Справа № 824/290/14-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/290/14-а

15:55

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Боднарюка О.В.;

за участю секретаря судового
засідання -Антонюка О.В.;

з участю:

представників позивача - Везденко Д.С.,
Зварич І.І.;

представників відповідача - Мельничука
А.А., Волошиної Т.Б.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях до відкритого
акціонерного товариства "Чернівецький
Емальзавод Карпати", про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях (далі-позивач), звернувся з
адміністративним позовом до
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецький Емальзавод Карпати"
(далі-відповідач), про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в розмірі
20963,65 грн.

Позивач обґрунтовуючи позов зазначив,
що ВАТ "Чернівецький Емальзавод
Карпати" має заборгованість по
платежах до Пенсійного фонду, а саме: по
відшкодуванню витрат пов'язаних з
доставкою і виплатою пільгових пенсій
призначених на підставі п. "б" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" колишньому працівнику
підприємства ОСОБА_5.

Борг підприємства перед Пенсійним
фондом України по відшкодуванню витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. "б" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з урахуванням поштового
збору, за період з 09.08.2010 року по 27.01.2014
рік складає 20963,65 грн.

Відповідач, не погоджуючись із
позовними вимогами надав суду письмові
заперечення в яких зазначив, що в
розрахунку суми боргу по ВАТ
"Чернівецький Емальзавод Карпати"
станом на 25.01.2014 року борг складається з
двох частин, а саме з боргу за період з
серпня 2010 року по грудень 2013 року та
боргу за січень 2014 року. До позовної
заяви позивач додав тільки розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій на 2014 рік чим
підтвердив свої вимоги за січень 2014
року на суму 589,77 грн. Розрахунки за 2010 -
2013 роки позивачем до позовної заяви не
надано, а також зазначені розрахунки не
надсилались відповідачу.

Відповідач зазначив, що за період з
09.08.2010 року по 01.01.2014 року застрахованій
особі ОСОБА_5 пенсія нараховувалась на
підставі ст.100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", згідно довідки
виданої управлінням Пенсійного фонду
України в Кіцманському районі "Про
характер виконуваної роботи на
посадах, які дають право на пенсію на
пільгових умовах по списку №2".

Також, відповідач зазначив, що ОСОБА_5
станом на час набрання законної сили
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (01.01.2004 року) не працював на
ВАТ "Чернівецький Емальзавод Карпати".
Застрахована особа звільнилась з
підприємства до 01.01.1992 року за ст.100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

В поданих запереченнях представник
відповідача також посилався на норми
ст.99 КАС України, вказуючи на те, що
позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали в повному
обсязі посилаючись на обставини
викладені в позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти позовних
вимог та просили суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі з підстав
викладених в запереченні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, встановивши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відкрите акціонерне товариство
"Чернівецький Емальзавод Карпати" є
суб'єктом господарювання з 25.12.1991 року
(а.с.6-7) та з 12.11.1992 року взятий на облік в
Пенсійному фонді України як платник
єдиного внеску (а.с.6).

12 квітня 2010 року ОСОБА_5 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 2, однак
заявнику відмовлено в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах по
Списку № 2. Рішенням комісії від 11
червня 2010 року про результати розгляду
заяви ОСОБА_5 зараховано тільки період
роботи з 11.05.1990 по 11.03.1991р.р. до стажу, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за списком №2
відповідно до ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (а.с.63-66).

09 серпня 2010 року ОСОБА_5 повторно
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Кіцманському районі із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за списком № 2
(а.с.67).

На підставі протоколу №689 від 12
листопада 2010 року управління
Пенсійного фонду України в м. Кіцмань
призначена пенсія гр. ОСОБА_5 за віком
на пільгових умовах за списком №2 з 09
серпня 2010 року(а.с. 70).

Згідно із розрахунком суми боргу з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", сума заборгованості за
серпень 2010 року - січень 2014 року по
відповідачу становить 20963,65 грн. (а.с.5).

Вказана заборгованість виникла на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" по пенсіонеру ОСОБА_5, які
направлялись відповідачу в січні 2014
року (а.с. 9-10).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (в
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин), який розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
обов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - Закон №1058).

Відповідно до п.2 Закону №1058,
підприємства та організації з коштів
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій працівникам, зазначеним у ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону
№1058, пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом (тобто до 01.01.2004
року).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" На
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи:

працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важких умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок відшкодування підприємством
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначено Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.03р. №21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України від
16.01.04р. №64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до пп.6.2 п.6 Інструкції,
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи, при цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи 09
серпня 2010 року до управління
Пенсійного фонду України в м. Кіцмань
повторно звернувся гр. ОСОБА_5 з заявою,
щодо призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за списком №2. На
підставі протоколу № 689 від 12 листопада
2010 року управлінням Пенсійного фонду
України в м. Кіцмань призначена пенсія
гр. ОСОБА_5 за віком на пільгових умовах
за списком №2 з 09 серпня 2010 року та
враховано пільговий стаж по наступним
підприємствам: № 1 - 156 днів з 01.01.1992 по
16.07.1992 TOB «Припруття»; №2-110 днів з 12.08.1991
по 31.12.1991 TOB «Припруття»; № 3 - 10 місяців 1
день з 11.05.1990 по 11.03.1991 Завод «Лужани»; №
4 - 6 років 3 місяці 10 днів з 01.02.1984 по
10.03.1990 ВАТ ЧЕ «Карпати»; № 5 - 2 роки 1
місяць 23 дні з 09.11.1981 по 31.12.1983 ВАТ-завод
«Металіст»; № 6 - 4 місяці 7 днів з 27.12.1972
по 03.05.1973 ДП «Лужанський
експериментальний завод».

Підпунктом 6.4 пункту 6 Інструкції
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Заперечуючи проти позову, представники
відповідача посилались на те, що
позивачем допущено порушення вказаних
вище норм Інструкції, оскільки в період
з серпня 2010 року на підприємство не
надсилались розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії. Натомість такі
розрахунки були направлені на
підприємство тільки в січні 2014 року, що
на думку відповідача вказує на те, що
ОСОБА_5 пенсія за віком на пільгових
умовах за списком №2 була призначена
відповідно до ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а тому і немає
підстав для відшкодування
підприємством зазначених витрат.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються особам, які
мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Оцінюючи встановлені обставини справи,
суд погоджується з доводами
відповідача про те, що позивачем було
порушено вимоги пп. 6.4 пункту 6
Інструкції, оскільки в період з серпня
2010 року по грудень 2013 року відповідачу
дійсно такі розрахунки не
направлялись. Як зазначив в ході
судового розгляду справи представник
позивача, таке порушення відбулось
внаслідок системної помилки в
програмному забезпеченні.

Однак, на думку суду, такі порушення не
можуть слугувати підставою для відмови
в задоволенні адміністративного
позову, оскільки сам факт призначення
пільгової пенсії ОСОБА_5 (Протокол №689
від 12 листопада 2010 року) на час розгляду
справи є чинним і не скасованим, а
розрахунки позивачем хоча і з
порушенням строків, направлені
відповідачу в січні 2014 року, в тому
числі і за період з серпня 2010 - грудня 2013
р.р., тому відповідач відповідно до пп.6.8
п.6 Інструкції до 25-го числа повинен був
внести до Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно пп.6.9 п.6 Інструкції, у разі
призначення пенсій на пільгових умовах
особам, які мають необхідний стаж
роботи не за місцем призначення цієї
пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Слід також зазначити, що посилання
представника відповідача на те, що
ОСОБА_5 пенсія призначалась на підставі
ст.100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є безпідставними на
необґрунтованими, оскільки в ході
судового розгляду справи, в тому числі
і під час огляду в судовому засіданні
оригіналів документів особової справи
застрахованої особи ОСОБА_5, не було
встановлено жодного документа (рішення
суб'єкта владних повноважень), який би
підтверджував призначення пенсії
останньому на підставі ст.100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Помилковим є також посилання
відповідача на вимоги ст. 99 КАС України,
оскільки строки визначені цією статтею
не застосовуються при стягненні
заборгованості до органів Пенсійного
фонду.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги щодо стягнення з
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецький Емальзавод Карпати"
заборгованості в розмірі 20963,65 грн. є
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 72, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Чернівецький Емальзавод
Карпати" (ідентифікаційний код 02972440) на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях кошти в сумі 20963,65
грн.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова у повному обсязі
складена 22 квітня 2014 року.

Суддя
О.В.
Боднарюк