Справа № 2-а-8348/11/1412
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-8348/11/1412

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко В.В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді - Шеметенко
Л.П.розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі міста Миколаєва на
постанову Заводського районного суду
міста Миколаєва від 11 листопада 2011 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі міста
Миколаєва про визнання протиправними
та зобов'язання вчинення певних дій ,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі міста Миколаєва та просила
зобов'язати відповідача призначити їй
дострокову пенсію за віком, як матері
дитини-інваліда.

Постановою Заводського районного суду
міста Миколаєва від 11 листопада 2011 року
позов був задоволений.

Не погоджуючись з вказаною постановою
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якої вважає вказану постанову
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року справа призначена до слухання у
порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка є інвалідом дитинства,
підтвердженого корінцем №1к/м на
дитину інваліда від 05.05.2011 року.

08.07.2011 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі міста Миколаєва з
заявою про призначення їй пенсії за
віком, як матері дитини - інваліда з
дитинства, надавши необхідні
документи.

Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі міста Миколаєва
відмовило позивачу в призначенні
пенсії за віком, як матері інваліда з
дитинства, оскільки, дитина визнана
інвалідом з дитинства після досягнення
шестирічного віку.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до восьмирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на пенсію за віком після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 15
років із зарахуванням до стажу часу
догляду за дітьми. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років, які
мають право на одержання соціальної
пенсії.

Відповідно до п.3 розділу XV Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
тимчасово, до прийняття відповідного
закону жінки, які народили п'ятеро або
більше дітей і виховали їх до
шестирічного віку, і матері інвалідів з
дитинства, які виховали їх до цього
віку, мають право на призначення
дострокової пенсії за віком, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, за наявності не менше 15
років страхового стажу. При цьому до
числа інвалідів з дитинства належать
також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до п. в ст. 94 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", соціальні
пенсії призначаються в розмірі 100
процентів мінімального розміру пенсії
за віком дітям-інвалідам віком до 16
років.

Відповідно до п. 24 постанови правління
Пенсійного фонду України від 25
листопада 2005 року № 22-1 «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Порядок) при
призначені пенсій жінкам, які народили
п'ятеро або більше дітей і виховували
їх до восьмирічного віку
(чотирнадцятирічного), з 01.01.2006 -
шестирічного (чотирнадцятирічного)
віку, матерям інвалідів з дитинства,
які виховували їх до цього віку, а
також, у разі відсутності матері або за
її згодою, чоловікам, які здійснювали
виховання п'ятьох або більше дітей чи
дитини- інваліда, факт народження
дитини встановлюється на підставі
свідоцтва про народження, а їх
виховання до зазначеного віку - на
підставі свідоцтва про народження чи
паспорта дитини.

Згідно до п. 25 Порядку, визначено, що
визнання особи інвалідом з дитинства
або дитиною-інвалідом засвідчується
випискою з акта огляду в МСЕК, медичним
висновком установи охорони здоров'я,
посвідченням одержувача допомоги,
довідкою органу, що призначає допомогу,
про період призначення допомоги. У разі
якщо дитина визнана дитиною-інвалідом
після досягнення шестирічного віку,
або інвалідом з дитинства після
досягнення вісімнадцятирічного віку
надається висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
те, що вона мала медичні показання для
визнання її дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку.

Таким чином, пенсійним законодавством
передбачено право на призначення
дострокової пенсії за віком, зокрема, у
випадку виховання інваліда з
дитинства. Наведені правові норми не
містять в якості обов'язкової умови для
призначення такого виду пенсії
встановлення дитині інвалідності до
досягнення нею певного віку ( 6 років),
що спростовує посилання відповідача на
встановлення відповідного статусу
дитині за межами віку, з яким
законодавство пов'язує право на пенсії
матерям інвалідів з дитинства.

Дана правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 29 січня 2014 року у справі №
К/800/63362/13 та постанові від 19 грудня 2013
року у справі № К/800/33825/13.

Таким чином, з урахування приписів
вищезазначених норм позивач
виховувала інваліда з дитинства до
встановленого законом віку, що
обумовлює право позивача на
призначення пенсії за віком, як матері
інваліда з дитинства.

Стосовно посилання відповідача на п.24,
25 Порядку, апеляційний суд зазначає, що
вказаний порядок визначає вимоги до
оформлення документів та порядок
подання цих документів для призначення
(перерахунку) пенсій. Зазначеними
нормами встановлено вимоги до
документів для підтвердження факту
народження дитини (свідоцтво про
народження), її виховання до
зазначеного віку (свідоцтво про
народження чи паспорт дитини),
встановлення інвалідності з дитинства
або встановлення статусу
дитини-інваліда (виписка з акта огляду
в МСЕК, медичний висновок установи
охорони здоров'я). Документи необхідні
для призначення такої пенсії
передбачені цим Порядком були надані
позивачем в повному обсязі. Колегія
суддів зауважує, що вказані норми не
регулюють умови для призначення пенсії
за віком, як матері інваліда з
дитинства. Вказане питання регулює ст.
17 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та п.3 розділу XV Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції , що
позивач має доньку інваліда дитинства,
має вік та стаж, необхідний для
призначенні пенсії тому відповідно до
вимог законодавства має право на
призначення пенсії за віком, як матері
інваліда з дитинства.

Апеляційний суд вважає ,що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене судове рішення першої
інстанції викладено достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України
,за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Виходячи з цього, апеляційний суд
доходить до висновку, що не має підстав
для скасування чи зміни постанови суду
1-ої інстанції.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі міста Миколаєва - залишити без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду міста Миколаєва від 11
листопада 2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копії особам,
які беруть участь у справі, та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Адміністративного Суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом 20
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя
О.О.Кравець

пис/

Судді:
С.Д.Домусчі

Л.П.Шеметенко