Справа № 653/3720/13
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 р. Справа № 653/3720/13

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції:
ВЕНГЛЕВСЬКА Н.Б.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Зуєвої Л.Є.

- Шевчук О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Громадської організації
"Незалежна Правозахисна Громадська
Організація "Право на захист" на ухвалу
Генічеського районного суду
Херсонської області від 04 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Громадської організації
"Незалежна Правозахисна Громадська
Організація "Право на захист" до
Директора школи №3 Микитась Тетяни
Дмитрівни про визнання неправомірними
дій, у зв'язку з порушенням права на
отримання публічної інформації та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2013 року Громадська Організація
„Незалежна Правозахисна Громадська
Організація" „Право на захист"
звернулася до суду з адміністративним
позовом, в якому просить визнати дії
розпорядника інформації відповідача
директора школи №3 Микитась Т.Д. за
приховування інформації і ненадання
повної своєчасної відповіді на питання
в інформаційному запиті від 13.11.2013 року
неправомірними та зобов'язати
відповідача в термін п'яти днів надати
відповідь на поставленні питання в
інформаційному запиті від 13.11.2013 року
на адресу м. Генічеськ вул. Сьома
Північна,22.

Ухвалою Генічеського районного суду
Херсонської області від 04 лютого 2014
року провадження у справі за
адміністративним позовом Громадської
Організації Незалежна Правозахисна
Громадська Організація" „Право на
Захист" до Директора школи №3 Микитась
Тетяни Дмитрівни про визнання
неправомірними дій у зв'язку з
порушенням права на отримання
публічної інформації та зобов'язання
вчинити певні дії закрито.

Роз'яснено Громадській Організації
„Незалежна Правозахисна Громадська
Організація „"Право на Захист", що
розгляд таких справ проводиться в
порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі Громадської
організації "Незалежна Правозахисна
Громадська Організація "Право на
захист" ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм процесуального права.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги заявника зверненні до
відповідача, який не є суб'єктом
владних повноважень чи виконавцем
владних управлінських функцій, а тому
така справа не може бути розглянута в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
Громадська організація "Незалежна
Правозахисна Громадська Організація
"Право на захист" звернулась із вимогою
до суду визнати дії розпорядника
інформації відповідача директора
школи №3 Микитась Т.Д. за приховування
інформації і ненадання повної
своєчасної відповіді на питання в
інформаційному запиті від 13.11.2013 року
неправомірними та зобов'язати
відповідача в термін п'яти днів надати
відповідь на поставленні питання в
інформаційному запиті від 13.11.2013 року
на підставі Закону України «Про доступ
до публічної інформації».

Надаючи правову оцінку закриттю
провадження місцевого суду в
адміністративній справі, колегія
суддів зважає на наступне.

Закон України «Про доступ до публічної
інформації» визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених названим законом (ст. 1).

Статтею 12 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» визначено
перелік суб'єктів відносин у сфері
доступу до публічної інформації. До них
відносяться:

1) запитувачі інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти,
визначені у статті 13 цього закону;

3) структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Розпорядниками інформації відповідно
до ст. 13 цього закону є:

1) суб'єкти владних повноважень -
органи державної влади, інші державні
органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають
домінуюче становище на ринку або
наділені спеціальними чи виключними
правами, або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Навчальний заклад, до директора якого
пред'явлено позовні вимоги,
відноситься до системи загальної
середньої освіти, правові,
організаційні та фінансові засади
функціонування і розвитку якої
визначені Законом України «Про
загальну середню освіту».

Згідно ч. 1 ст. 8 названого закону
загальноосвітній навчальний заклад -
навчальний заклад, що забезпечує
реалізацію права громадян на загальну
середню освіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 того ж закону
керівництво загальноосвітнім
навчальним закладом здійснює директор.

У апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що відповідач по
справі вважається розпорядником
публічної інформації на підставі п. 3 ч.
1 ст. 13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», оскільки
виконує делеговані повноваження
суб'єкта владних повноважень у сфері
надання освітніх послуг.

Однак, колегія суддів не погоджується
із таким твердженням позивача,
враховуючи наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, захист суспільних
інтересів та інтересів держави шляхом
оскарження до адміністративного суду
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень можливий
лише у сфері публічно-правових
відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким чином, спори можуть вирішуватись
в порядку адміністративного
судочинства лише за умови, що одним із
учасників спірних правовідносин є
особа, яка здійснює владні
управлінські функції по відношенню до
іншого їх учасника.

З матеріалів позовної заяви не
вбачається які владні управлінські
функції здійснював чи неправомірно
утримувався від їх вчинення відповідач
стосовно позивача у даному випадку.

Також суд зазначає, що предметом спору
у даній справі є інформація, яка, на
переконання суду, є об'єктом цивільних
прав, з наступних підстав.

Статтею 177 Цивільного кодексу України
інформацію віднесено до одного із
об'єктів цивільних прав.

Згідно приписів ст. 200 названого
кодексу, інформацією є документовані
або публічно оголошені відомості про
події та явища, що мали або мають місце
у суспільстві, державі та
навколишньому середовищі. Суб'єкт
відносин у сфері інформації може
вимагати усунення порушень його права
та відшкодування майнової і моральної
шкоди, завданої такими
правопорушеннями.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Виходячи з наведеного, оскільки
Директор школи №3 Микитась Тетяна
Дмитрівна не є суб'єктом владних
повноважень, колегія суддів приходить
до висновку, що даний позов не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Тобто,
в даному випадку немає ознак
публічно-правового спору, наявність
яких відносить такий спір до
юрисдикції адміністративного суду.

Відтак, дана справа не відповідає
нормативному визначенню
адміністративної справи, а тому суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для закриття
провадження в адміністративній справі
з посиланням на те, що вона не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Згідно зі ст. ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні апеляційної скарги, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської
організації "Незалежна Правозахисна
Громадська Організація "Право на
захист" - залишити без задоволення, а
ухвалу Генічеського районного суду
Херсонської області від 04 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: