Справа № 826/3702/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2014 року 15:40
справа №826/3702/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кузьменка В.А., суддів Добрівської Н.А.,
Огурцова О.П., за участю секретаря
Калужського Д.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства "Укртранснафта"доДержавної
фінансової інспекції України
провизнання протиправними і
скасування пунктів вимогиОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
"Укртранснафта" (далі по тексту -
позивач, ПАТ "Укртранснафта")
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції України (далі по
тексту - відповідач, Держфінінспекція
України), в якому просить: визнати
протиправними і скасувати підпункт 2.2
пункту 2 частково, підпункт 2.4 пункту 2,
підпункт 4.1 пункту 4 вимоги
Держфінінспекції України від 05 вересня
2013 року №05-14/1304; 2) визнати протиправним
і скасувати пункт 10 вимоги
Держфінінспекції України від 05 вересня
2013 року №05-14/1304 в частині стягнення
пені у розмірі 3 127,78 грн. з ПАТ
"Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ".
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/3702/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В судовому засіданні 07 квітня 2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представники відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечили; сторонами заявлено спільне
клопотання про розгляд справи у
письмовому провадженні.
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Враховуючи викладене, суд ухвалив
здійснити розгляд справи у порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Держфінінспекцією України проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності ПАТ "Укртранснафта" за
період з 01 липня 2010 року по 01 квітня 2013
року, про що складено відповідний акт
від 18 липня 2013 року №05-21/170 (далі по
тексту - Акт ревізії).
За результатами ревізії
Держфінінспекція України надіслала
позивачу лист від 05 вересня 2013 року
№05-14/1304 "Вимоги про усунення порушень"
(далі по тексту - вимога), в якому серед
- в підпункті 2.2 пункту 2 - ревізією
законності перерахування коштів за
виконані ремонтно-будівельні роботи
встановлено, що внаслідок відображення
в бухгалтерському обліку та оплатити
вартість робіт, яка у порушення вимог
пункту 1 статті 93 Господарського
кодексу України, пунктів 1.2, 1.4, 2.8, 3.1, 3.2,
3.3, 4.2 Правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000), затверджених
наказом Держбуду України від 27 серпня
2000 року №174, безпідставно завищена
підрядними організаціями (ТОВ "БІКОР"),
філії "ПМН" нанесено матеріальної шкоди
(збитків) на загальну суму 195,72 тис. грн.
- в підпункті 2.4 пункту 2 - у результаті
відображення в бухгалтерському обліку
та оплати вартості робіт, яка у
порушення вимог пунктів 1.2, 1.3, 1.33 Правил
визначення вартості будівництва (ДБН
Д.1.1-1-2000), затверджених наказом Держбуду
України від 27 серпня 2000 року №174,
безпідставно завищена підрядним
організаціями (ТОВ "Взаємодія", ТОВ "ІФ
Монолітспецбуд"), філії "ПДМН" нанесено
матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 30,59 тис. грн. (в тому числі
ТОВ "Взаємодія" - 9,18 тис. грн., ТОВ "ІФ
Монолітспецбуд" - 21,41 грн.)
У зв'язку з викладеним вимагається
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані
ремонтно-будівельні роботи (різницю у
вартості виконаних робіт) та стягнути з
підрядних організацій кошти або
забезпечити виконання ними
відповідного обсягу робіт (ТОВ "БІКОР" -
195,72 тис. грн., ТОВ "Взаємодія" - 9,18 тис.
грн., ТОВ "ІФ Монолітспецбуд" - 21,41 грн.).
У випадку неможливості стягнути кошти
із контрагентів у порядку,
встановленому чинним законодавством,
стягнути з осіб, винних у прийнятті
завищених обсягів і вартості робіт та
проведенні зайвих виплат, нанесену
- в підпункті 4.1 пункту 4 - ревізією
законності перерахування коштів за
надані послуги встановлено порушення,
що призвели до матеріальної шкоди
(збитків) внаслідок завищення вартості
послуг у структурних підрозділах
товариства: ТОВ "Монро" в порушення
пункту 1 статті 193 Господарського
кодексу України, частини першої статті
3, частини першої статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" внесено
недостовірні дані до актів наданих
послуг в частині вартості запасних
частин та, як наслідок, завищено
вартість наданих послуг на 78,08 тис. грн.,
які філією "МН "Дружба" оплачену в
повному обсязі, чим нанесено філії
матеріальної шкоди (збитків) на вказану
З огляду на вказане, для повного
усунення порушення вимагається
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не надані послуги
(різницю у вартості наданих послуг) та
стягнути кошти з ТОВ "Монро" в сумі 78,08
- в пункті 10- ревізією оцінки стану
розрахункової дисципліни встановлено,
що внаслідок не нарахування пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання ПАТ
"Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ" по
договору постачання цегли від 18
листопада 2011 року №250 філією "МН
"Дружба" недоотримано доходів на
загальну суму 5,6 тис. грн., чим завдано
матеріальної шкоди (збитків)
відокремленому підрозділу на
зазначену суму. Для усунення вказаного
порушення вимагається стягнути
недоотриману суму штрафних санкцій з
ПАТ "Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ" за
несвоєчасне виконання зобов'язань у
розмірі 5,6 тис. грн.
Позивач вважає, що вимоги
Держфінінспекції України в
оскаржуваній частині є
необґрунтованими, виходячи з
наступного: 1) правомірність стягнення
з ТОВ "БІКОР" збитків на суму 195,72 тис.
грн. спростована рішенням
Господарського суду міста Києва від 05
листопада 2013 року та постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06 лютого 2014
безпідставність вимог про стягнення з
ТОВ "Взаємодія" збитків у сумі 9,18 тис.
грн. та з ТОВ "ІФ Монолітспецбуд"
збитків у сумі 21,41 грн. підтверджена
судовими рішеннями: рішенням
Господарського суду Полтавської
області від 12 грудня 2013 року,
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10 лютого 2014
року по справі №917/2055/13 та рішенням
Господарського суду Луганської
області та Донецького апеляційного
господарського суду по справі №913/2824/13,
відповідно; 3) безпідставність вимог
про стягнення з ТОВ "Монро" збитків в
сумі 78,08 тис. грн. підтверджена рішенням
Господарського суду Рівненської
області від 12 листопада 2013 року по
справі №918/1563/13, залишене без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 05 грудня 2013
року та постановою Вищого
господарського суду України від 04
лютого 2014 року; 4) безпідставність вимог
про стягнення з ПАТ "Холдингова
компанія "ЕКО-ДІМ" штрафних санкцій у
розмірі 5,6 тис. грн. підтверджується
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 26 листопада 2013
року по справі №914/3707/13 та підтверджено
розмір штрафу лише на суму 1 532,22 грн.
Відповідач проти адміністративного
позову заперечив з підстав, викладених
Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту пред'явлених
позовних вимог звертає увагу на
Відповідно до частини другої статті 15
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.
Згідно з пунктами 45, 46 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550, у міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.
Суд звертає увагу, що законодавством не
визначено форми письмової вимоги, яка
приймається за результатами ревізії,
та не встановлено іншої форми рішення
контрольно-ревізійної служби,
прийнятого за результатами ревізії,
ніж письмова вимога.
З викладеного вбачається, що рішенням
контрольно-ревізійної служби,
прийнятого за результатами ревізії, є
письмова вимога, форма якої
законодавством не встановлена.
Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що лист-вимога
Держфінінспекції України від 05 вересня
2013 року №05-14/1304 "Вимоги про усунення
порушень", є рішенням суб'єкта владних
повноважень, що містить обов'язкові для
виконання приписи, дотримання яких
забезпечується правовим механізмом,
тобто, є актом індивідуальної дії.
В частині підпункту 2.2 пункту 2 вимоги
про зобов'язання відобразити в обліку
дебіторську заборгованість за не
виконані ремонтно-будівельні роботи
(різницю у вартості виконаних робіт) та
стягнути з ТОВ "БІКОР" кошти у сумі 195,72
тис. грн. або забезпечити виконання ним
відповідного обсягу робіт, суд звертає
Як зазначено у висновках Акта ревізії,
філією "ПМН" понесені зайві витрати на
суму 195 724,41 грн. щодо виконання ТОВ
"БІКОР" ремонтно-будівельних робіт, у
зв'язку з безпідставним включенням до
вартості виконаних робіт, витрат на
утримання служби замовника (в тому
числі витрати на технічний нагляд), які
не є витратами підрядної організації,
та невірним застосуванням
коефіцієнтів для врахування впливу
умов виконання будівельних та
монтажних робіт (згідно з вимогами ДБН
Д.1.1-2-99 зазначені коефіцієнти повинні
складати К=1,1 на будівельні роботи і К=1,5
Матеріали справи підтверджують, що 18
травня 2009 року між ВАТ "Укртранснафта",
правонаступником якого є ПАТ
"Укртранснафта", в особі директора
філії "Південні магістральні
нафтопроводи" (замовник) та ТОВ "Бікор"
(генпідрядник) укладено договір №18-05/09,
відповідно до якого замовник доручає, а
генпідрядник зобов'язується на власний
ризик власними і залученими силами і
засобами виконати відповідно до умов
цього договору будівельно-монтажні
роботи з капітального ремонту об'єкта
згідно з визначеними об'ємами
розробленого проекту, технічного
завдання на корегування робочого
проекту та затвердженою договірною
ціною. Склад та обсяги робіт, що
доручаються до виконання
генпідряднику визначені замовником у
кошторисах на виконання робіт, що
доручаються генпідряднику (додаток №
4). Склад та обсяги робіт можуть бути
переглянуті в процесі виконання робіт
у разі внесення змін до проектної
документації з урахуванням умов,
викладених в договорі.
Об'єктом є капітальний ремонт
резервуара РВСП - 20 000 № 1 НПС
"Снігурівка" філії "Південні
магістральні нафтопроводи", що
знаходиться за адресою: НПС
"Снігурівка", с. Кобзарці,
Снігурівського району Миколаївської
Пунктом 4.2. договору сторони погодили,
що договірна ціна доручених робіт є
твердою по визначених об'ємах і складає
11 562 522,00 грн. з урахуванням податку на
додану вартість і може бути змінена
керуючись п. 3.3.3.2.ДБН Д.1.1-1-2000 за згодою
сторін. Договірна ціна визначена з
врахуванням вартості матеріалів
поставки генпідрядника, додаткових
робіт згідно дефектного акта №1 та без
урахування матеріалів поставки
замовника. Вартість робіт у актах
виконаних робіт та довідці КБ-3
вказується без врахування вартості
матеріалів поставки замовника. У
відомості ресурсів, яка є обов'язковим
документом, прикладеним до актів, всі
матеріали поставки замовника
включаються з "нульовою ціною". Залишок
невикористаних матеріалів постачання
замовника генпідрядник повертає
замовнику після здачі об'єктів
протягом 5 днів у встановленому
порядку. Звіти про використання даних
матеріалів надаються щомісячно в
момент підписання ф. № КБ-3.
З метою виконання вимоги відповідача
позивач звернуся до Господарського
суду міста Києва з позовом до ТОВ
"БІКОР" про стягнення збитків у розмірі
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05 листопада 2013 року по справі
№910/19685/13, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06 лютого 2014
року, в задоволенні позову відмовлено.

У постанові Київського апеляційного
господарського суду від 06 лютого 2014
року оку по справі №910/19685/13
встановлено, що ТОВ "БІКОР" належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором від 18 травня
2009 року №18-05/09 щодо виконання робіт, та
зазначено наступне: "встановлені
Державною фінансовою інспекцією
України порушення вимог п. п. 1.4.1, 2.8.13,
3.2.3.3 ДБН Д.1.1-1-2000 за рахунок
безпідставного включення до вартості
виконаних робіт, витрат на утримання
служби замовника (в тому числі витрати
на технічний нагляд), які не є витратами
підрядної організації, є
безпідставними, оскільки витрати на
утримання служби замовника (здійснення
технічного нагляду) було включено до
актів прийняття виконаних будівельних
робіт форми КБ-2в у повній
відповідності з затвердженим
сторонами зведеним кошторисом, при
цьому такі витрати понесені
відповідачем за погодженням з
позивачем, що підтверджується
протоколом №1 від 31.05.2011р. спільної
виробничої наради по продовженню робіт
з капітального ремонту РВСп - 20 000 №1 НПС
"Снігурівка", листом позивача № 07-662 від
30.05.2011р., належним чином завірені копії
яких наявні в матеріалах справи. Щодо
встановленого Державною фінансовою
інспекцією України порушення вимог п.
п. 1.2.2, 1.4.1, 1.4.2, 1.4.5, 1.4.7, п. п. 3.2.1, 3.3.9 ДБН
Д.1.1-1-2000 за рахунок невірного
застосування коефіцієнтів для
врахування впливу умов виконання
будівельних та монтажних робіт,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

У витягу з акту ревізії №05-21/170 від
18.07.2013р. зазначено, що проектом
організації будівництва робочого
проекту (3204.01.ОРП.002-ПОБ) по об'єкту
"Капітальний ремонт РВС - 20 000 СП № 1 НПС
"Снігурівка" згідно з вимогами ДБН
Д.1.1-2-99 (додаток Г) зазначені
коефіцієнти повинні складати: К= 1, 1 на
будівельні роботи і К=1, 15 на монтажні
роботи відповідно.

На підставі договору №324/К1 від 04.06.2009р.
на створення проектної документації,
укладеного між відповідачем та ВАТ
"Інститут транспорту нафти",
проектно-кошторисна документація була
відкоригована.

Як вбачається з Пояснювальної записки
тому "Об'єктні та локальні кошториси"
(3204/К1.01.ОРП.002-КД), інв. №46325 Робочого
проекту "Капітальний ремонт РВСП - 20 000
№ 1 НПС "Снігурівка". Коригування
робочого проекту при заміні понтона",
враховуючи умови діючого підприємства
та згідно з вимогами ДБН Д.1.1-2-99 (додаток
Г) на будівельні та монтажні роботи
застосований К=1,25.

В Локальному кошторисі №2-1-2 на
металоконструкції резервуарів (КМ)
Капітальний ремонт РВСП 20 000 № 1 тому 2
"Об'єктні та локальні кошториси"
(3204.01.ОРП.002-КД), інв. № 46325 Робочого
проекту "Капітальний ремонт РВСп - 20 000
№ 1 НПС "Снігурівка". Коригування
робочого проекту при заміні понтона"
також вказано, що коефіцієнт для
урахування впливу умов виконання
будівельних робіт = 1,25; коефіцієнт для
виконання монтажних робіт = 1, 25.

Крім того, листом вих. №01-8/1230 від
04.11.2013р. (належним чином завірена копія
наявна в матеріалах справи ПАТ
"Інститут транспорту нафти" повідомило,
що оскільки роботи виконуються в
основному всередині закритої ємності,
а також всередині каре резервуару на
території діючого підприємства з
наявністю пилу, диму, шкідливих газів
та інших шкідливих речовим, Інститутом
було використано К=1,25 до монтажних та
будівельних робіт згідно п. 3.2. Додатку
Г ДБН Д.1.1-2-99.

Таким чином, твердження апелянта
(позивача) про безпідставне включення
відповідачем до вартості виконаних
робіт витрат на утримання служби
замовника (в тому числі витрат на
технічний нагляд), а також безпідставне
застосування коефіцієнту 1,25 для
урахування впливу умов виконання
будівельних та монтажних робіт, що
встановлено Державною фінансовою
інспекцією України та відображено в
акті ревізії №05-21/170 від 18.07.2013р.,
спростовуються матеріалами справи."

Частина перша статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини правомірності
включення до вартості виконаних робіт
витрат на утримання служби замовника
та застосування у межах спірних
правовідносин коефіцієнта 1,25 є
встановленими та не підлягають
доказуванню.

Отже, висновок Акта ревізії про
безпідставне завищення підрядною
організацією ТОВ "БІКОР" вартості
будівництва та нанесення філії "ПМН"
матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 195,72 тис. грн. є
помилковими, а висунута на його
підставі вимога про зобов'язання
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані
ремонтно-будівельні роботи (різницю у
вартості виконаних робіт) та стягнути з
ТОВ "БІКОР" кошти у сумі 195,72 тис. грн. або
забезпечити виконання ним
відповідного обсягу робіт, є
протиправною.

В частині підпункту 2.4 пункту 2 вимоги
про зобов'язання відобразити в обліку
дебіторську заборгованість за не
виконані ремонтно-будівельні роботи
(різницю у вартості виконаних робіт) та
стягнути з ТОВ "Взаємодія" кошти у
розмірі 9,18 тис. грн. або забезпечити
виконання ним відповідного обсягу
робіт, суд звертає увагу на наступне.

В Акті ревізії зазначено, що внаслідок
оплати завищеної вартості виконаних
підрядних робіт ТОВ "Взаємодія" філії
"ПДМН" завдано матеріальної шкоди
(збитків) на загальну суму 9 183,27 грн. у
зв'язку з включенням до складу акта
виконаних робіт форми КБ-2в за грудень
2011 року, складеного ТОВ "Взаємодія",
подвійної вартості витрат праці на
виконання одних і тих самих робіт через
застосування норм Р12-49-3 "Поліпшене
фарбування полівінілацетатними
водоемульсійними сумішами стін по
штукатурці" та норм Р12-40-8 "Поліпшене
фарбування колером олійним розбіленим
стін по штукатурці" поряд з нормами
Р11-60-1 "Шпатлювання стін шпаклівкою
ізогіпс" та Р11-60-3 "Додавати на кожний 1
мм змінення товщини", та вартості робіт
з улаштування та розбирання внутрішніх
інвентарних риштувань при висоті
приміщень 2,9 м.

Судом встановлено, що повна назва ТОВ
"Взаємодія" є ТОВ "Виробнича фірма
"Взаємодія".

Матеріали справи свідчать, що між ПАТ
"Укртранснафта" в особі Філії
"Придніпровські магістральні
нафтопроводи" та ТОВ "Виробнича фірма
"Взаємодія" укладено договір від 03
серпня 2011 року №23012-11/094-00, відповідно до
якого останній зобов'язується виконати
роботи з ремонту приміщення ЩСУ
підпірної насосної НПС 1 "Кременчук".
Згідно пункту 2.1 договору (в редакції
Додаткової Угоди №1 від 09 грудня 2011
року до договору) вартість усіх робіт
за даним договором становить 41 014,30 грн.

Відповідно до розділу 1 Правил
визначення вартості будівництва ДБН
Д.1.1-1-2000 (далі по тексту - ДБН Д.1.1-1-2000),
затверджених наказом Держбуду України
від 27 серпня 2000 року №174, кошторисні
нормативи - це узагальнена назва
комплексу кошторисних норм, що
об'єднуються в окремі збірники. Разом з
правилами і положеннями, що містять у
собі необхідні вимоги, вони служать для
визначення вартості будівництва.

З обставин справи вбачається, що до
акта виконаних робіт форми КБ-2в за
грудень 2011 року включено вартість
робіт за нормами Р12-49-3 "Поліпшене
фарбування полівінілацетатними
водоемульсійними сумішами стін по
штукатурці" та Р12-40-8 "Поліпшене
фарбування колером олійним розбіленим
стін по штукатурці" поряд з нормами
Р11-60-1 "Шпатлювання стін шпаклівкою
ізогіпс" та Р11-60-3 "Додавати на кожний 1
мм змінення товщини".

Згідно з підпунктами 1.3.3, 1.3.4, 1.4.3.1 ДБН
Д.1.1-1-2000 дія кошторисних нормативів
зберігається протягом періоду між
переходами на нові кошторисні норми.
Перехід на нові кошторисні норми
обумовлюється змінами у сфері
організації будівництва, економічної
політики держави і супроводжується
переробкою всієї системи кошторисних
нормативів.

Кошторисною нормою називається
сукупність ресурсів (трудовитрат, часу
роботи будівельних машин і механізмів,
витрат матеріалів, виробів і
конструкцій), встановлена на прийнятий
вимірювач будівельних або монтажних
робіт, а також конструкцій, виражена, як
правило, у натуральних (фізичних)
величинах або у відносній формі (у
вигляді коефіцієнтів).

Склад і кількість ресурсів у
кошторисних нормах повинні
відповідати останнім досягненням в
галузі технології й організації
будівельного виробництва, сучасному
рівню технічного оснащення
будівельних і монтажних організацій,
відбивати накопичений у будівництві
досвід, а також прогресивні проектні
рішення, матеріали, вироби і
конструкції.

Головна функція кошторисних норм -
визначення нормативної кількості
ресурсів, необхідних для виконання від
повідного виду робіт, як основи для
наступного переходу до вартісних
показників.

У кошторисних нормах враховано повний
комплекс операцій, необхідних для
виконання визначеного виду робіт в
усереднених умовах.

Відповідно до підпункту 1.2.10 Технічної
частини Ресурсних елементних
кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи Збірник 12
"Малярні роботи" ДБН Д.2.4-12-2000 (далі по
тексту - ДБН Д.2.4-12-2000) в групах збірника,
де не приведено опису складу робіт,
передбачена технологія здійснення
фарбувальних робіт, зазначена в
таблицях 1-6.

Так, як видно з таблиці 5 "Фарбування
олійними сумішами нових поверхонь" та
таблиці 6 "Фарбування
полівінілацетатними водоемульсійними
сумішами", при поліпшеному фарбуванні
водоемульсійними сумішами стін по
штукатурці та поліпшеному фарбуванні
колером олійним розбіленим стін по
штукатурці передбачається здійснення
робіт зі першої суцільної шпаклівки,
другої суцільної шпаклівки, шліфовки.

Відповідно до Технічної частини
Ресурсних елементних кошторисних норм
на ремонтно-будівельні роботи Збірник
11 "Штукатурні роботи" ДБН Д.2.4-11-2000 (далі
по тексту - ДБН Д.2.4-11-2000) передбачено
здійснення робіт зі шпатлювання стін
шпаклівкою та з додаванням на кожний 1
мм змінення товщини (норми Р11-60-1 та
Р11-60-3).

Таким чином, на думку суду, здійснення
додатково робіт зі шпатлювання стін за
нормами Р11-60-1 та Р11-60-3 поряд із
виконанням комплексу робіт по
фарбуванню, які також включали в себе
роботи зі шпатлювання стін, за нормами
Р12-49-3 та Р11-60-3, свідчить про
необґрунтоване включення до вартості
підрядних робіт ТОВ "Виробнича фірма
"Взаємодія" подвійної вартості витрат
праці на виконання одних і тих самих
робіт та про підставність оскаржуваної
вимоги у цій частині.

В Акті ревізії також зазначено, що
згідно акта виконаних робіт форми КБ-2в
за грудень 2011 року ТОВ "Виробнича фірма
"Взаємодія" включено вартість робіт з
улаштування та розбирання інвентарних
риштувань при тому, що висота
приміщення ЩСУ підпірної насосної НПС 1
становить 2,9 м.

Відповідно до підпункту 1.2.2 ДБН Д.2.4-12-2000
передбачено, що нормами на фарбування
внутрішніх приміщень та фасадів
враховано здійснення робіт з
інвентарних столиків, стрем'янок і
приставних драбин в приміщеннях
висотою до 4 м. и фасадів до 8 м., а також
використання раніше встановлених
риштовань для суміжних робіт.

Згідно підпункту 1.2.3 ДБН Д.2.4-11-2000 норми
даного збірника передбачають витрати
ресурсів на виконання робіт з
інвентарних столиків, стрем'янок та
приставних драбин при ремонті
штукатурки приміщень висотою (від
підлоги до стелі) до 4 м. и фасадів до 8 м.,
а також використання раніше
встановлених риштовань для суміжних
робіт.

Наведені норми ДБН Д.2.4-12-2000 та ДБН
Д.2.4-11-2000 вказують, що до складу вартості
робіт по влаштуванню інвентарних
столиків, стрем'янок, приставних драбин
або риштовань дозволяється якщо висота
приміщень становить більше 4 м.

Позивач зазначає, що згідно проектної
документації і фактичних обмірів
приміщення ЩСУ підпірної насосної НПС
має односкатну покрівлю на відмітках +4
м. до +4,5 м.; на висоті 2,9 м. установлено
підвісну стелю, для монтажу якої
установлювались металеві трубчасті
риштовання щоб закріпити підвіски до
залізобетонного покриття ЩСУ - 0,4 кВ.

З наданої позивачем копії паспорту
технічного стану будівлі підпірної
насосної станції суд встановив, що
висота приміщення ЩСУ підпірної
насосної НПС становить 2,9 м., що
виключає необхідність включення до
складу вартості підрядних робіт
вартості робіт з улаштування та
розбирання інвентарних риштувань.

Суд не приймає до уваги доводи позивача
про використання риштовань для монтажу
підвісної стелі та закріплення
підвісок до залізобетонного покриття,
оскільки матеріали справи не містять
доказів, які б підтверджували
виконання робіт з влаштування підвісок
для кріплення підвісної стелі та могли
б спростувати висновки Акта ревізії.

За таких підстав суд приходить до
висновку, що оскаржувана вимога в
частині зобов'язання відобразити в
обліку дебіторську заборгованість за
не виконані ремонтно-будівельні роботи
(різницю у вартості виконаних робіт) та
стягнути з ТОВ "Виробнича фірма
"Взаємодія" кошти у розмірі 9,18 тис. грн.
є обґрунтованою.

При цьому суд не приймає до уваги
посилання позивача на рішення
Господарського суду Полтавської
області від 12 грудня 2013 року по справі
№917/2055/13 за позовом ПАТ "Укртранснафта"
до ТОВ "Виробнича фірма "Взаємодія" про
стягнення збитків у розмірі 9 183,27 грн.,
яким відмовлено у задоволенні позову,
виходячи з того, що Господарським судом
Полтавської області не досліджувались
та не аналізувались обставини
виконання підрядних робіт ТОВ
"Виробнича фірма "Взаємодія" та
правомірність включення до акта
виконаних робіт форми КБ-2в за грудень
2011 року вартості тих чи інших робіт або
їх складових.

В частині підпункту 2.4 пункту 2 вимоги
про зобов'язання відобразити в обліку
дебіторську заборгованість за не
виконані ремонтно-будівельні роботи
(різницю у вартості виконаних робіт) та
стягнути з ТОВ "ІФ Монолітспецбуд"
кошти у розмірі 21,41 грн. або забезпечити
виконання ним відповідного обсягу
робіт, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено у висновках Акта ревізії,
перевіркою актів виконаних робіт форми
КБ-2в за 2012-2013 роки, складених ТОВ "ІФ
Монолітспецбуд" по виконаних роботах з
капітального ремонту будівлі ВПЧ-28
ЛВДС "Лисичанськ" на замовлення філії
"ПДМН", встановлено ряд порушень:
необґрунтовано застосовано
підвищувальний коефіцієнт до норм
витрат труда робітників, оскільки при
проведенні капітального ремонту
будівлі ВПЧ-28 ЛВДС "Лисичанськ"
виконувалися роботи з розбирання
залізобетонних перекриттів, знімання
металевих балок перекриття, розбирання
кам'яної кладки стін із цегли, демонтаж
металоконструкцій сходів, площадок,
поручнів, мурування зовнішніх простих
стін із силікатної цегли, монтаж
перекриттів із залізобетонних плит
тощо, що фактично унеможливлює
експлуатацію будівлі за її
функціональним призначенням та
суперечить вимогам техніки безпеки та
охорони праці в будівництві;
безпідставно включено витрати на
установлення та розбирання зовнішніх
металевих інвентарних риштувань при
виконання робіт з улаштування покриття
тренувальної башти та капітального
ремонту покрівлі будівлі пожежного
депо ВПЧ-28.

Матеріали справи підтверджують, що 20
вересня 2012 року між позивачем
(замовник) та ТОВ "ІФ Монолітспецбуд"
(підрядник) укладено договір №01/09-12, за
умовами якого замовник доручає, а
підрядник бере на себе виконання робіт
"Капітальний ремонт будівлі ВПЧ-28 ЛВДС
"Лисичанськ"; вартість робіт за
договором складає 246 133,20 грн.

З метою виконання вимоги відповідача
позивач звернуся до Господарського
суду Луганської області з позовом до
ТОВ "ІФ Монолітспецбуд" про стягнення
збитків у розмірі 21 410,96 грн.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 14 листопада 2013
року по справі №913/2824/13, залишеним без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 22
січня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У рішенні Господарського суду
Луганської області від 14 листопада 2013
року по справі №913/2824/13 встановлено, що
"підвищувальний коефіцієнт 1,2 до норм
витрат труда робітників ТОВ "ІФ
Монолітспецбуд" застосований згідно
ДБН Д.1.1-4-2000, оскільки вказаний
коефіцієнт застосовується при
виконанні ремонтно-будівельних робіт
на покрівлях і фасадах будівель і
споруд, що експлуатуються. Як
вбачається з матеріалів справи,
будівля ДПЧ-28 ЛВДС "Лисичанськ" під час
виконання ремонтних робіт
експлуатувалась за основним
функціональним призначенням на
протязі всього терміну роботи.
Оскільки згідно пункту 7 локального
кошторису №2-1-1, який є невід'ємною
частиною договору, для виконання робіт
по улаштуванню кам'яної кладки
цегляних карнизів в кількості 1,33 м. 3
враховано встановлення та розбирання
зовнішніх інвентарних риштувань,
висота риштувань до 16 м. в кількості 96 м.
2 (пункт 36 локального кошторису №2-1-1), то
витрати ресурсів на улаштування
риштувань обґрунтовано враховано за
нормами збірника 20 "Інші
ремонтно-будівельні роботи", що
відповідає пункту 1.2.10 технічної
частини збірника 3 "Стіни" ДБН Д.2.4.-3.2000."

Частина перша статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини правомірності
застосування у межах спірних
правовідносин підвищувального
коефіцієнта до норм витрат труда
робітників при проведенні
капітального ремонту будівлі ВПЧ-28
ЛВДС "Лисичанськ" та включення витрат
на установлення та розбирання
зовнішніх металевих інвентарних
риштувань при виконання робіт з
улаштування покриття тренувальної
башти та капітального ремонту покрівлі
будівлі пожежного депо ВПЧ-28 є
встановленими та не підлягають
доказуванню.

Отже, висновок Акта ревізії про
безпідставне завищення підрядною
організацією ТОВ "ІФ Монолітспецбуд"
вартості будівництва та нанесення
філії "ПМН" матеріальної шкоди (збитків)
на загальну суму 21,41 тис. грн. є
помилковими, а висунута на його
підставі вимога про зобов'язання
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані
ремонтно-будівельні роботи (різницю у
вартості виконаних робіт) та стягнути з
ТОВ "ІФ Монолітспецбуд" кошти у сумі 21,41
тис. грн. або забезпечити виконання ним
відповідного обсягу робіт, є
протиправною.

Стосовно підпункту 4.1 пункту 4 вимоги
про відображення в обліку дебіторської
заборгованості за не надані послуги
(різницю у вартості наданих послуг) та
стягнення коштів з ТОВ "Монро" в сумі 78,08
тис. грн., колегія суддів зауважує
наступне.

В Акті ревізії зазначається, що в
порушення пунктів 4.3, 4.5 договорів №836
від 01 жовтня 2010 року та №1 від 20 січня 2012
року, статті 193 Господарського кодексу
України, частини 1 статті 3, частини 1
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ТОВ "Монро"
внесено недостовірні дані до актів
виконаних робіт, щодо вартості
запасних частин, та завищено вартість
наданих послуг на 78,1 тис. грн., які
філією "МН "Дружба" оплачені в повному
обсязі.

Вказане порушення базується на тому, що
за даними зустрічної звірки у
ревізійному періоді ТОВ "Монро" на
підставі укладених договорів з філією
"МН "Дружба" надавало послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
машин та устаткування для добувної
промисловості та будівництва. Проте, за
березень, червень, серпень, вересень 2011
року, липень, серпень, жовтень, листопад
та грудень 2012 року з врахуванням актів
виконаних робіт та даних
бухгалтерського обліку, а саме
субрахунку 281 "Товари на складі"
встановлено, що ТОВ "Монро" в акти
виконаних робіт, а саме списання
запасних частин та експлуатації
матеріалів, включено запасні частини,
списання яких відсутнє по даних
бухгалтерського обліку по субрахунку
281 "Товари на складі" ТОВ "Монро" на суму
76 870,75 грн. та встановлено розбіжність
між вартістю запасних частин, вказаних
в актах виконаних робіт, та вартістю,
передбаченою додатками до договорів на
суму 1210,75 гривень.

Як свідчать матеріали справи, 01 жовтня
2010 року ВАТ "Укртранснафта",
правонаступником якого є ПАТ
"Укртранснафта", в особі філії
"Магістральні нафтопроводи "Дружба"
(замовник) та ТОВ "Монро" (виконавець),
уклали договір №836 про надання послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту машин та устаткування для
добувної промисловості та будівництва.

Відповідно до пункту 1.1. договору
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується протягом терміну дії
даного договору прийняти на себе
зобов'язання надати послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
машин та устаткування для добувної
промисловості та будівництва (ремонт
техніки КАТЕРПІЛЛЕР
Ремонтно-будівельного управління
філії "Магістральні нафтопроводи
"Дружба" ВАТ "Укртранснафта") техніки
замовника згідно переліку, який
додається (з зазначенням в ньому типів
і моделей, серійних і реєстраційних
номерів) на умовах даного договору.

Даний договір укладений з переможцем
відкритих торгів на закупівлю послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту машин та устаткування для
добувної промисловості та будівництва
на підставі рішення тендерного
комітету ВАТ "Укртранснафта" у місті
Львові - протокол оцінки тендерних
(цінових) пропозицій №18-оц від 13
вересня 2010 року.

Відповідно до пункту 3.1. договору сума
даного договору складає 800 000,00 грн., в
тому числі податок на додану вартість
133 333,33 грн.

Оплата за надання виконавцем послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту техніки замовника
здійснюється по діючим тарифам
виконавця, які наведені в додатку №3 до
даного договору. Оплата за запасні
частини, які будуть використані
виконавцем при наданні замовнику
послуг з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту техніки
замовника здійснюється по цінах,
наведених в додатку №4 "Вартість
запасних частин" до даного договору. До
початку надання послуг, передбачених
умовами даного договору уповноважений
представник замовника перевіряє
перелік запланованих послуг та
запасних частин, які необхідні для
надання послуг з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту техніки
замовника. По закінченню надання
послуг з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту техніки
замовника виконавець оформляє акт
надання послуг (виконаних робіт), який
складений на підставі
наряду-замовлення виконавця, який
повинен бути підписаний уповноваженою
особою замовника (пункти 4.2.-4.5.
договору).

Розділом 6 Договору №836 визначена
відповідальність сторін за
невиконання його умов.

Так, за невиконання чи неналежне
виконання взятих на себе зобов'язань за
даним договором сторони несуть
відповідальність згідно чинного
законодавства України У випадку
недотримання виконавцем обумовлених
умовами даного договору термінів
надання послуги чи виконання робіт,
виконавець зобов'язується надати
замовнику якісні послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
техніки замовника, виконавець сплачує
замовнику пеню в розмірі 0,5% від
вартості несвоєчасно наданих послуг за
кожен день протермінування (пункт 6.2.
договору).

20 січня 2012 року ПАТ "Укртранснафта", в
особі філії "Магістральні нафтопроводи
"Дружба" (замовник) та ТОВ "Монро"
(виконавець) уклали договір №1 про
надання послуг з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту машин та
устаткування для добувної
промисловості та будівництва.

Відповідно до пункту 1.1. договору
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується протягом терміну дії
даного договору прийняти на себе
зобов'язання надати послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
машин та устаткування для добувної
промисловості та будівництва (ремонт
техніки КАТЕРПІЛЛЕР
Ремонтно-будівельного управління
філії "Магістральні нафтопроводи
"Дружба" ПАТ "Укртранснафта") техніки
замовника згідно переліку, який
додається (з зазначенням в ньому типів
і моделей, серійних і реєстраційних
номерів) на умовах даного договору.

Даний договір укладений з переможцем
відкритих торгів на закупівлю послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту машин та устаткування для
добувної промисловості та будівництва
на підставі рішення тендерного
комітету ПАТ "Укртранснафта" у місті
Львові - протокол оцінки тендерних
(цінових) пропозицій №29 від 22 грудня 2011
року. Відповідно до пункту 3.1. договору
сума даного договору складає 500 000,00
грн., в тому числі податок на додану
вартість 83 333,34 грн.

Відповідно до пункту 2.3. Договору №1, по
закінченню надання послуг з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
техніки замовника виконавець оформляє
акт надання послуг (виконаних робіт),
який був складений на підставі
наряду-замовлення виконавця,який
повинен бути підписаний уповноваженою
особою замовника.

Як визначено пунктами 4.1.-4.5. договору,
розрахунки проводяться шляхом
перерахування замовником на
розрахунковий рахунок виконавця
попередньої оплати (яка вказана в
рахунку-фактурі виконавця
пред'явленого замовнику до оплати)
протягом - 7 банківських днів з моменту
надходження рахунку в бухгалтерію
філії "МН "Дружба" ПАТ "Укртранснафта".
За згодою обох сторін виконавець може
надати замовнику відстрочку платежу по
рахунку. У разі зменшення вартості
послуг з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту виконавець
повертає різницю коштів на
розрахунковий рахунок замовника.
Оплата за надання виконавцем послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту техніки замовника
здійснюється по діючим тарифам
виконавця, які наведені в додатку № 3 до
даного договору. Оплата за запасні
частини, які будуть використані
виконавцем при наданні замовнику
послуг з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту техніки
замовника здійснюється по цінах,
наведених в додатку №4 "Вартість
запасних частин" до даного договору.

Відповідно до положень пунктів 5.2.2.-5.2.3.
договору замовник має право:
контролювати надання виконавцем
послуг з монтажу, технічного
обслуговування та ремонту; зменшувати
обсяг надання послуг з монтажу,
технічного обслуговування та ремонту
та ціну даного договору залежно від
реального фінансування видатків. У
такому разі сторони вносять відповідні
зміни до даного договору.

В частині відповідальності сторін
положення договору №1 ідентичні
положенням договору №836.

З метою виконання вимоги відповідача
позивач звернуся до Господарського
суду Рівненської області з позовом до
ТОВ "Монро" про стягнення збитків у
розмірі 78 081,50 грн.

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 12 листопада 2013
року по справі №918/1563/13, залишеним без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 05
грудня 2013 року та постановою Вищого
господарського суду України від 04
лютого 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У судових рішеннях у справі №918/1563/13
встановлено, що умови, викладені в
договорах від 01 жовтня 2010 року №836 та
від 20 січня 2012 року №1, визначені та
погоджені сторонами; вказані договори
містять умови про предмет, ціну та
строк його дії та інші умови, жодна з
яких не суперечить чинному
законодавству.

Судами не встановлено існування
розбіжностей між вартістю наданих
послуг та запасних частин, зазначеною у
договорах з вартістю наданих послуг та
запасних частин, яка зазначена в актах
виконаних робіт та видаткових
накладних, а вартість наданих послуг,
яка відображена в актах виконаних
робіт, не виходить як за межі, визначені
додатках №3 та №4 до договорів №836 та
№1, так і за межі загальної суми
договору, зазначеної в пункті 3.1 цих
договорів.

Частина перша статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини правомірності
включення до складу загальної вартості
робіт, наданих ТОВ "Монро", вартості
запчастин на суму 76 870,75 грн. є
встановленими та не підлягають
доказуванню.

Крім того, суд звертає увагу, що сума
розбіжності між вартістю запасних
частин, вказаних в актах виконаних
робіт, та вартістю, передбаченою
додатками до договорів, на у розмірі
1210,75 грн. повернена ТОВ "Монро" на
користь філії "Магістральні
нафтопроводи "Дружба", що
підтверджується копією платіжного
доручення від 09 липня 2013 року №3676.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на відсутність в
бухгалтерському обліку ТОВ "Монро"
списання запчастин, оскільки порушення
ТОВ "Монро" правил ведення
бухгалтерського обліку не можуть
свідчити про внесення недостовірних
даних до актів виконаних робіт, та
завищення вартості наданих послуг.

Таким чином, суд вважає, що вимога про
відображення в обліку дебіторської
заборгованості за не надані послуги
(різницю у вартості наданих послуг) та
стягнення коштів з ТОВ "Монро" в сумі 78,08
тис. грн. не підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами та є
протиправною.

В частині пункту 10 вимоги щодо
стягнення з ПАТ "Холдингова компанія
"ЕКО-ДІМ" недоотриманої суми штрафних
санкцій з за несвоєчасне виконання
зобов'язань у розмірі 5,6 тис. грн. суд
звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що 18
лютого 2011 року між ВАТ "Укртранснафта",
правонаступником якого є ПАТ
"Укртранснафта", (постачальник) та ПАТ
"Холдингова компанія "Еко-Дім"
(покупець) укладено договір № 6-ц на
поставку цегли керамічної, відповідно
до пункту 1.1. якого постачальник
зобов'язався виготовляти та
систематично постачати і передавати у
власність покупцю цеглу керамічну
(надалі - товар), а покупець
зобов'язується приймати цей товар та
своєчасно здійснювати його оплату на
умовах даного договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору покупець
оплачує поставлений товар в
національній валюті України за
рахунку, які виставляються по ціні,
передбаченій у специфікації (додаток
№2).

Сторонами визнається, що позивачем
поставлено ПАТ "Холдингова компанія
"Еко-Дім" цеглу керамічну, затарену в
піддони, на загальну суму 3 070 282,83 грн.;
за даним бухгалтерського обліку ПАТ
"Укртранснафта" станом на 31 грудня 2012
року та 01 січня 2013 року обліковується
дебіторська заборгованість перед ПАТ
"Холдингова компанія "Еко-Дім" на суму 20
000,00 грн.

Під час ревізії відповідачем проведено
розрахунок пені та штрафних санкцій за
неналежне виконання договірних
зобов'язань ПАТ "Холдингова компанія
"Еко-Дім" на загальну суму 5 607,12 грн., у
тому числі пеня -4 660,00 грн., втрати від
інфляції - 20,00 грн., проценти за
користування коштами (3% річних) - 927,12
грн.

З метою виконання вимоги відповідача
позивач звернуся до Господарського
суду Рівненської області з позовом до
ПАТ "Холдингова компанія "Еко-Дім" про
стягнення заборгованості у розмірі 5
607,12 грн.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 26 листопада 2013
року по справі №914/3701/13 позов
задоволено частково та стягнуто з ПАТ
"Холдингова компанія "Еко-Дім" на
користь ПАТ "Укртранснафта" в особі
філії "Магістральні нафтопроводи
"Дружба" 1 644,19 грн. пені, 20,00 грн.
інфляційних нарахувань та 927,12 грн. 3%
річних.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 06 березня 2014
року рішення господарського суду
Львівської області від 26 листопада 2013
року скасовано в частині стягнення
пені у сумі 1 644,19 грн. та в цій частині
прийнято нове рішення, яким стягнуто
пеню у розмірі 1 532,22 грн.

Таким чином, постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 06
березня 2014 року підтверджено
правомірність стягнення з ПАТ
"Холдингова компанія "Еко-Дім" на
користь позивача заборгованості в
загальній сумі 2 479,34 грн.

При цьому розраховуючи суму пені у
розмірі 1 532,22 грн., Львівський
апеляційний господарський суд у
постанові від 06 березня 2014 року
встановив наступне: "…як вбачається з
матеріалів справи, товар поставлений
на загальну суму становить 3 070 282,83 грн.
З долученого позивачем журналу
проводок за 01.01.2009-31.12.2012 рр., вбачається,
що відповідач сплатив відповідачу 3 050
282,83 грн. Остання поставка партії
продукції здійснена за накладними
№ від 08.11.2011р. на суму 7 582,00 грн.,
№ від 09.11.2011 р. на суму 7 582,00 грн.,
№ від 09.11.2011 р. на суму 9 920,00 грн., на
загальну суму 20 000,00 грн., за яку
відповідач у відповідності до умов
договору не заплатив.

Наявними матеріалами справи також
підтверджується, що зазначену суму
заборгованості у розмірі 20 000,00 грн.
погашено відповідачем, що
підтверджується дорученням №8432 від
04.06.2013 р.

Відповідно до ст. 193, 265 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. А за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються положення ЦК України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 193, 230 ГК України,
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Таким враховуючи вищенаведені норми
закону та п.5.1 договору, прострочення
заборгованості необхідно обчислювати
з 19.11.2011 р.

Відтак, врахувавши пояснення скаржника
щодо неправильно встановленого
розрахунку пені судом першої
інстанції, а також те, що в рішенні
місцевого господарського суду не
вказано за який період та за яких
підстав судом встановлено суму пені, що
підлягає до стягнення, колегія суддів
здійснила власний перерахунок пені та
прийшла до наступного висновку.

Враховуючи, що шестимісячний період, за
який підлягає до стягнення сума пені є
з 19.11.2011 р. по 19.05.2012 р., а також розмір
подвійної облікової ставки НБУ - 0,040 за
період з 19.11.2011р. по 23.03.2012 р., кількість
прострочених днів - 126 та розмір
подвійної облікової ставки НБУ - 0,042 за
період з 23.03.2012 р. по 19.05.2012 р., кількість
прострочених днів - 57, то сума пені, яка
підлягає до стягнення становить: 1 532,22
грн."

Частина перша статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовими рішеннями по
справі №914/3701/13 доведено
заборгованість ПАТ "Холдингова
компанія "Еко-Дім" перед ПАТ
"Укртранснафта" у розмірі 2 479,34 грн., а не
5 607,12 грн., як помилково вважає
відповідач.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що висновки Акта ревізії про
необхідність стягнення з ПАТ
"Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ"
недоотриманої суми штрафних санкцій за
несвоєчасне виконання зобов'язань у
розмірі 5,6 тис. грн. є помилковими, а
пункт 10 вимога про стягнення з ПАТ
"Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ" штрафних
санкцій вважається обґрунтованою лише
на суму 2 479,34 грн., та підлягає
скасуванню в частині 3 127,78 грн. (5 607,12
грн. - 2 479,34 грн.).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Держфініспекцією
України частково доведена
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних вимог, викладених у листі
від 05 вересня 2013 року №05-14/1304 "Вимоги
про усунення порушень", з урахуванням
вимог встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ПАТ "Укртранснафта" підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного
судочинства, якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства
"Укртранснафта" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
підпункт 2.2 пункту 2 вимоги Державної
фінансової інспекції України
викладеної у листі від 05 вересня 2013
року №05-14/1304 "Вимоги про усунення
порушень", в частині зобов'язання
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані
ремонтно-будівельні роботи (різницю у
вартості виконаних робіт) та стягнути з
ТОВ "БІКОР" кошти у сумі 195,72 тис. грн. або
забезпечити виконання ним
відповідного обсягу робіт.

3. Визнати протиправним та скасувати
підпункт 2.4 пункту 2 вимоги Державної
фінансової інспекції України
викладеної у листі від 05 вересня 2013
року №05-14/1304 "Вимоги про усунення
порушень", в частині зобов'язання
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані
ремонтно-будівельні роботи (різницю у
вартості виконаних робіт) та стягнути з
ТОВ "ІФ Монолітспецбуд" кошти у сумі 21,41
грн. або забезпечити виконання ним
відповідного обсягу робіт.

4. Визнати протиправним та скасувати
підпункт 4.1 пункту 4 вимоги Державної
фінансової інспекції України
викладеної у листі від 05 вересня 2013
року №05-14/1304 "Вимоги про усунення
порушень".

5. Визнати протиправним та скасувати
пункт 10 вимоги Державної фінансової
інспекції України викладеної у листі
від 05 вересня 2013 року №05-14/1304 "Вимоги
про усунення порушень".

6. В іншій частині адміністративного
позову відмовити.

7. Присудити з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства
"Укртранснафта" судові витрати у
розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.А. Кузьменко

Судді
Н.А. Добрівська

О.П. Огурцов