Справа № 813/2087/13а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.
Справа № 876/8125/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Затолочного В. С., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2013 року у справі № 813/2087/13а за
позовом ОСОБА_1 до Академії Сухопутних
військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного
про стягнення компенсації за
неотримане речове майно,

в с т а н о в и в :

21 березня 2013 року позивач звернувся в
суд із позовною заявою до Академії
сухопутних військ імені гетьмана Петра
Сагайдачного про стягнення грошової
компенсації за неотримане речове майно
в розмірі 6649,78 грн.

Позов мотивований тим, що він проходила
службу у Академії сухопутних військ
імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Наказом Міністра оборони України №931
позивача звільнено в запас за
підпунктом «г» пункту 6 статті 26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» та виключено зі
списків особового складу частини.
Однак, відповідач при звільненні не
виплатив заборгованість за належне
позивачу речове майно в загальній сумі
6649,78 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю, оскільки судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає в апеляційній скарзі,
що судом при винесенні рішення не було
взято до уваги положення постанови
Кабінету Міністрів України №1444 від 28
жовтня 2004 року «Про забезпеченням
речовим майном військовослужбовців
Збройних Сил України у мирний час» та
статті 9 Закону України «Про збройні
сили України».

Позивач в судовому засіданні надав
пояснення, підтримав апеляційну
скаргу, просив рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Колегія суддів, вислухавши суддю
доповідача, пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач проходив
військову службу у Академії Сухопутних
військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного.

Наказом №913 від 16 листопада 2012 року
позивача звільнено в запас відповідно
до статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» за пунктом «г» частини 6 (у
зв'язку з скороченням штату). Наказом
начальника Академії Сухопутних військ
ім. Гетьмана Петра Сагайдачного №235 від
29 листопада 2012 року позивача виключено
зі списків особового складу частини. З
даного наказу зрозуміло, що
відповідачем не було виплачено грошову
компенсацію за своєчасно невидане
речове майно на загальну суму 6649,78 грн.

Відповідно до частин першої та другої
статті 9-1 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» (в редакції станом на час
виникнення спірних відносин)
продовольче та речове забезпечення
військовослужбовців здійснюється за
нормами і в терміни, що встановлюються
Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом або
перебувають на кадровій військовій
службі, мають право на отримання
замість належних їм за нормами
забезпечення предметів речового майна
грошової компенсації в розмірі
вартості зазначених предметів. Порядок
виплати грошової компенсації
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Порядок виплати грошової компенсації
за неотримане речове майно
встановлений Положенням про порядок
речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 28 жовтня 2004 року
№1444.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
України «Про соціальний захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» військовослужбовці одержують
за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і
продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Положення частини другої статті 9-1
зазначеного Закону регулюють порядок
виплати компенсації замість речового
майна військовослужбовцями, які
проходять військову службу за
контрактом або перебувають на кадровій
військовій службі, і не поширюються на
військовослужбовців, звільнених з
військової служби.

З січня 2001 року набула чинності стаття
16 Закону України "Про Збройні Сили
України", якою військовослужбовцям
гарантувалося одержання за рахунок
держави житла, фінансового, речового,
продовольчого, медичного (у тому числі
санаторно-курортного) та інших видів
забезпечення у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України і враховують характер та умови
службової діяльності, стимулюють
заінтересованість громадян України у
військовій службі. Зазначений Закон не
передбачав отримання грошової
компенсації за неотримане речове
забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1444, на яку посилається позивач,
обґрунтовуючи позовні вимоги,
затверджено Положення про порядок
речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час, відповідно до пункту 27 якого
військовослужбовці, звільнені у запас
або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням
можуть отримати речове майно, яке вони
не отримали під час звільнення, або
грошову компенсацію за нього за цінами
на день підписання наказу про
звільнення. Зазначеним особам,
звільненим у запас або відставку після
закінчення строку контракту, за
належне їм, але не отримане протягом
дії контракту речове майно
виплачується грошова компенсація
пропорційно часу, що минув з дня
виникнення права на отримання цього
майна до дати закінчення контракту, або
видається речове майно на суму
грошової компенсації. У разі
звільнення у запас військовослужбовцю
видається речовий атестат, який
додається до особової справи. Якщо
протягом 12 місяців після звільнення
військовослужбовець буде призваний із
запасу, до його забезпечення
зараховується раніше отримане речове
майно. Постанова набула чинності в день
її прийняття.

Колегія суддів вважає, що посилання на
вищезазначену постанову Кабінету
Міністрів України є безпідставними,
так як нею визначено порядок та розміри
грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців, а не
поновлено право позивача на отримання
грошової компенсації замість
неодержаного речового майна, яке було
призупинено Законом України "Про деякі
заходи, щодо економії бюджетних коштів"
від 17 лютого 2000 року.

За таких обставин, правові підстави для
задоволення позову щодо стягнення на
користь позивача грошової компенсації
замість неодержаного речового майна в
суду відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи питання про повернення
позовної заяви, прийняв судове рішення
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а відтак подана
апеляційна скарга не належить до
задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 197, 199,202, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2013 року у справі № 813/2087/13а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Затолочний В. С.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 4 квітня
2014 року