтні 2009 року, за рахунок
коштів, виділених Управлінню по КТКВ
100101 "Житлово-експлуатаційне
господарство" зайво виділено та
перераховано ВАТ "Одесліфт" 800 000, 00 грн.,
як фінансову підтримку по КЕКВ 1310
"Субсидії та поточні трансферти
підприємствам (установам,
організаціям)". В задоволенні решти
позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що в період з 20
грудня 2010 року по 27 січня 2011 року
посадовими особами відповідача була
проведена планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
Управління житлово-комунального
господарства та паливно-енергетичного
комплексу Одеської міської ради за
період з 01 квітня 2009 року по 30 листопада
2010 року.

За наслідками проведеної ревізії
Контролюючим органом складено акт від
27 січня 2011 року за №05-19/60, яким
встановлено, що позивачем в період його
перебування на посаді керівника
Управління житлово-комунального
господарства та паливно-енергетичного
комплексу Одеської міської ради були
допущені порушення вимог ст.23
Бюджетного кодексу України, п.22 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 року за №228, а саме: при
відсутності бюджетних призначень,
встановлених рішеннями Одеської
міської ради та при відсутності
обґрунтованої потреби в бюджетних
асигнуваннях, в квітні - жовтні 2009 року,
за рахунок коштів, виділених
Управлінню по КТКВ 100101
"Житлово-експлуатаційне господарство"
зайво виділено та перераховано ВАТ
"Одесліфт" 800 000,00 грн., як фінансову
підтримку по КЕКВ 1310 "Субсидії та
поточні трансферти підприємствам
(установам, організаціям)".

Не погоджуючись з наведеними
висновками, 09 лютого 2011 року ОСОБА_1
звернувся до відповідача із
запереченнями до акту перевірки, в
задоволенні яких відмовлено.

Вважаючи неправомірними висновки
Контролюючого органу стосовно
порушення позивачем ст.23 Бюджетного
кодексу України, п.22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, а саме: щодо
протиправного виділення та
перерахування ВАТ "Одесліфт" 800 000,00 грн.
при відсутності бюджетних призначень
та обґрунтованої потреби в бюджетних
асигнуваннях у квітні - жовтні 2009 року,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що перерахування
Управлінням житлово-комунального
господарства та паливно-енергетичного
комплексу Одеської міської ради на
користь ВАТ "Одесліфт" фінансової
підтримки в розмірі 800 000,00 грн.
відповідало вимогам чинного
законодавства, зокрема, Бюджетному
кодексу України та Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, а тому в діях
позивача, як розпорядника бюджетних
коштів, відсутнє нецільове
використання бюджетних коштів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 статті 70 Бюджетного
кодексу України видатки місцевих
бюджетів включають бюджетні
призначення, встановлені рішенням про
місцевий бюджет, на конкретні цілі, що
пов'язані з реалізацією програм,
перелік яких визначено статтями 88-91
цього Кодексу.

Згідно з п. 2 статті 23 БК України
бюджетні призначення встановлюються
законом про Державний бюджет України
чи рішенням про місцевий бюджет у
порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 2 п. 9 БК України
встановлено, що бюджетне призначення -
повноваження, надане головному
розпоряднику бюджетних коштів цим
Кодексом, законом про Державний бюджет
України або рішенням про місцевий
бюджет, що має кількісні та часові
обмеження та дозволяє надавати
бюджетні асигнування.

Рішенням Одеської міської ради від 20
січня 2009 року за №4078-V затверджено
бюджет м. Одеси на 2009 рік.

Судами досліджено витяг річного
розпису асигнувань міського бюджету на
2009 рік за КТКВ 100101
"Житлово-експлуатаційне господарство"
в результаті чого встановлено, що
загальний фонд надходжень до
розпорядника - Управління
житлово-комунального господарства та
пилино-енергетичного комплексу
Одеської міської ради становить 5 087 000,00
грн., з яких субсидії та поточні
трансферти підприємствам (установам,
організаціям) за КЕКВ 1310 встановлені у
сумі 3 200 000, 00 грн.

Конкретних кінцевих одержувачів
бюджетних асигнувань в бюджеті м. Одеси
визначені не були, а тому місцевий
бюджет по вказаних видатках
виконувався за розписом, який
затверджується керівником місцевого
фінансового органу, що узгоджується з
положеннями ч. 3 статті 78 БК України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 статті 22
БК України головними розпорядниками
бюджетних коштів за бюджетними
призначеннями, передбаченими іншими
місцевими бюджетами, можуть бути
керівники місцевих державних
адміністрацій, виконавчих органів рад
та їх секретаріатів, керівники
головних управлінь, управлінь,
відділів та інших самостійних
структурних підрозділів місцевих
державних адміністрацій, виконавчих
органів рад.

Як встановлено судами, до Управління
житлово-комунального господарства та
паливно-енергетичного комплексу
Одеської міської ради був доведений
бюджетний розпис цієї галузі на 2009 рік,
відповідно до якого сума коштів за КЕКВ
1310, що була закладена на 2009 рік в сумі 3
200 000,00 грн. повністю була передбачена
для здійснення фінансової підтримки
ВАТ "Одесліфт".

У зв'язку з викладеним, суди попередніх
інстанцій дійшли до обґрунтованого
висновку про правомірність виділення
та перерахування ВАТ "Одесліфт" 800 000,00
грн., як фінансову підтримку по КЕКВ 1310
"Субсидії та поточні трансферти
підприємствам (установам,
організаціям)".

Отже, судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Одеській області
відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року у справі № 2а/1570/2148/11 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: