Справа № 818/212/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.Справа № 818/212/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників позивача: Цюпка О.В.,
Пушкарь Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Приватного підприємства
"Телерадіокомпанія "РКТ-2" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 05.02.2014р. по справі №
818/212/14

за позовом Приватного
підприємства "Телерадіокомпанія "РКТ-2"

до Роменської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Сумській
області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство
"Телерадіокомпанія РКТ-2" (далі по
тексту - позивач, ПП "Телерадіокомпанія
РКТ-2") звернулось до суду з позовом до
Роменської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі по тексту - відповідач,
Роменська ОДПІ), в якому просить суд
скасувати рішення №000001/1501 про
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку віл 31 грудня 2013 р.

05 лютого 2014 року постановою Сумського
окружного адміністративного суду в
задоволенні адміністративного позову
Приватного підприємства
"Телерадіокомпанія РКТ-2" до Роменської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись з
вищезазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, посилаючись на п.8 пп.291.5.1 ст.291
Податкового кодексу України зазначає,
що позивач має право перебувати на
спрощеній системі оподаткування,
оскільки не здійснює діяльність у
сфері зв`язку, яка підлягає
ліцензуванню.

Відповідач, у надісланих до суду
письмових запереченнях вказує на
безпідставність доводів апеляційної
скарги. Зазначає, що ПП
"Телерадіокомпанія РКТ-2" передає або
випромінює знаки, сигнали, письмові
тексти, зображення, звук та іншу
інформацію за допомогою
електромагнітних систем. Таким чином,
стверджує, що позивач не має права бути
платником єдиного податку, оскільки
здійснює діяльність, яка за своєю суттю
є діяльністю з надання послуг зв`язку,
що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи,
що відповідач по справі належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
адміністративну справу без участі
представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників позивача, перевіривши, в
межах апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
23.12.2013 р. Роменською ОДПІ проведено
камеральну перевірку ПП
"Телерадіокомпанія РКТ-2" щодо
порушення умов перебування платником
єдиного податку на спрощеній системі
оподаткування, за результатами якої
складено акт перевірки №189/1501/23825080 (а.с.
7-8).

31.12.2013 р. на підставі вищезазначеного
акту перевірки Роменською ОДПІ
прийнято рішення №000001/1501 про
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку (а. с. 6).

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не має права бути платником
єдиного податку, оскільки здійснює
діяльність, яка за своєю суттю є
діяльністю з надання послуг зв'язку, що
підлягає ліцензуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступних підстав.

У відповідності до приписів пп. 8 п. 291.5.1
ст. 291 Податкового кодексу України
суб'єкти господарювання (юридичні
особи та фізичні особи - підприємці),
які здійснюють діяльність з надання
послуг пошти (крім кур'єрської
діяльності) та зв'язку (крім діяльності,
що не підлягає ліцензуванню), не можуть
бути платниками єдиного податку.

Положеннями розділу І Національного
класифікатора України "Класифікація
видів економічної діяльності ДК 009:2010",
затвердженого Наказом
Держспоживстандарту України № 457 від
11.10.2010 р., передбачено, що класифікація
видів економічної діяльності (КВЕД) є
статистичним інструментом для
впорядкування економічної інформації.
Водночас Класифікація є механізмом
спільної мови, що має використання в
багатьох інших, нестатистичних сферах
(соціальному та податковому
регулюванні, ліцензуванні, системі
тарифів тощо).

Згідно з Національним класифікатором
України "Класифікація видів
економічної діяльності ДК 009:2010" клас
60.10 "Діяльність у сфері радіомовлення",
клас 60.20 діяльність у сфері
телевізійного мовлення розділу 60
"Діяльність у сфері радіомовлення та
телевізійного мовлення", клас 61.10
"Діяльність у сфері проводового
електрозв'язку" та 61.20 "Діяльність у
сфері безпроводового електрозв'язку"
розділу 61 "Телекомунікації
(електрозв'язок)" - належить до секції J
"Інформація та телекомунікації".

Згадані у КВЕД ДК 009:2010 класи
відповідають групі 64.2 "Діяльність
зв'язку" розділу 64 "Діяльність пошти та
зв'язку", групі 72.4 "Діяльність пов'язана
з банками даних" розділу 72 "Діяльність у
сфері інформатизації" та групі 92.2
"Діяльність у сфері радіомовлення та
телебачення" розділу 92 "Діяльність у
сфері культури та спорту, відпочинку та
розваг".

Приписами ст. 3 Закону України "Про
телекомунікації" визначено, що сфера
телекомунікацій є складовою частиною
галузі зв'язку України.
Телекомунікації (електрозв'язок) це
передавання, випромінювання та/або
приймання знаків, сигналів, письмового
тексту, зображень та звуків або
повідомлень будь - якого роду по радіо,
проводових, оптичних або інших
електромагнітних системах (стаття 1
Закону).

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що, діяльністю
з надання "послуг зв'язку" в розумінні
Податкового кодексу України, є
діяльність, пов'язана з передачею,
випромінюванням або прийманням знаків,
сигналів, письмового тексту, зображень
і звуку або будь-якої інформації за
допомогою провідних, радіо-, оптичних
чи інших електромагнітних систем.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач здійснює наступні види
діяльності за КВЕД-2010: діяльність у
сфері радіомовлення (60.10), діяльність у
сфері безпроводного електрозв'язку
(61.20) та має ліцензію провайдера
програмної послуги серії НР № 0855-п,
видану Національною радою з питань
телебачення і радіомовлення.

Таким чином, визначенні позивачем у
заяві про застосування спрощеної
системи оподаткування види діяльності
діяльність у сфері радіомовлення (60.10)
та діяльність у сфері телевізійного
мовлення (60.20), на які попередньо було
отримано ліцензії Національної ради з
питань телебачення і радіомовлення,
містять у собі складові поняття зв'язок
та послуги зв'язку.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач не може
бути платником єдиного податку,
оскільки здійснює діяльність, яка за
своєю суттю є діяльністю з надання
послуг зв'язку, що підлягає
ліцензуванню.

Отже, позовні вимоги Телерадіокомпанії
"ТВК" у формі приватного підприємства
про скасувати рішення №000001/1501 про
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку віл 31 грудня 2013 року є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Телерадіокомпанія "РКТ-2"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р. по
справі № 818/212/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 14.04.2014 р.