Справа № 2а-8067/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м.Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 серпня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техенергокомплект" до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м.Києва про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техенергокомплект"
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м.Києва про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 22 листопада 2011
року № та .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 серпня 2012 року адміністративний
позов задоволено частково.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва від 22 листопада 2011 року
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 36761,00 грн., у тому
числі: 29409,00 грн. - основного платежу,
7352,00 грн. - штрафних санкцій.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва від 22 листопада 2011 року
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 83963,00 грн., у
тому числі: 67170,00 грн. - основного
платежу, 16793,00 грн. - штрафних санкцій.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Подільському районі
м.Києва Державної податкової служби
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позову та винести нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі м.Києва проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техенергокомплект" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010
року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Актом від 04
листопада 2011 року №438/23-404/33549340.

Перевіркою встановлено заниження
позивачем ПДВ за листопад 2009 року,
лютий, травень, жовтень 2010 року на суму
209898,00 грн. внаслідок порушення пп. пп.
7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, пп. пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п.
7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та заниження податку
на прибуток на 207819,00 грн. внаслідок
порушення п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5, пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11, п. 16.4, п. 16.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

На підставі встановлених порушень, 22
листопада 2012 року відповідачем
прийнято податкові
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ на 262373,00 грн. (у т.ч.
209898,00 грн. - основний платіж, 52475,00 грн. -
штраф). та №, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
податку на прибуток на 259774,00 грн. (у т.ч.
207819,00 грн. - основний платіж, 51955,00 грн. -
штраф).

Не погоджуючись із даними податковими
повідомленнями-рішеннями та вважаючи
їх протиправними, позивач звернувся з
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
валові витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вищевказаного
Закону, до валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Відповідно до п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», датою
збільшення валових витрат виробництва
(обігу) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Абзацом 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 вищевказаного
Закону передбачено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду зокрема у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу визначено, що документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється у разі отримання
постанови суду (ухвали суду) про
призначення перевірки або постанови
органу дізнання, слід чого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
їх провадженні.

Відповідно до п. 86.9 ст. 86 Податкового
кодексу України, у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи,
проведеною перевіркою, зокрема,
встановлено, що позивачем неправомірно
віднесено 117637,00 грн. до складу валових
витрат за 4 квартал 2009 року, 1 квартал 2010
року та 23527,00 грн. до складу податкового
кредиту з ПДВ за листопад 2009 року, лютий
2010 року по операціям з придбання
товарів у ТОВ "Вільна комерція" на
підставі договорів купівлі-продажу від
28 жовтня 2009 року №28/10-01 та від 25 лютого
2010 року №2502/3, оскільки наявний в
матеріалах кримінальної справи №089003/11
протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_3
підтверджує фіктивність ТОВ "Вільна
комерція".

Також, перевіркою встановлено, що
позивачем неправомірно віднесено 43643,00
грн. до податкового кредиту з ПДВ за
жовтень 2010 року, оскільки свідоцтво
постачальника -ТОВ "Аріябуд" анульовано
10 вересня 2010 року, у зв'язку з чим
останній не вправі був виписувати
податкові накладні.

Крім того, перевіркою встановлено, що
згідно даних системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України
наявні розбіжності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
відповідач не надав доказів існування
на час винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
відповідних судових рішень відносно
інших контрагентів позивача, а саме:
ТОВ "Вільна комерція", ТОВ "Аріябуд", їх
посадових осіб.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що вирок Дарницького
районного суду м. Києва від 20 вересня 2011
року по кримінальній справі №1-844/11 не є
належним доказом, оскільки він не
містить жодних фактичних даних
відносно ТОВ "Вільна комерція" та ТОВ
"Аріябуд".

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідач не довів
наявність відповідних судових рішень в
рамках кримінальної справи №11/089003 щодо
ТОВ "Вільна комерція", ТОВ "Аріябуд", їх
посадових осіб, що вказує на
відсутність визначених п. 86.9 ст. 86
Податкового кодексу України підстав
для прийняття оскаржуваних рішень в
частині нарахування грошових
зобов'язань і штрафних санкцій по
взаємовідносинам між позивачем та ТОВ
"Вільна комерція", ТОВ "Аріябуд".

Також, судом встановлено, що позивач
перебував у господарських
взаємовідносинах з ТОВ "Вільна
комерція" на підставі договорів
купівлі-продажу від 28 жовтня 2009 року
№28/10-01 і від 25 лютого 2010 року №2502/3 та
відніс 117637,00 грн. до складу валових
витрат за 4 квартал 2009 року, 1 квартал 2010
року та 23527,00 грн. до складу податкового
кредиту з ПДВ за листопад 2009 року, лютий
2010 року у зв'язку з придбанням товарів.

Так, на підтвердження здійснення
господарських операцій з ТОВ "Вільна
комерція", сторонами складено
видаткові накладні від 11 листопада 2009
року №29, від 25 лютого 2010 року №2502/3 і
податкові накладні від 02 листопада 2009
року №38, від 11 листопада 2009 року №45, від
25 лютого 2010 року №117, рахунок-фактуру
від 25 лютого 2010 року №2502/03.

Вищевказані документи, як зафіксовано
в акті перевірки, були вилучені слідчим
СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві Давидюком Д.І. згідно протоколу
виїмки 26 квітня 2010 року і до перевірки
не надавалися.

Судом встановлено, що відповідач
звернувся із запитом від 24 жовтня 2011
року №11074/7/23-413 про надання копій
вилучених документів, однак відповідь
не отримав, у зв'язку з чим відповідач
здійснив перевірку без необхідних
первинних документів на підставі
аналізу даних комп'ютерних
автоматизованих систем та податкової
звітності позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає зазначений в акті
висновок про заниження позивачем
податкових зобов'язань з ПДВ у сумі
23527,00 грн. і з податку на прибуток у сумі
29409,00 грн. по відносинах з ТОВ "Вільна
комерція" безпідставним та
необґрунтованим.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про скасування податкових
повідомлень-рішень від 22 листопада 2011
року № та № в частині
нарахування позивачу грошових
зобов'язань по взаємовідносинах з ТОВ
"Вільна комерція" і ТОВ "Аріябуд",
оскільки відповідачем порушено
встановлену п. 86.9 ст. 86 Податкового
кодексу України заборону на їх
прийняття без відповідного рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м.Києва Державної податкової
служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 серпня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 26.03. 2014
року

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.