Справа № 2а/1970/3493/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/47291/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
23.12.2011

та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2012

у справі № 2-а-1970/3393/11 (67058/12/9104)

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Тернопільської
митниці,

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору, Державна митна служба
України,

про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2012, частково задоволено позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (надалі - позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4) до
Тернопільської митниці (надалі -
відповідач), за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
Державної митної служби України,
правонаступником якої є Міністерство
доходів і зборів України. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2011 № 58 в
частині застосування штрафних санкцій,
нарахованих згідно п.54.3.2 ст.54, п.123.1 ст.123
Податкового кодексу України у сумі 2
201,17 грн. по вантажній митній декларації
від 28.03.2011 № 403000007/2011/003355; визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 06.10.2011 № 75 в
частині застосування штрафних санкцій,
нарахованих згідно п.123.2 ст.123
Податкового кодексу України у сумі 8
807,66 грн. по вантажній митній декларації
від 28.03.2011 № 40000007/2011/003355. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли висновку про те, що вугілля
деревної суміші, яке було вивезене з
митної території України на виконання
зовнішньоекономічних договорів, було
упаковане у паперові мішки, відкритий
кінець яких, був зашитий машинним
способом згідно ГОСТу 7657-84, що, у свою
чергу, свідчить про обізнаність
позивача при здійсненні декларування
товару - «мішків паперових», як
зворотної тари з умовним повним
звільненням від оподаткування, про
непридатність ввезених паперових
мішків для багаторазового
використання, а також свідчить про те,
що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 не
планувала їх вивозити у незмінному
стані. Таким чином, відповідачем
встановлено безпідставне застосування
платником податків пільг при
оподаткуванні товару «мішки паперові,
призначені для пакування деревного
вугілля», що призвело до несплати
митних платежів при митному оформленні
товару. У зв'язку з чим, відповідач
правомірно виніс спірні податкові
повідомлення-рішення про визначення
грошового зобов'язання позивачеві зі
сплати податку на додану вартість на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами підприємницької
діяльності, у сумі 21 306,71 грн. Однак,
всупереч п.7 підрозділу 10 Розділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України, відповідачем
застосовано штрафні санкції за
порушення п. 123.1, 123.2 ст.123 Податкового
кодексу України у розмірі, більшому ніж
1 грн. за кожне порушення податкового
законодавства за період з 01 січня по 30
червня 2011 року.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
23.12.2011 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2012 і постановити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі.

Відповідач та третя особа на стороні
відповідача надали письмові
заперечення на касаційну скаргу, в яких
обґрунтовують законність оскаржуваних
судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Тернопільської митниці проведено
невиїзну документальну перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 по
дотриманню митного законодавства
України під час здійснення митного
оформлення товару «мішки паперові для
пакування деревного вугілля, які
використовуються в побуті (гриль,
камінь, барбекю, тощо)» (код згідно УКТ
ЗЕД 481940) та «паперові мішки (зворотна
тара)» (коди згідно УКТ ЗЕД , 481930,
та 481910), митне оформлення яких
проведено згідно вантажних митних
декларацій № 403000001/9/000353 від 27.01.2009, №
403000001/9/002657 від 20.05.2009, № 403000001/2010/002114 від
01.04.2010 та № 403000007/2011/003355 від 28.03.2011.
Результати перевірки відображено в
акті від 20.07.2011 №н/0015/1/403000000/НОМЕР_2.

Вказаною перевіркою встановлено, що
митне оформлення позивачем
задекларованого товару:

«паперові мішки (зворотна тара)»: Grill
Profi, 2,5 кг. 240x150x480 - 20000 шт., виробник:
«Energoprofil sp. Z о. о.», здійснено за кодом
УКТ ЗЕД ; «паперові мішки
(зворотна тара)»: Grill Profi, 10 кг. 100x50x13 - 9000
шт., виробник: «Energoprofil sp. Z о. о.»,
здійснено за кодом УКТ ЗЕД 481930;

«паперові мішки (зворотна тара),
призначені для пакування деревного
вугілля»: Grill Holzkochle, об'єм 2,5 кг. 52x23x13 - 51450
шт., здійснено за кодом УКТ ЗЕД 481940;

«паперові мішки (зворотна тapa)»: LOW PRICE, 2,5
кг. - 49000 шт., виробник: GRILL IMPEXS POLKA Z ORGANICZONA
ODPOWIEDZIALNOSCIA SP.K. Польща, здійснено за
кодом УКТ ЗЕД 481910.

Дані товари поставлялись в Україну
згідно зовнішньоекономічних
контрактів від 16.12.2008 № PL-16/12/08,
укладеного позивачем з фірмою «Energoprofil
sp. Z о. о.», та від 13.03.2011 № PL-13/03/11-IMV - з
фірмою GRILL - IMPEX SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA SP.K.
на поставку деревного вугілля. Згідно
цих контрактів для пакування і
відправки деревного вугілля іноземним
контрагентом надавалась безоплатно
зворотна тара - мішки паперові.

У графі 37 ВМД № 403000001/9/000353 від 27.01.2009, №
403000001/9/002657 від 20.05.2009, № 403000001/2010/002114 від
01.04.2010 задекларовано код особливостей
переміщення товарів через митний
кордон України - «GE», який відповідно до
Класифікатора особливостей
переміщення товарів через митний
кордон України, затвердженого наказом
Держмитслужби від 12.12.2007 № 1048, означає
«Тимчасове ввезення (вивезення)
контейнерів, піддонів, упаковок,
етикеток і марок акцизного збору
відповідно до положень Додатку В.З. до
Конвенції про тимчасове ввезення».

У графі 37 ВМД № 403000007/2011/003355 від 28.03.2011
задекларовано код особливостей
переміщення товарів через митний
кордон України - «ZZ», який відповідно до
Класифікатора особливостей
переміщення товарів через митний
кордон України, затвердженого наказом
Держмитслужби від 12.12.2007 № 1048, означає -
«Інше». При митному оформленні усіх цих
ВМД було застосовано умовне повне
звільнення від оподаткування товару.

Однак, задекларовані за ВМД №
403000001/2010/002114 від 01.04.2010, № 403000001/9/000353 від
27.01.2009, № 403000001/9/002657 від 20.05.2009 та №
403000007/2011/003355 від 28.03.2011 (ставка ввізного
мита - 0 %) товари, згідно заявленої мети
ввезення (для пакування деревного
вугілля), позивач не планував вивозити
у незмінному стані. Крім того, вони не є
тарою, яка придатна для повторного
використання. Тому, при їх декларуванні
не були дотримані умови положень
Додатку В.З. Конвенції про тимчасове
ввезення від 26.06.1990 (Стамбульської
конвенції), ст. 206 Митного кодексу
України, п. 5.17 ст. 5 Закону України від
03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість», абз. «а» пп. 206.2.4, п. 206.2 ст. 206
Податкового кодексу України, що
призвело до неправомірного
застосування умовного повного
звільнення від оподаткування.

На підставі висновків акта перевірки
Тернопільською митницею прийнято:
податкові повідомлення-рішення від
09.09.2011 № 58 та від 06.10.2011 № 75, якими
визначено грошове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій) за
платежем: податок на додану вартість з
товарів, ввезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у розмірі 26 633,39 грн., у тому числі: за
основним платежем - 21 306,71 грн., за
штрафними санкціями - 5 326,68 грн., а також
застосовано штрафні санкції у сумі 21
306,71 грн.

За результатами адміністративного
оскарження податкові
повідомлення-рішення залишено без
змін.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 16.12.2008 між позивачем та
фірмою «Energoprofil sp. Z о. о.» (Польща)
укладено контракт № PL-16/12/08, згідно
якого фізична особа-підприємець ОСОБА_4
продає, а «Energoprofil sp. Z о. о.» купує
вугілля деревної суміші твердих і
м'яких порід в кількості 500 тон в
паперових мішках по 2,5 кг і 300 тон в
паперових мішках по 15 кг. Згідно
доповнення № 1 від 19.12.2008 до контракту №
PL- 16/12/08 від 16.12.2008, паперові мішки
ввозились на митну територію України
на умовах DDU - м. Бережани, Тернопільська
область, безоплатно для упаковки і
відправки деревного вугілля.

На виконання умов контракту № PL-16/12/08
від 16.12.2008 позивачем за вантажними
митними деклараціями:

- № 403000001/9/000353 від 27.01.2009 задекларовано
за кодом 48191000 згідно УКТ ЗЕД товар:
«Паперові мішки (зворотна тара)»: Grill
Profi, 2,5 кг. 240x150x480 - 20000 шт., виробник:
«Energoprofil sp. Z о. о.»;

- № 403000001/9/002657 від 20.05.2009 задекларовано
за кодом 481930 згідно УКТ ЗЕД товар:
«Паперові мішки (зворотна тара)»: Grill
Profi, 10 кг. 100x50x13 - 9000 шт., виробник: «Energoprofil
sp. Z о. о»;

- № 403000001/2010/002114 від 01.04.2010 задекларовано
за кодом 481940 згідно УКТ ЗЕД товар:
«Паперові мішки (зворотна тара),
призначені для пакування деревного
вугілля»: Grill Holzkochle, об'єм 2,5 кг, 52x23x13 - 51450
шт.

Також, 13.03.2011 між позивачем та фірмою
GRILL-IMPEX SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA SP.K. (Польща)
укладено контракт № PL-13/03/11-IMV, згідно
якого фізична особа-підприємець ОСОБА_4
продає, а покупець купує вугілля
деревної суміші твердих і м'яких порід
в кількості 130 тон в паперових мішках по
2,5 кг. Згідно п. 1.3.-1.5 контракту, паперові
мішки ввозились на митну територію
України на умовах DDU - м. Бережани,
Тернопільська область, безоплатно для
упаковки і відправки деревного
вугілля.

На виконання умов контракту № PL-13/03/11-IMV
від 13.03.2011 позивачем за вантажною
митною декларацією № 403000007/2011/003355 від
28.03.2011 задекларовано за кодом 481910
згідно УКТ ЗЕД товар: «Паперові мішки
(зворотна тapa)»: LOW PRICE, 2,5 кг - 49000 шт.,
виробник: GRILL - IMPEXSPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA
SP.K. Польща.

Декларування товару здійснено із
застосуванням пільги - умовного
повного звільнення від оподаткування
податком на додану вартість на суму:

- 2 156,00 грн. по ВМД № 403000001/9/000353
від 27.01.2009;

- 1 371,74 грн. по ВМД № 403000001/9/002657
від 20.05.2009;

- 8 970,31 грн. по ВМД №
403000001/2010/002114 від 01.04.2010;

- 8 808,66 грн. по ВМД №
403000007/2011/003355 від 28.03.2011, всього на суму 21
306,71 грн. (преференція 098 - тимчасове
ввезення майна).

Тобто, товар за вищевказаними ВМД було
задекларовано за ставкою ввізного мита
у розмірі 0 % з умовним повним
звільненням від оподаткування на
підставі положень ст. 206 Митного
кодексу України.

Відповідно до положень ст. 204 Митного
кодексу України, що діяв на момент
виникнення спірних правовідносин,
тимчасове ввезення - це митний режим,
відповідно до якого товари можуть
ввозитися на митну територію України з
обов'язковим наступним поверненням цих
товарів без будь-яких змін, крім
природного зношення чи втрат за
нормальних умов транспортування.

Нормами ст. 206 Митного кодексу України
та Додатками В.1.-В.9, С і D Конвенції про
тимчасове ввезення від 26.06.1990
(Стамбульська Конвенція), визначено
товари, щодо яких може надаватися
дозвіл на тимчасове ввезення з умовним
повним звільненням від оподаткування
та умови надання такого дозволу.

У розділі 1 «Тимчасовий ввіз»
Спеціального додатка G Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур (далі -
Кіотська конвенція), укладеної 18.05.1973
(набрала чинності 25.09.1974), визначено, що
дозвіл на тимчасовий ввіз з повним
умовним звільненням від мита та
податків повинен надаватися стосовно
товарів, перерахованих у додатках до
Конвенції про тимчасове ввезення
(Стамбульська Конвенція), в тому числі:
п. 3) «Контейнери, піддони, упаковки,
зразки та інші товари, що ввозяться в
рамках торгової операції», згадані в
додатку В.З». При цьому, у коментарях
Всесвітньої митної організації до
Кіотської конвенції в Рекомендаціях до
Спеціального додатку G «Тимчасовий
ввіз» зазначено, що положення Додатку
В.З до Конвенції про тимчасове ввезення
застосовується до упаковки, яка
придатна для повторного використання.

Отже, ті паперові мішки, які не придатні
для повторного використання, не
підпадають під визначення
«упакування» у значенні, наведеному в
Додатку В.З до Конвенції, а тому не
можуть ввозитися на митну територію у
режимі тимчасового ввезення з умовним
повним звільненням від оподаткування.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції
про порядок заповнення вантажно-митної
декларації, затвердженої наказом
Держмитслужби України від 09.07.1997 № 307,
первинна тара (упаковка) - це тара
(упаковка), що невіддільна від товару до
його споживання і в якій товар
подається до роздрібного продажу.

Пунктом 2 Порядку збирання, сортування,
транспортування, переробки та
утилізації використаної тари
(упаковки), затвердженого наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
02.10.2001 № 224, визначено терміни:

- упаковка - технічний засіб чи
комплекс засобів з розміщеним у ньому
товаром, який забезпечує захист товару
від пошкоджень та втрат у процесі
транспортування, зберігання та
продажу, а довкілля - від забруднень;

- тара - основний елемент упаковки, що
є виробом для розміщення товару;

- використана тара (упаковка) - тара
(упаковка), яка була застосована для
пакування, транспортування продукції,
що повністю або частково втратила свої
первісні якості і не підлягає
подальшому використанню за своїм
прямим призначенням;

- зворотна тара - тара
багаторазового використання, що
належить до вторинних матеріальних
ресурсів і підлягає повторному
використанню.

Паперові мішки для деревного вугілля,
призначеного для використання в якості
палива, не можуть бути віднесені до
зворотної тари, оскільки не є тарою
багаторазового використання і не
підлягають повторному використанню, що
підтверджується технічними
документами, які регламентують
виробництво вугілля деревного,
упаковку, маркування, транспортування
та зберігання продуктів лісохімічних,
мішків паперових, призначених для
сипучої та штучної продукції, а саме:

- ГОСТ 7657-84 «Вугілля деревне. Технічні
умови», відповідно до п. 5.1 розділу 5
«Пакування, маркування,
транспортування та зберігання» якого
передбачено, що вугілля деревне
поставляється в упакованому вигляді
або насипом, упаковується у паперові
мішки по ГОСТ 2226, які зашиваються або
зав'язуються;

- ГОСТ 28670-90 «Продукти лісохімічні.
Пакування, маркування, транспортування
і зберігання», пунктом 1.1 якого
передбачено, що для пакування
лісохімічних продуктів застосовують
споживчу і транспортну тару, та п. 1.11
передбачено, що при пакуванні у
паперові мішки відкритий кінець мішка
має бути зашитий машинним способом;

- ГОСТ 2226-88 «Мішки паперові. Технічні
умови», пп. 5.2.4 п. 5.2 якого передбачено,
що заповнені відкриті мішки повинні
зашиватися на швейних машинах класу 38-А
або інших аналогічних спеціально
пристосованих для цього машинах.

Відповідно до ст. 685 Цивільного кодексу
України передбачено, що продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар
у тарі та (або) в упаковці, якщо інше не
встановлено договором купівлі-продажу
або не випливає із суті зобов'язання,
товар повинен бути переданий у тарі та
(або) упакований звичайним для нього
способом в упаковку, а за їх
відсутності - способом, який забезпечує
схоронність товару цього роду за
звичайних умов зберігання і
транспортування, якщо договором
купівлі-продажу не встановлено вимог
щодо тари та (або) упаковки, та
продавець, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язаний передати покупцеві товар
у тарі та (або) в упаковці, які
відповідають вимогам, встановленим
актами цивільного законодавства.

Враховуючи викладене та зважаючи на те,
що зовнішньоекономічним договором
передбачено поставку товару - вугілля
деревного в упаковці, наданій покупцем,
мішки паперові для пакування вугілля
деревного не є тарою зворотною у
розумінні поняття «тара
багаторазового використання», а є
умовою пакування товару на експорт
згідно зовнішньоекономічного
договору.

За вказаних обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
те, що позивачем безпідставно
застосовано пільги в оподаткуванні
товару «мішки паперові, призначені для
пакування деревного вугілля», що
призвело до несплати митних платежів
при митному оформленні товару.

Як встановлено пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу
України у разі, якщо контролюючий орган
самостійно визначає суми податкового
зобов'язання на підставах, визначених
пп.54.3.6 п. 54.3 статті 54 Кодексу, зазначене
тягне за собою накладання на платника
податків штрафу в розмірі 25 % суми
нарахованого податкового зобов'язання.

Як встановлено п.123.2 ст.123 Податкового
кодексу України, використання
платником податків (посадовими особами
платника податків) сум, що не сплачені
до бюджету внаслідок отримання
(застосування) податкової пільги, не за
призначенням та/або всупереч умовам чи
цілям її надання згідно із законом з
питань відповідного податку, збору
(обов'язкового платежу) додатково до
штрафів, передбачених п. 123.1 цієї
статті, тягне за собою стягнення до
бюджету суми податків, зборів
(обов'язкових платежів), що підлягали
нарахуванню без застосування
податкової пільги. Сплата штрафу не
звільняє таких осіб від
відповідальності за умисне ухилення
від оподаткування.

Відповідно до п. 7 підрозділу 10 Розділу
XX «Перехідні положення» Податкового
кодексу України штрафні санкції за
порушення податкового законодавства
за період з 01 січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

У зв'язку з вищезазначеним, колегія
суддів погоджується з висновком судів
першої та апеляційної інстанцій про те,
що відповідач правомірно виніс спірні
податкові повідомлення-рішення про
визначення грошового зобов'язання
позивачеві по сплаті податку на додану
вартість у розмірі 21 306,71 грн., однак
всупереч п. 7 підрозділу 10 Розділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України застосував штрафні
санкції у розмірі більшому, ніж 1 грн.,
що призвело до обґрунтованого
скасування судами податкового
повідомлення-рішення від 09.09.2011 № 58 в
частині 2 201,17 грн. штрафних санкцій та
податкового повідомлення-рішення від
06.10.2011 № 75 в частині 8 807,66 грн. штрафних
санкцій.

Відтак, доводи касаційної скарги не
дають підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

2. Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 23.12.2011 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2012 у
справі № 2-а-1970/3393/11 (67058/12/9104) залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис) Л.І. Бившева (підпис)Т.М.
Шипуліна