Справа № 816/1001/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/1001/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2014 року Миргородська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку в сумі 1 760,65 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Миргородська ОДПІ посилалась на те,
що за відповідачем рахується
вищевказаний податковий борг, який
виник в результаті несплати поточних
платежів за січень - грудень 2013 року в
сумі 229,40 грн. щомісячно, та за січень -
лютий 2014 року в сумі 243,60 грн. щомісячно.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Миргородською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 25.09.2013 року №58-17,
яку позивачем було направлено на
адресу ФОП ОСОБА_1 згідно даних ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим та
підлягає сплаті . Оскільки
відповідачем вимоги Миргородської
ОДПІ залишено без задоволення, позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення зазначеного податкового
боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надіслав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився , хоча у справі наявні докази,
що він належним чином повідомлявся
про дату, час та місце судового
розгляду, причини неявки суду не
повідомив, а ні заперечень проти
позову, а ні клопотання про відкладення
чи розгляд справи без його участі не
надав.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1
) зареєстрований у встановленому
законом порядку як фізична особа -
підприємець 22.05.1997 року та перебуває
на податковому обліку в Миргородській
ОДПІ з 22.05.1997 року за №847.

Відповідач перейшов на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності з 2012 року, на підставі
поданої ним заяви про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
13.01.2012 року.

Згідно із даними Миргородської ОДПІ,
за відповідачем рахується податковий
борг з єдиного податку за січень -
грудень 2013 року та за січень - лютий 2014
року в сумі 1 760,65 грн. за щомісячним
платежем в розмірі 229,40 грн. та 243,60 грн.
відповідно, який виник внаслідок
несплати відповідачем поточних
зобов'язань, визначених у
відповідності до вимог п.293.2 ст.293
Податкового кодексу України.

Крім того, на суму несплаченого
грошового зобов'язання на підставі
ст.129 Податкового кодексу України
нараховано пеню в сумі 13,57 грн.

Згідно даних Миргородської ОДПІ, на
даний час податковий борг з єдиного
податку в сумі 1 760,65 грн. відповідачем
не погашено, відтак, як на думку
позивача, підлягає стягненню в
судовому порядку.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до п. 293.1 ст. 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі -мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу
України, фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб -підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць:

1) для першої групи платників
єдиного податку - у межах від 1 до 10
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати;

2) для другої групи платників
єдиного податку - у межах від 2 до 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

В заяві платника, ФОП ОСОБА_1 вказано
види діяльності за КВЕД : 50.2 - ремонт та
технічне обслуговування автомобілів,
52,62 - роздрібна торгівля.

Відповідно до п. 293.6. ст. 293 Податкового
кодексу України, у разі здійснення
платниками єдиного податку першої і
другої груп кількох видів
господарської діяльності,
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
для таких видів господарської
діяльності.

По даному виду господарської
діяльності, відповідно до рішення
Миргородської міської ради
Полтавської області від 16.01.2012р. "Про
затвердження Положення про єдиний
податок", встановлено з 01.01.2012 р. ставку
єдиного податку для фізичних
осіб-підприємців в розмірі 20 %
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного (податкового року).

Виходячи з того, що згідно ст. 8 Закону
України "Про державний бюджет на 2013
рік", мінімальна заробітна плата станом
на 01.01.2013 року становила 1147,00 грн.,
розмір грошового зобов'язання по
єдиному податку для фізичних осіб -
підприємців у 2013 році встановлено в
сумі 229,40 грн.

Розмір грошового зобов'язання по
єдиному податку для фізичних осіб -
підприємців у 2014 році встановлено в
сумі 243,60 грн.

Згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

В порушення вказаної норми,
відповідачем грошові зобов'язання
сплачено не було.

Таким чином, вказана сума є
узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

Згідно з п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129
Податкового кодексу України
встановлено, що після закінчення
встановлених строків погашення
узгодженого податкового зобов'язання
на суму податкового боргу
нараховується пеня.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Миргородською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 25.09.2013 року №58-17
на суму 585,25 грн., яку позивачем було
направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 згідно
даних ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача ФОП ОСОБА_1
виконано не було, суму узгодженого
грошового зобов'язання в розмірі 1 760,65
грн. до бюджету не сплачено, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 1 760,65 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь місцевого бюджету м.
Миргорода податковий борг з єдиного
податку в сумі 1 760,65 грн. (одна тисяча
сімсот шістдесят гривень шістдесят
п'ять копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков