Справа № 826/12299/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Київської міської ради,
Заступника директора Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації Іващенка
Віктора Михайловича про визнання
протиправними дій, та зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міської ради,
Заступника директора Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації Іващенка В.М.
про визнання протиправними дії щодо
порушення процедури розгляду його
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки) у межах
норм безоплатної приватизації
орієнтовною площею 0,10 га в межах міста
Києва; зобов'язання Київську міську
раду винести на засідання сесії
Київської міської ради та розглянути
його клопотання про виділення та
передачу йому у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки) у межах норм
безоплатної приватизації орієнтовною
площею 0,10 га в межах міста Києва у
відповідності до норм чинного
законодавства та надати мотивовану
відповідь за результатами розгляду
клопотання; стягнення з Київської
міської ради витрати на правову
допомогу у розмірі 700 (сімсот) грн.00 коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне встановлення судом першої
інстанції фактичних обставин по
справі, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
листопада 2013 року та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 07
червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Київської міської ради з клопотанням в
порядку ст.118 Земельного кодексу
України від 22.05.2013 р. (вх. №08/П-1912), в
якому просив визначити без його
погодження та виділити йому земельну
ділянку орієнтовним розміром до 0,10 га в
межах міста Києва з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

21.06.2013 р. заступником Директора
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) Іващенком В.М. надано
позивачу відповідь, викладену в листі
№3, в якому повідомлено про
розгляд клопотання позивача щодо
передачі у приватну власність
земельної ділянки та вказано, що
зазначене клопотання позивача не
відповідає вимогам ст.21 Рішення
Київради від 28.02.2013 №63/9120 "Про
Тимчасовий порядок передачі (надання)
земельних ділянок у користування або у
власність із земель комунальної
власності в місті Києві", а також
вказано перелік потрібних документів,
які мають бути додані до клопотання.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся з вказаним позовом
до суду. Відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що подане
позивачем клопотання про отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки розглянуто відповідачами в
спосіб, порядок та строки, передбачені
чинним законодавством України,
протиправності дій відповідачів при
розгляді клопотання в ході розгляду
справи судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю гарантується і це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою відповідно до закону.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу
України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Статтею 118 Земельного кодексу
України встановлений порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. Зазначеною нормою
встановлено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Тобто, законодавством
встановлений обов'язок громадянина
подати заяву про вибір місця
розташування земельної ділянки з
позначеним на відповідному графічному
матеріалі бажане місце розташування
земельної ділянки з її орієнтовними
розмірами, оскільки процедура вибору
земельної ділянки здійснюється з метою
встановлення можливості відведення
тієї чи іншої земельної ділянки для
цілей, що вказані в заяві, її граничних
розмірів та площі, правового режиму та
вимог щодо відведення земельної
ділянки.

Відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України).

Згідно ст. 140 Конституції України
особливості здійснення місцевого
самоврядування в м. Києві та м.
Севастополі визначаються окремими
законами України, зокрема відповідно
до пункту 2 статті 22 Закону України «Про
столицю України - місто-герой Київ» у
зв'язку зі здійсненням м. Києвом
функцій столиці України Київська
міська рада та Київська міська
державна адміністрація, кожна в межах
своєї компетенції, встановленої
законами України, мають право, зокрема,
визначати особливості
землекористування та використання
інших природних ресурсів.

Для визначення порядку передачі
(надання) земельних ділянок в
користування або у власність із земель
комунальної власності Київська міська
рада Рішенням «Про Тимчасовий порядок
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві»
від 28 лютого 2013 року №63/9120 затвердила
Тимчасовий порядок передачі (надання)
земельних ділянок у користування або у
власність із земель комунальної
власності в місті Києві.

Пунктом в) частини 3 статті 1
розділу 1 Порядку №63/9120 визначено, що
дія цього Порядку поширюється на
випадки надання (передачі) Київською
міською радою земельних ділянок із
земель комунальної власності
безоплатно у власність громадянам, а
також у разі приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян, для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд
(присадибні ділянки).

Статтею 21 розділу 7 Порядку №63/9120
визначено порядок отримання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою у випадках передачі
громадянам безоплатно у власність або
в оренду земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
ведення садівництва, індивідуального
дачного та гаражного будівництва.

Частиною 4 статті 21 розділу 7
Порядку №63/9120 визначено, що
Секретаріат Київської міської ради
разом з дорученням (резолюцією)
Київського міського голови або
заступника міського голови - секретаря
Київської міської ради у день
надходження клопотання або протягом
наступного робочого дня надсилає його
через приймальню Київської міської
ради з земельних питань для
опрацювання до Департаменту земельних
ресурсів.

В підпункту 3.12 пункту 3 Положення
про Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) №182/342 визначено, що
Департамент земельних ресурсів є
структурним підрозділом виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) готує та подає в
установленому порядку проекти рішень
Київської міської ради, розпоряджень
Київського міського голови,
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), а
також подає свої висновки з питань:
розпорядження землями в межах міста
Києва; передачі земельних ділянок у
власність громадян та юридичних осіб;
надання земельних ділянок в
користування, вилучення земельних
ділянок; продажу земельних ділянок у
власність; викупу земельних ділянок
для суспільних потреб міста;
звільнення самовільно зайнятих
земельних ділянок; встановлення та
зміни межі районів у місті, в порядку,
встановленому законодавством України;
встановлення сервітуту (права на
обмежене користування).

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що Київська міська рада
делегувала повноваження щодо розгляду
заяв на приватизацію земельних ділянок
та виготовлення проектів рішень
Департаменту земельних ресурсів, який
на момент подання позивачем
клопотання, був структурним
підрозділом виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Як встановлено судом першої
інстанції, що не спростовано позивачем,
вказаний Порядок №63/9120 не оскаржувався
та станом на дату судового розгляду є
чинним.

