Справа № 812/1992/14
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1992/14

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі:

головуючого судді
Тихонова І.В.,

при секретарі
Білоконь Д.І.,

за участю сторін:

прокурора
Петрова Г.В.,

представника позивача не
прибув,

представника відповідача не
прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Луганську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Прокурора м.
Алчевська в інтересах держави в особі
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Комунального підприємства
«Алчевське управління механізації»
про стягнення податкового боргу з
податку на додану вартість у розмірі 226
828, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2014 року Прокурор м. Алчевська
в інтересах держави в особі Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області
звернувся до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Комунального підприємства «Алчевське
управління механізації» про стягнення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 226 828, 00 грн., в
обґрунтування якого зазначив наступне.

Комунальне підприємство «Алчевське
управління механізації» є юридичною
особою, узято на податковий облік в
Алчевській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області 22.08.1996 за № 608. Відповідач
зареєстрований платником податку на
додану вартість 21.07.1997

Станом на 17.03.2014 за період з жовтня 2013
року по січень 2014 року заборгованість
відповідача зі сплати податку на
додану вартість, складає 226 828, 00 грн., що
підтверджується податковими
деклараціями.

Органом державної податкової служби
здійснювалися заходи, передбачені
Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами» № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року,
а саме: направлено першу податкову
вимогу № 1/182 від 02.08.2010 та другу
податкову вимогу № 2/217 від 03.09.2010.

Таким чином, прокурор просить суд
стягнути з Комунального підприємства
«Алчевське управління механізації»
заборгованість зі сплати податку на
додану вартість, штрафних санкцій та
пені в сумі 226 828, 00 грн.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Просив суд позовні вимоги
задовольнити, пояснення надав
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представники позивача та відповідача у
судове засідання не прибули, про дату,
місце та час розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суддя
виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

Судом встановлено, що Комунальне
підприємство «Алчевське управління
механізації» є юридичною особою, узято
на податковий облік в Алчевській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області 22.08.1996
за № 608. Відповідач зареєстрований
платником податку на додану вартість
21.07.1997 (арк. справи 10-12,13).

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54
Комунальне підприємство «Алчевське
управління механізації» подало до
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області податкові декларації з податку
на додану вартість від 18.11.2013 №,
від 18.12.2013 №, від 20.01.2014 № ,
від 20.02.2014 № , якими самостійно
визначено суму податкового
зобов'язання у розмірі 226 828, 00 грн.
(аркуші справи 14-21)

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, що набрав
чинності з 01.01.2011, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг-це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України визначено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з п.57.1 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

До набрання чинності Податковим
кодексом України спеціальним законом з
питань оподаткування, який
установлював порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначав процедуру оскарження дій
органів стягнення був Закон України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до статті 6 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суму податкових зобов'язань у
встановлені законом строки, без
попереднього направлення (вручення)
податкового повідомлення.

Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

На виконання вищезазначених положень
Закону України від 21 грудня 2000 року №
2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» Краснодонською об'єднаною
державною податковою інспекцією в
Луганській області Державної
податкової служби відповідачу було
вручено першу податкову вимогу від 02
серпня 2010 року № 1/182 яка отримана
уповноваженою особою відповідача,
головним бухгалтером Збиглей Л.Д.,
04.08.2010 та другу податкову вимогу від 03
вересня 2010 року № 2/217 яка отримана
уповноваженою особою відповідача,
головним бухгалтером Збиглей Л.Д.,
07.09.2010 (арк. справи 44,45).

Оскільки перша податкова вимога від 02
серпня 2010 року № 1/182 та друга податкова
вимога від 03 вересня 2010 року № 2/217 є
чинними (доказів про відкликання
податкових вимог суду не надано), суд
прийшов до висновку, що органом
державної податкової служби при
зверненні до адміністративного суду з
позовом про стягнення коштів за
податковим боргом дотримані вимоги
пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу
України.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги та
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання органам
державної податкової служби, у розмірі
суми податкового боргу або його
частини (підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Внаслідок того, що відповідач станом на
дату розгляду та вирішення
адміністративного позову вимоги
податкового органу про стягнення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 226 828, 00 грн.,
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню повністю.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до статті 5 Закону України
від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір» від сплати судового збору
звільнений, судові витрати у цій справі
не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора м.
Алчевська в інтересах держави в особі
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Комунального підприємства
«Алчевське управління механізації»
про стягнення податкового боргу з
податку на додану вартість у розмірі 226
828, 00 грн.,- задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Алчевське управління механізації» (
) заборгованість зі
сплати податку на додану вартість в
сумі 226 828,00 грн. (двісті двадцять шість
тисяч вісімсот двадцять вісім гривень
00 копійок).

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови буде складено
та підписано 22 квітня 2014 року.

Суддя
І.В.Тихонов