Справа № 2а-1112/10
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа № 9104/31384/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Хобор Р. Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано -
Франківського міського суду Івано -
Франківської області від 19 липня 2010
року по справі №2а - 1112/10 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради про визнання
неправомірними дій по відмові
забезпечити письмовою інформацією та
відмові реагувати на звернення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Івано -
Франківського міського суду Івано -
Франківської області з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради і просила
визнати дії виконавчого комітету Івано
- Франківської міської ради по відмові
надати необхідну письмову інформацію
та реагувати на її звернення від 27
серпня 2009 року неправомірними та
прийняти постанову, якою зобов'язати
відповідача забезпечити її копією
рішення про скасування попереднього
рішення відповідача від 21 червня 2005
року за №174.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27
серпня 2009 року позивач звернулася до
відповідача з відповідною заявою, в
якій просила забезпечити її копією
рішення відповідача про скасування
попереднього рішення від 21 червня 2005
року, на яке не отримала жодного
реагування. Небажання забезпечити
копією необхідного рішення
відповідача є порушенням дії ст. 32
Закону України «Про звернення
громадян». Тому, вважає такі дії
неправомірними.

Постановою Івано - Франківського
міського суду Івано - Франківської
області від 19 липня 2010 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради про визнання
неправомірними дій по відмові
забезпечити письмовою інформацією та
відмові реагувати на звернення від
27.08.2009 року, зобов'язання забезпечити
копією рішення про скасування
попереднього рішення Виконавчого
комітету Івано - Франківської міської
ради від 21 червня 2005 року №174 -
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подала до
Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу на вищевказану постанову суду
першої інстанції і посилаючись на
недоведеність обставин справи, що
мають значення для справи, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
відсутність в матеріалах справи
завіреного протокольною частиною чи
відділом звернень громадян витягу
відправки долученого документу саме
поштовим шляхом, є порушенням дії п. 4
ст. 70 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(позивач по справі) в судове засідання
не прибула, а також не направив в судове
засідання представника відповідач,
хоча сторони були належним чином та у
встановленому законом порядку
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

При цьому, від сторін відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

Тому, відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши суддю - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив з того, що
звернення позивача було розглянуте
керуючим справами виконавчого
комітету Івано - Франківської міської
ради 15 вересня 2009 року з направленням
на адресу позивача повідомлення про
наслідки такого розгляду. Відповідь на
звернення позивача надана
відповідачем у строки, визначені
чинним законодавством, тому в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, 27 серпня 2009 року ОСОБА_1
звернулася до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради із
заявою про досудове отримання
інформації, в якій просить забезпечити
її копією рішення виконавчого комітету
Івано - Франківської міської ради про
анулювання попереднього рішення від 21
червня 2005 року або інформацією про його
відсутність в 15 - денний строк поштовим
шляхом.

Відповідачем представлено відповідь
на звернення позивача №С/1141 від 15
вересня 2009 року за підписом керуючого
справами виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради. Відповідь
містила інформацію про те, що рішення
виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради від 21 червня
2005 року №174 виконавчим комітетом Івано
- Франківської міської ради не
відмінялося. Вищевказане рішення
скасовано Львівським апеляційним
адміністративним судом 04 жовтня 2007
року (справа №2а - 1965/07).

З урахуванням фактичних обставин
справи, колегія суддів апеляційного
суду звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян» громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально - економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 18 цього Закону
громадянин, який звернувся із заявою чи
скаргою до органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян,
засобів масової інформації, посадових
осіб, має право: одержати письмову
відповідь про результати розгляду
заяви чи скарги.

Крім цього стаття 19 цього Закону
зобов'язує органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень окрім іншого зобов'язані
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги, також
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

У відповідності до ст. 20 цього ж Закону
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем в підтвердження
правомірності своїх дій представлено
відповідь на звернення позивача №С/1141
від 15 вересня 2009 року за підписом
керуючого справами Виконавчого
комітету Івано - Франківської міської
ради.

Проте, ні копії витягу з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції, ні
будь - яких інших достовірних доказів
направлення позивачу відповіді на її
звернення Виконавчим комітетом Івано -
Франківської міської ради надано не
було.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виконавчим комітетом Івано -
Франківської міської ради не було
надано достатньо беззаперечних
доказів в обґрунтування правомірності
своїх дій, і зокрема, щодо розгляду
звернення в тому числі і у визначений
строк та письмового повідомлення
позивача, оскільки в контексті
вищевказаних статей Кодексу
адміністративного судочинства України
та Закону України «Про звернення
громадян» обов'язок органу, який
розглядає звернення (заяву) письмово
повідомляти заявника про результати
розгляду заяви повинен бути виконаний
з урахуванням забезпечення реалізації
права особи на отримання такої
відповіді. Проте, як було зазначено
вище, будь - яких доказів доведення до
відома позивача змісту відповіді від 15
вересня 2009 року не представлено.

Тому колегія суддів апеляційного суду
вважає, що виконавчий комітет Івано -
Франківської міської ради, як суб'єкт
владних повноважень, у відповідності
до ст. 71 ч. 2 Кодексу адміністративного
судочинства не надав суду достатніх та
беззаперечних доказів розгляду заяви
позивача у визначений строк і
відповідно не підтвердив
правомірності своїх дій.

Щодо зобов'язання відповідача
забезпечити позивача копією рішення
про скасування попереднього рішення
відповідача від 21 червня 2005 року за №174,
то цей обов'язок в даному випадку не
належить до компетенції відповідача,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, вищевказане рішення скасовано
Львівським апеляційним
адміністративним судом 04 жовтня 2007
року (справа №22а - 1965/07). Про це позивач
була проінформовано в ході розгляду
справи судом першої інстанції, як
вбачається із матеріалів справи - після
01 червня 2010 року. Тому, в задоволенні
цієї частини позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції не дотримався
зазначених вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, враховуючи, що
постанова суду першої інстанції
винесена з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи
та недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, що
призвело до неправильного вирішення
справи, то апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення, а
оскаржувану постанову слід скасувати
та прийняти нову постанову з
урахуванням вищевикладених мотивів.

Вирішуючи позовні вимоги, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
положень ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноважень суду при вирішенні
справі, зокрема у випадку прийняття
рішення про задоволення позовних
вимог. Зокрема, суд може визнати
протиправною бездітність відповідач, а
також прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання прав особи.
Тому, з урахування викладене них
мотивів слід визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
розгляду у визначений строку заяви
позивача та ненадання позивачу
відповіді на її заяву.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254,
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Івано - Франківського
міського суду Івано - Франківської
області від 19 липня 2010 року по справі
№2а - 1112/10 скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради щодо не
розгляду у визначений ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян» строк
заяви ОСОБА_1 від 27 серпня 2009 року та не
виконання передбаченого ст. 19 Закону
України «Про звернення громадян»
обов'язку письмового повідомлення
ОСОБА_1 про результати розгляду заяви.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
постанови особам, які беруть участь у
справі і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

Р. Б. Хобор