Справа № 822/86/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/86/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Боровицький О. А.

судді: Граб Л.С. Сапальова Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
протоколу, припису , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області в
якому просить визнати неправомірними
дії Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області
щодо складення протоколу про
адміністративне правопорушення №0004790
від 01.10.2013 та Припису №4/471 від 01.10.2013;
визнання незаконними та скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення від 01.10.2013 №000470 та
Припис №4/471 від 01.10.2013 Державної
інспекції сільського господарства в
Хмельницькій області та закриття
справи про адміністративне
правопорушення.

Хмельницьким окружним
адміністративним судом ухвалою від 29
січня 2014 року провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання дій
неправомірними, скасування протоколу
та припису в частині визнання
незаконним та скасування протоколу про
адміністративне правопорушення №000470
від 01.10.2013 та припису №4/471 від 01.10.2013 -
закрито на підставі пункту 1 частини 1
статті 157 КАС України.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням позивач
подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29.01.2014 про
закриття провадження у справі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

Аргументуючи доводи апеляційної
скарги позивач вказує на те, що він
звернувся з позовом про оскарження
протоколу про адміністративне
правопорушення №000470 від 01.10.2013 та
припису №4/471 від 01.10.2013 до
Хмельницького міськрайонного суду як
до адміністративного суду, проте
ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду справу
передано на розгляд до Хмельницького
окружного адміністративного суду на
підставі статті 22 КАС України.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах статті 195
КАС України, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу належить частково
задовольнити з наступних мотивів.

Закриваючи провадження у цій справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства оскільки предметом спору
є визнання незаконним та скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення та припису. При цьому,
суд першої інстанції зазначив, що у
відповідності до пункту 2 частини 1
статті 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень у справах про притягнення
до адміністративної відповідальності.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
не відповідають фактичним обставинам
справи та є помилковими.

За змістом частини 1 статті 2 КАС
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3
КАС України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 17
КАС України, унормовано, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 18
КАС України місцевим загальним судам
як адміністративним судам підсудні:
усі адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157
КАС України передбачено, що суд
закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Зі змісту адміністративного позову
встановлено що позивач просить визнати
незаконними та скасувати протокол про
адміністративне правопорушення №000470
від 01.10.2013 та припис про усунення
порушень земельного законодавства
№4/471.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
закриття провадження в справі в
частині позовних вимог про визнання
незаконним та скасування протоколу
про адміністративне правопорушення
№000470 від 01.10.2013, з огляду на таке.

Нормативно-правовий акт - це виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, який встановлює, змінює чи
припиняє дію обов'язкових правил
поведінки, обмежених в часі, просторі
та за колом осіб, та призначений для
неодноразового застосування. Правовий
акт індивідуальної дії - виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно правового акту
(актів) щодо конкретної життєвої
ситуації, не містить
загальнообов'язкових правил поведінки
та стосується прав і обов'язків чітко
визначеного суб'єкта, якому він
адресований.

Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта
індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень, є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення, що характеризується
обов'язковістю приписів такого
нормативно-правового акта для
відповідного суб'єкта (суб'єктів),
дотримання яких забезпечується
правовими механізмами.

Протокол про адміністративне
правопорушення складений посадовою
особою інспекції за результатами
перевірки є службовим документом, тому
стосується правовідносин лише
посадових осіб відповідача щодо його
складання, також протокол не містить
владних управлінських приписів щодо
позивача, а лише містить інформацію про
виявлені під час перевірки порушення.
За вказаних обставин протокол про
адміністративне правопорушення не є
рішенням в розумінні статті 17 КАС
України, оскільки не створює юридичних
наслідків у формі прав, обов'язків, їх
зміни чи припинення, не
характеризується обов'язковістю
приписів для суб'єкта перевірки,
відтак не може бути предметом розгляду
адміністративної справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
висновки суду про наявність підстав
для закриття провадження у справі в
частині вимог про визнання
протиправним та скасування припису
№4/471 від 01.10.2013 року, з підстав, що
зазначена справа не підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства, є необґрунтованими та
такими, що не відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

За правилами пункту 2 статті 188
Земельного кодексу України порядок
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
встановлюється законом, яким є Закон
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель".

Статтею 10 Закону України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель", передбачено, що державні
інспектори у сфері державного контролю
за використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право,
зокрема: давати обов'язкові для
виконання вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання законодавства про охорону
земель відповідно до їх повноважень;
складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
вказаній сфері та розглядати
відповідно до вимог чинного
законодавства про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", припис - це
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства.

Зі змісту вказаних норм слідує, що
приписом Державної інспекції
сільського господарства є обов'язкова
для виконання у визначені строки
письмова вимога державного інспектора,
яка оформляється, вручається
(надсилається) особам, які здійснили
порушення земельного законодавства чи
є відповідальними за дотримання вимог
земельного законодавства, з метою
припинення виявленого порушення
земельного законодавства та усунення
його наслідків.

За правилами підпункту 6.1. пункту 6
Положення про державну інспекцію
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України 23.12.2011 № 770,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 січня 2012 за № 34/20347,
Держсільгоспінспекція та її посадові
особи в межах своїх повноважень мають
право: складати акти перевірок,
протоколи про адміністративні
правопорушення та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

За вказаних обставин, оскаржений в цій
справі Припис №4/471 від 01.10.2013 Державної
інспекції сільського господарства в
Хмельницькій області є обов'язковим
для виконання, відтак створює юридичні
наслідки у формі обов'язків, і як
наслідок є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні статті 17 КАС
України.

При цьому за правилами пункту 1
частини 2 статті 18 КАС України, окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи: однією зі
сторін в яких є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Указом Президента України від 13.04.2011
року № 459/2011 затверджене Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України), яка є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Враховуючи наведені норми, суд
апеляційної інстанції звертає увагу на
те, що спір про оскарження припису
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області
підлягає розгляду окружним
адміністративним судом.

Відповідно до статті 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Статтею 204 КАС України, унормовано, що
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.
Відтак оскаржувана ухвала підлягає
частковому скасуванню, а справа в
частині вимог про визнання
протиправним та скасування припису
№4/471 від 01.10.2013 року направленню до
цього ж суду для продовження її
розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
протоколу, припису, - скасувати щодо
закриття провадження в частині вимог
про визнання протиправним та
скасування Припису Державної
інспекції сільського господарства в
Хмельницькій області №4/471 від 01.10.2013 .

Справу в частині вимог про визнання
протиправним та скасування Припису
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області
№4/471 від 01.10.2013 направити до
Хмельницького окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від
29 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
211, 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.