Справа № 815/644/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р. Справа № 815/644/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: ДІСГЛобанов Р.М.
(довіренсть)ПозивачОСОБА_6 (паспорт)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області на Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування наказу та поновлення на
роботі, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
наказу та поновлення на роботі.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області № 340-с
від 04.11.2013р. Зобов'язано Державну
інспекцію сільського господарства в
Одеській області поновити ОСОБА_6 на
посаді начальника відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області. Зобов'язано Державну
інспекцію сільського господарства в
Одеській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_6 середню заробітну
плату за час вимушеного прогулу з
04.11.2013р. по день поновлення на роботі.

Державна інспекція сільського
господарства в Одеській області не
погодившись з постановою суду першої
інстанції, подала апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є необґрунтованим,
незаконним та прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Крім того, відповідач зазначає,
що суд першої інстанції при винесені
оскаржуваного рішення надав невірну
правову оцінку обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
Наказом Державної
сільськогосподарської інспекції в
Одеській області №71-ос від 15.03.2013р.
позивач переведений з посади
заступника начальника управління -
начальника відділу оперативного
контролю за дотриманням вимог
земельного законодавства управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області на
посаду начальника відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
управління контролю за використанням
та охороною земель.

10 квітня 2007 року позивач
прийняв присягу державного службовця
та на час звільнення з посади мав 11 ранг
державного службовця.

Наказом начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області №340-ос
від 04.11.2013р. ОСОБА_6 звільнений з
займаної посади у зв'язку з
систематичним не виконанням посадових
обов'язків та неодноразовим
застосуванням заходів дисциплінарного
стягнення згідно п.3 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для видання
вказаного наказу слугувало видання
наказів Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області: №17/1-к від 18.03.2013р., №50-к від
30.08.2013р., №57-к від 26.09.2013р., №60-к від
22.10.2013р., подання прокуратури Одеської
області від 12.09.2013р. №07/1/2-406вих13,
службова записка від 31.10.2013р., доповідна
начальника відділу кадрового
забезпечення Наливанної Т.В.. від
01.11.2013р. та службова записка начальника
Юридичного відділу Лобанова Р.М. від
01.11.2013р.

Наказами №17/1-к від 18.03.2013р.,
№50-к від 30.08.2013р., №57-к від 26.09.2013р., №60-к
від 22.10.2013р. позивачу оголошена догана
за неналежне виконання посадових
обов'язків.

Наказом № 18-к від 28.03.2014 року
вказані вище догани з позивача були
зняті.

Позивач у день видання
наказу був непрацездатним та звернувся
за отриманням медичної допомоги до
медичного закладу, про що свідчить
листок непрацездатності серія АГЕ
№436062 (а.с.15) та як вбачається з листків
непрацездатності (а.с.16-19) хворів до
01.01.2014р.

В засіданні суду апеляційної
інстанції від 15.04.2014 року оригінали
вказаних вище листків
непрацездатності були досліджені
судом апеляційної інстанції.

Про своє звільнення
позивач дізнався після виходу з
лікарняного в січні 2014р., та доказів
вручення йому копії наказу про
звільнення або трудової книжки з
записом про звільнення раніше
відповідач суду не надав.

Після звільнення позивач трудову
книжку не отримував, вона знаходиться у
відповідача до цього часу, на іншу
роботу не працевлаштовувався, та
допомогу як безробітний не отримував.

Згідно ст. 14 Закону України
«Про державну службу» дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

До службовців, крім дисциплінарних
стягнень, передбачених чинним
законодавством про працю України,
можуть застосовуватися такі заходи
дисциплінарного впливу: попередження
про неповну службову відповідність;
затримка до одного року у присвоєнні
чергового рангу або у призначенні на
вищу посаду.

Відповідно до ст. 30
Закону України «Про державну службу»
від 16.12.1993р. державна служба
припиняється серед іншого на загальних
підставах передбачених Кодексом
законів про працю України.

Згідно ст. 40 КЗпП України
не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.

Як встановлено судом
позивач знаходився на лікарняному в
період з 04.11.2013р. по 31.12.2013р. (а.с. 15-19), а
тому наказ Державної
сільськогосподарської інспекції в
Одеській області №340-ос від 04.11.2013р.,
яким він був звільнений в період
тимчасової непрацездатності є
незаконним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України
при винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Таким чином, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги
позивача щодо поновлення на посаді та
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу підлягають
задоволенню.

Що стосується вимоги про
зобов'язання відповідача виключити
запис із трудової книжки про
звільнення з посади згідно п. 3 ст. 40
КЗпП України, то вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Спільним Наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року №
58 затверджена Інструкція про порядок
ведення трудових книжок працівників
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 17 серпня 1993 р. за N 110).

До трудової книжки
вносяться: відомості про працівника:
прізвище, ім'я та по батькові, дата
народження; відомості про роботу,
переведення на іншу постійну роботу,
звільнення та інше.

У п. 2.10 Інструкції визначено,
що у разі необхідності, наприклад,
зміни запису відомостей про роботу
після зазначення відповідного
порядкового номеру, дати внесення
запису в графі 3 пишеться: "Запис за N
таким-то недійсний. Прийнятий за
такою-то професією (посадою)" і у графі 4
повторюються дата і номер наказу
(розпорядження) власника або
уповноваженого ним органу, запис з
якого неправильно внесений до трудової
книжки. У такому ж порядку визнається
недійсним запис про звільнення і
переведення на іншу постійну роботу у
разі незаконного звільнення або
переведення, установленого органом,
який розглядає трудові спори, і
поновлення на попередній роботі або
зміни формулювання причини звільнення.
Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то
є недійсним, поновлений на попередній
роботі". При зміні формулювання причини
звільнення пишеться: "Запис за N
таким-то є недійсним, звільнений ..." і
зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі
робиться посилання на наказ про
поновлення на роботі або зміну
формулювання причини звільнення.

При наявності в трудовій
книжці запису про звільнення або
переведення на іншу роботу, надалі
визнаної недійсною, на прохання
працівника видається "Дублікат"
трудової книжки без внесення до неї
запису, визнаного недійсним.

Виходячи із
вищевикладеного підприємство після
набрання чинності рішення суду щодо
скасування наказу про звільнення без
додаткового рішення суду вносить до
трудової книжки відповідний запис про
визнання запису про звільнення
недійсним, а не як просить позивач
виключити запис із трудової книжки,
тобто в спосіб не передбачений
нормативним актом, крім того суду не
надано доказів того, що відповідач має
намір не виконати Інструкцію, а тому в
цій частині у задоволенні позову слід
відмовити.

Враховуючи, те що ОСОБА_6 був
звільнений наказом №340-ос від 04.11.2013р. з
посади в період тимчасової
непрацездатності, то наказ є
протиправним та підлягає скасуванню,
та для поновлення порушених прав
відповідач повинен поновити позивача
на займаній посаді та виплатити
середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу.

Під час оцінки оскаржуваних
рішень суд враховує приписи ст. 2 КАС
України, відповідно до якої у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо, пропорційно, зокрема
з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що оскільки наказ Державної
сільськогосподарської інспекції в
Одеській області №340-ос від 04.11.2013р про
звільнення позивача був винесений під
час знаходження останнього на
лікарняному, що суперечить вимогам
КЗпП України, то наказ є протиправним
та підлягає скасуванню, в зв'язку з чим
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року по справі № 815/644/14, - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Ухвалу складено у повному обсязі - 16
квітня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль