Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/66656/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 в інтересах своєї
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Хмільницької міської ради,
Виконавчого комітету Хмільницької
міської ради, треті особи - Комунальне
підприємство "Вінницьке обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації", Хмільницька міська
рада (орган опіки і піклування) про
визнання частково недійсним рішення
виконкому Хмільницької міської ради
№311 від 23 листопада 2000 року про
визнання недійсним Свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за №3132
від 12 грудня 2000 року та про зобов'язання
Хмільницького структурного підрозділу
Вінницького ОБТІ зняти з реєстрації
зазначене свідоцтво про право
власності на квартиру за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У 2012 року позивачка звернулася в суд із
позовом до ОСОБА_4, Хмільницької
міської ради, Виконавчого комітету
Хмільницької міської ради, треті особи
- Комунальне підприємство "Вінницьке
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації", Хмільницька міська
рада (орган опіки і піклування) про
визнання частково недійсним рішення
виконкому Хмільницької міської ради
№311 від 23 листопада 2000 року про
визнання недійсним Свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за №3132
від 12 грудня 2000 року та про зобов'язання
Хмільницького структурного підрозділу
Вінницького ОБТІ зняти з реєстрації
зазначене свідоцтво про право
власності на квартиру.

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 14 серпня 2012 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_4 звернулася зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано, позов залишено
без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду
апеляційної інстанції, позивачка
звернулася із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що спірна квартира
була виділена в 1982 році швейною
фабрикою, де працювала ОСОБА_4 та її
сину.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло № 3523 відповідачці
та її сину на праві приватної спільної
сумісної власності належить по 1/2
квартири АДРЕСА_3.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд апеляційної інстанції правильно
посилався на те, що позивачем, без
поважних причин було пропущено,
встановлений статтею 99 КАС України,
шестимісячний строк на звернення з
адміністративним позовом до суду.

Зі справи вбачається, що відповідачкою,
під час розгляду справи в суді першої
інстанції, а саме, 03.04.2012 року, було
подано клопотння про застосування
строку давності для звернення до суду,
в якому остання просила залишити
адміністративний позов без розгляду, з
причин пропуску строку звернення до
суду.

Крім того, позивачкою 03.04.2012 року було
подано до суду заяву про поновлення
пропущеного строку звернення до суду.

За результатом розгляду клопотання
відповідачки про залишення
адміністративного позову без розгляду
та заяви позивачки про поновлення
пропущеного строку звернення до суду,
ухвалою Хмільницького міськрайонного
суду від 03.04.2012 року позивачці
поновлено строк звернення до суду.
Зокрема, підставою для поновленя
пропущеного строку, є те, що ОСОБА_4
порушила усну домовленість з ОСОБА_2 та
звернулась з позовом до суду про
виселення позивача із спірної
квартири. Позивачка не знала та не
могла знати про наміри відповідачки,
тому що позивачка довіряла
відповідачці, оскільки вони являються
родичами.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що позивачка дізналася
про порушення свого права, тобто про
існуваня рішення Хмільницької міської
ради № 311 від 23.11.2000 року про надання
дозволу ОСОБА_4 на приватизацію
квартири АДРЕСА_1, в березні 2011 року. При
цьому, з даним позовом позивачка
звернулася до суду в січні 2012 року, що
свідчить про пропуск встановленого ст.
99 КАС України, строку звернення до суду.

Згідно статті 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції правильно
погодився з доводами відповідачки
відносно того, що в позивачки відсутні
поважні причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції вірно керувався ч. 1 ст. 100 КАС
України, якою передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З огляду на викладене, ухвала суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді