Справа № 805/518/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маслоід О.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
справа №805/518/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яманко В.Г.

при секретарі судового засідання:
Крамській С.О.

за участю представників:

від позивача:
Єстєнін М.В. - за дов. від 7 серпня 2012 року

від відповідача: не
з'явився

від третьої особи: не
з'явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби України

у м.
Макіївці Донецької області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 4 березня 2014
року

по адміністративній справі №
805/518/14 (суддя Маслоід О.С.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Автокразбанк»

до Управління
Державної казначейської служби
України

у м.
Макіївці Донецької області

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору на

стороні позивача
Совєтського відділу державної
виконавчої служби

Макіївського
міського управління юстиції

про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання

вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 4 березня 2014
року з підстав правомірності заявлених
позовних вимог задоволений позов
публічного акціонерного товариства
«Автокразбанк» (далі позивач, Банк) до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Макіївці Донецької
області (далі відповідач, Управління,
казначейська служба) за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача,
Совєтського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції (далі
виконавча служба), про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії. Визнана
протиправною бездіяльність
відповідача щодо неперерахування
коштів у сумі 92438 грн. 95 коп. з
депозитного рахунку виконавчої служби
на користь Банка. Зобов'язано
казначейську службу перерахувати на
користь позивача кошти в сумі 92438грн. 95
коп. з депозитного рахунку виконавчої
служби, зобов'язано відповідача подати
у місячний строк звіт про виконання
судового рішення. Стягнуто з
Державного бюджету на користь позивача
судові витрати у сумі 73 грн. 08 коп. (арк.
справи 81-84).

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 4 березня 2014 року та
розглянути справу без участі його
представника (арк. справи 89-92). Скаржник
вважає, що при проведенні видатків
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів, органи Державної казначейської
служби України повинні в першу чергу та
стислі терміни забезпечити виконання
захищених статей видатків, перелік
яких визначений частиною другою статті
55 Бюджетного кодексу України.

Апеляційний розгляд справи
здійснювався із застосуванням засобів
технічної фіксації судового процесу
відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
між позивачем та малим приватним
підприємством «Бізнес Степ Компані» 1
листопада 2005 року укладено іпотечний
договір № 20-І для забезпечення
виконання зобов'язань за договором
кредитної лінії № 20 К/л від 1 листопада
2005 року. Предметом іпотеки є нерухоме
майно - будівля (арк. справи 11-15).

Виконавчою службою 18 жовтня 2012 року
відкрито виконавче провадження ВП №
34803406 з примусового виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Донецького міського
нотаріального округу від 17 липня 2007
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки (арк. справи 16-17).
Предмет іпотеки реалізований з
прилюдних торгів 27 серпня 2013 року на
користь ОСОБА_6 на суму 121334 грн. 05 коп.,
що підтверджується протоколом № 0513377-1
про проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого нерухомого
майна, який є предметом іпотеки.
Переможець прилюдних торгів 2 вересня
2013 року перерахував вказану суму на
депозитний рахунок виконавчої служби.
На підставі зазначеного протоколу 2
вересня 2013 року виконавчою службою
складено акт про проведення прилюдних
торгів по реалізації заставленого
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки (арк. справи 18-19).

Виконавчою службою до казначейської
служби направлені платіжні доручення
від 9 вересня 2013 року № 434 та від 8
листопада 2013 року № 571 року на суму 92438
грн. 95 коп. про перерахування коштів,
належних до сплати на користь позивача,
за результатами реалізації предмету
іпотеки з прилюдних торгів (арк. справи
74-75). Позивачем до Управління
направлені листи від 11 листопада 2013
року № 53-3/11.11-01 та від 12 грудня 2013 року №
53-3/12-12-02 з проханням в найкоротший час
перерахувати на його рахунок грошові
кошти від реалізації предмету іпотеки,
що надходили на депозитний рахунок
третьої особи (арк. справи 23-24).
Відповідач листом від 13 грудня 2013 року
№ 09.2-10/1360-14543 повідомляє позивача, що
недостатнє наповнення єдиного
казначейського рахунку органами, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, звужує можливість
перерахування необхідних коштів,
вживаються всі необхідні заходи щодо
проведення у повному обсязі
розрахунків згідно наданих платіжних
доручень. У зв'язку із неперерахуванням
коштів третя особа втретє направила
відповідачеві платіжне доручення від 2
січня 2014 року № 434 на суму 92438,95 грн. на
перерахування коштів, які належать до
сплати на користь позивача.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності дій казначейської
служби щодо неперерахування коштів,
отриманих на виконання виконавчого
напису нотаріуса, що регулюється
Бюджетним кодексом України та
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України 2 квітня
2012 року №512/5 (далі Інструкція № 512/5).

Відповідно до частини першої статті 41
Закону України «Про іпотеку» від 5
червня 2003 року № 898-IV (далі Закон № 898-IV)
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 46
Закону № 898-IV переможець прилюдних
торгів протягом десяти робочих днів з
дня підписання протоколу перераховує
кошти за придбане на торгах майно на
зазначений у протоколі банківський
рахунок органу державної виконавчої
служби.

Пунктом 12.1 розділу 12 Інструкції № 512/5
передбачено, що органи державної
виконавчої служби мають відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках.

За приписами пункту 1.2 Інструкції з
обліку коштів, розрахунків та інших
активів бюджетних установ,
затвердженої наказом Державного
казначейства України від 26 грудня 2003
року №242, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 23 січня
2004 року за № 106/8705 (надалі - Інструкція
242) депозитні рахунки - рахунки, які
відкривають в органах Державного
казначейства та/або установах банків
за коштами, які отримали бюджетні
установи в тимчасове зберігання згідно
з законодавством (без права
користування цими коштами, що
перебувають на цих рахунках) і з
настанням відповідних умов належать
поверненню або перерахуванню за
призначенням.

Пунктом 12.18 розділу 12 Інструкції № 512/5
визначено, що при перерахуванні коштів,
які належать стягувачу - юридичній
особі, списання коштів з відповідних
рахунків органу державної виконавчої
служби здійснюється на підставі
платіжних доручень.

З аналізу наведених норм вбачається, що
органи державної виконавчої служби
мають в органах державної
казначейської служби депозитні
рахунки для зарахування на них,
стягнутих з боржників, коштів та їх
виплати стягувачам. Депозитні рахунки
є рахунками з особливим статусом та
кошти, які знаходяться на депозитних
рахунках, перебувають на тимчасовому
зберіганні казначейської служби, яка
не має права користування ними.
Повернення або перерахування коштів за
призначенням здійснюється на підставі
платіжних доручень, які орган
державної виконавчої служби направляє
до казначейства.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавчою службою на адресу
казначейської служби тричі
направлялись платіжні доручення для
перерахування коштів позивачу. Проте,
кошти від реалізації предмету іпотеки
з прилюдних торгів у розмірі 92438 грн. 95
коп. відповідачем на користь позивача
не перераховані, що також не
заперечується відповідачем.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на вжиття необхідних заходів
для проведення у повному обсязі
розрахунків згідно наданих платіжних
доручень, оскільки матеріалами справи
доведено та не заперечується
сторонами, що кошти від реалізації
предмету іпотеки, які надійшли від
переможця прилюдних торгів зараховані
на депозитний рахунок виконавчої
служби та знаходяться на тимчасовому
зберіганні у відповідача без права
користування ними і є власністю
позивача. Отже, баланс вказаного
рахунку не залежить від фінансових
ресурсів єдиного казначейського
рахунку.

Суд апеляційної інстанції також не
приймає посилання відповідача на
неможливість перерахування спірних
коштів через недостатність наповнення
єдиного казначейського рахунку у
зв'язку із першочерговим виконаннями
захищених статей видатків, а саме:
виплатою заробітної плати, стипендій,
оплати комунальних послуг тощо,
оскільки за приписами частини першої
статті 55 Бюджетного кодексу України
захищеними видатками бюджету
визнаються видатки загального фонду
бюджету, обсяг яких не може змінюватися
при здійсненні скорочення
затверджених бюджетних призначень.
Тобто, видатки бюджету є захищеними
лише від скорочення затверджених
бюджетних призначень, відповідно це
посилання не має відношення до даного
спору.

Кошти, які надійшли на депозитний
рахунок третьої особи, не є коштами
державного або місцевих бюджетів, а є
коштами, які надійшли від продажу
предмету іпотеки і лише зберігаються
на цьому рахунку. Тобто, у даному
випадку, ці кошти є депозитними сумами,
які обліковуються на депозитному
рахунку, що визначено Інструкцією 242.

Судова колегія також не приймає
посилання відповідача на єдиний
казначейський рахунок, оскільки за
приписами статті 45 Бюджетного кодексу
України податки і збори (обов'язкові
платежі) та інші доходи державного
бюджету зараховуються безпосередньо
на єдиний казначейський рахунок і не
можуть акумулюватися на рахунках
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету (за винятком
установ України, які функціонують за
кордоном). Податки і збори (обов'язкові
платежі) та інші доходи державного
бюджету визнаються зарахованими до
державного бюджету з дня зарахування
на єдиний казначейський рахунок.

Отже, єдиний казначейський рахунок
застосовується виключно для
зарахування податків, зборів
(обов'язкові платежі) та інших доходів
державного бюджету. Проте, спірні кошти
не відносяться до податків, зборів
(обов'язкових платежів) та інших
доходів державного бюджету.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись статтями 5, 9, 41, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у м. Макіївці Донецької області
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 4 березня 2014
року у справі № 805/518/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 4 березня 2014
року у справі № 805/518/14 - залишити без
змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 14
квітня 2014 року. Повний текст ухвали
складений та підписаний 14 квітня 2014
року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф.
Ханова

Судді:
А.В.
Гайдар

В.Г.
Яманко