Справа № 2а/1670/11271/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/36350/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2012 року
та постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року
по справі № 2а-1670/11271/11 за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень № від 16
червня 2011 року, яким позивачу
нараховано грошове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб від
зайняття підприємницькою діяльністю
за основним платежем в сумі 10346,67 грн.; №
від 16 червня 2011 року, яким
позивачу нараховано грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем в сумі
45590,56 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 11397,64 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2012 року
у даній справі позов задоволено
частково. Визнано протиправним і
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 16.06.2011
в частині донарахування грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем в
розмірі 31795,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 7948,75
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що посадовими особами ДПІ
у м. Полтаві проведена виїзна планова
документальна перевірка з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
позивачем0.

За результатами зафіксовано порушення
ст. 4, пп.7.2.1 п.7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4, пп.7.4.1 п.7.4.
ст. 7, ст. 4, пп. 7.4.1 пп. 7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону
України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР), п. 12 Наказу ДПА України
«Про порядок затвердження форм
податкової накладної та порядку її
заповнення» від 30.05.1997 року № 165, ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян» №
13-92 від 26.12.1992 року, ст. 7, п.7.1, ст. 19, ст. 22
Закону України від 22 травня 2003 року №
889-IV «Про податок з доходів фізичних
осіб» (далі - Закон № 889-IV), пп.5.3.9 п. 5.3 ст.
5 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР).

За наслідками перевірки та процедури
адміністративного оскарження прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи, за
висновком попередньої планової
документальної перевірки від 30.07.2010
року фінансово - господарської
діяльності позивача за попередній
період, ДПІ у м. Полтаві було прийнято
податкове повідомлення - рішення від
20.08.2010 року №/0, №/1 та
№/1.

Дані рішення позивачем були оскаржені
в судовому порядку. Постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року адміністративний позов було
частково задоволено, а постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2011
року постанова суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
була скасована та в цій частині
прийнято нову постанову, якою повністю
задоволено позовні вимоги.

Отже, вказаними судовими рішенням
надано правову оцінку спірним
податковим повідомленням-рішенням та
підтверджено правомірне формування
позивачем податкового кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2012 року
та постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року
по справі №2а-1670/11271/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.