Відповідно до частин першої та
другої статті 21 Порядку громадяни,
зацікавлені в одержанні земельної
ділянки у межах м. Києва для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
індивідуального гаражного та дачного
будівництва чи ведення садівництва,
подають безпосередньо до Київської
міської ради клопотання про передачу
земельної ділянки у власність, а у разі
наміру одержати земельну ділянку для
зазначених цілей в оренду - клопотання
в довільній формі про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою. У клопотанні про передачу
земельної ділянки у власність, а у разі
наміру одержати земельну ділянку в
оренду - у клопотанні про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, зазначаються цільове
призначення ділянки, орієнтовний
розмір і місце розташування земельної
ділянки (далі - клопотання). У
клопотанні відповідно до Закону
України «Про захист персональних
даних» також зазначається в довільній
формі згода громадянина на обробку в ПК
«Кадастр» його персональних даних,
зазначених у клопотанні та доданих до
нього документах.

До клопотання додаються:
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали у
масштабі не менше 1:2000, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки; витяг з
містобудівного кадастру; витяг з
міського земельного кадастру;
нотаріально посвідчена письмова згода
землекористувача на вилучення
земельної ділянки чи її частини при
формуванні нової земельної ділянки (у
разі необхідності вилучення земельної
ділянки) або припинення права
користування земельною ділянкою чи її
частиною при формуванні нової
земельної ділянки (у разі добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою) із зазначенням
розмірів передбаченої для вилучення
(припинення права користування)
земельної ділянки та умов її вилучення,
а також документи, що посвідчують
правонаступництво землекористувача,
якщо таке було, або у разі ненадання чи
відмови у наданні такої згоди - рішення
суду про вирішення цього питання;
нотаріально посвідчені копії
документів щодо правового статусу
об'єктів нерухомого майна (житлового
будинку та інших будівель, споруд) та
копія матеріалів технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;
копії рішень уповноважених органів про
передачу земельної ділянки в
користування (у разі подачі клопотання
щодо земельної ділянки, яка надавалась
в користування до 15.03.91 - до введення в
дію Земельного кодексу Української
РСР) або довідка Департаменту
містобудування та архітектури про
відсутність в архіві документів щодо
відведення відповідної земельної
ділянки (крім подачі клопотання щодо
передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення); копії документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
(за наявності, а у разі подачі
клопотання щодо передачі сформованої
земельної ділянки без зміни її
цільового призначення - обов'язково);
копія реєстраційного номера облікової
картки платника податку (крім громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України); копія
паспорта громадянина; довіреність або
засвідчена в установленому порядку її
копія, на підставі якої інтереси
заявника (громадянина) представляє
його уповноважена особа (у разі якщо
клопотання подається представником)
(частина 3 статті 21 Тимчасового
порядку).

Отже, саме на громадянина
покладений обов'язок зазначити місце
розташування земельної ділянки, яку
він бажає одержати безоплатно у
власність.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
позивачем до клопотання №08/П-1912 було
додано копію паспорту та
ідентифікаційного коду ОСОБА_2 та
графічні матеріали з бажаним місцем
розташуванням земельної ділянки.

Так, як вірно встановлено судом першої
інстанції при дослідженні графічних
матеріалів, доданих позивачем до
клопотання №08/П-1912, ОСОБА_2 визначено
бажане місце розташування земельної
ділянки в межах всієї території міста
Києва, що не є належним виконання вимог
чинного законодавства України.

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що до клопотання не були
подані документи, які визначені в
частині 3 статті 21 розділу 7 Порядку
№63/9120.

Відповідно до ст.21 Порядку №63/9120,
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), після отримання
клопотання від особи, яка бажає
отримати безоплатно земельну ділянку,
має можливість повернути документи на
доопрацювання, або ж, в разі прийняття,
розглянути та підготувати відповідний
проект дозволу на розроблення
документації із землеустрою (або ж
проект відмови у наданні такого
дозволу).

Клопотання було передане до
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), який за результатами
розгляду повідомив в листі №3 від
21.06.2013 р. про невідповідність складу
доданих до Клопотання документів
вимогам Порядку №63/9120.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується із твердженнями апелянта
про допущення порушень відповідачами
процедури під час розгляду її
клопотання.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 стосовно
стягнення витрат на правову допомогу
на загальну суму 700 грн. колегія суддів
зазначає наступне.

Статтею 90 КАС України встановлено, що
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надають правову допомогу за
договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної
правової допомоги, передбачених
законом. У разі звільнення сторони від
оплати надання їй правової допомоги
витрати на правову допомогу
здійснюються за рахунок Державного
бюджету України. Граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

До набрання чинності таким
законом граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу відповідно
до п.2 розд.У11 «Прикінцеві та перехідні
положення» КАС України встановлено
постановою Кабінету Міністрів України
«Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави» від 27 квітня 2006 року №590.

Згідно вищевказаної
Постанови компенсації витрат на
правову допомогу стороні, на користь
якої ухвалене судове рішення, і яка не є
суб'єктом владних повноважень, якщо
вона сплачується суб'єктом владних
повноважень, не повинна перевищувати 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за кожну годину
роботи особи, яка надавала правову
допомогу. А якщо компенсація
відповідно до КАС України сплачується
за рахунок держави, тоді така
компенсація не повинна перевищувати 5
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за повний робочий
день особи, яка надавала правову
допомогу.

В матеріалах справи відсутні
докази про кількість витрачених годин
на надання правової допомоги, що
унеможливлює здійснення розрахунку
належної до відшкодування позивачу
суми компенсації витрат на правову
допомогу.

Таким чином, вказана позовна
вимога позивача не підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В.
Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.