Справа № 415/675/14-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Томчишен С.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
справа №415/675/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ястребової
Л.В., суддів Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.

секретар Пенькова А.В.

за участі позивача ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 березня 2014
року у справі № 415/675/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в м. Лисичанську Луганської
області про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

12 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом в
якому просив визнати дії відповідача -
Управління пенсійного фонду України в
місті Лисичанську Луганської області,
неправомірними в частині
перерахування пенсії на підставі його
заяви від 19.06.2006 року, виключити дану
заяву з пенсійної справи, зобов'язати
нарахувати та виплачувати пенсію з
застосуванням коефіцієнту заробітної
плати в розмірі 2,03873, розпочинаючи з
березня 2014 року.

Постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 14 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій постанову суду просив
скасувати, а його позов задовольнити.

Під час апеляційного розгляду позивач
підтримав доводи апеляційної скарги,
представник відповідача до суду не
прибув.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, позивача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційної скарги,
вважає останню необґрунтованою, а
постанову суду такою, що підлягає
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що позивач отримує пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №1 з 26
квітня 1988 року (а.с.11), обраховану із
заробітку за період з 01.04.1965 року по
31.08.1966 року.

У зв'язку із набранням чинності Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
розпорядженням відповідача № 124113
від 27.04.2004 року позивачу було
перераховано пенсію з цього заробітку
з урахуванням коефіцієнту заробітку в
розмірі 2,25214, в результаті застосування
якого визначено середньомісячну
зарплату позивача для призначення
пенсії в розмірі 690,17 грн. (а.с. 30, 36).

Коефіцієнт заробітку було визначено
відповідно до вимог ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
встановленими формулами.

Розпорядженням відповідача № 124113 від
19.06.2006 року (а.с. 37) позивачу було
здійснено перерахунок пенсії з 01.07.2006
року з доданням стажу та більшого
заробітку (додано заробіток з 01.07.2000
року по 31.05.2006 року), та визначено її
розмір в сумі 864,88 грн., що більше ніж
було до цього - 532,02 грн.

Підставою такого перерахунку
відповідачем зазначено особисту заяву
позивача від 19.06.2006 року, написану
власноруч. Відповідачем було надано
написану власноруч позивачем заяву від
08.06.2006 року з проханням перерахувати
пенсію з доданням стажу та заробітку
(а.с. 33).

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Колегія суддів не приймає доводи
позивача на те, що заяву від 08.06.2006 року
він підписав в результаті введення
його в оману, його некомпетентності та
хворобливого стану, оскільки в
результаті перерахунку загальний
розмір його пенсії було збільшено з 532,02
грн. до 864,88 грн. (а.с 30,37), яку він
отримував значний проміжок часу.

На підставі особистої заяви позивача
від 12.04.2009 року (а.с. 34), розпорядженням
відповідача № 124113 від 13.04.2009 року (а.с. 38)
позивачеві було здійснено перерахунок
пенсії з 01.04.2009 року також з додаванням
стажу та заробітку.

При цьому, до розрахунку заробітку, з
якого обчислюється пенсія додано
заробіток з 01.07.2000 року по 31.03.2009 року,
тобто включено частину спірного
попереднього додаткового заробітку.
Таким чином, навіть «виключення»
попередньої заяви про перерахунок
(тобто скасування попереднього
перерахунку) жодним чином не вплине на
даний перерахунок та подальший розмір
пенсії позивача.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
встановленими формулами здійснено
нове обрахування коефіцієнту
заробітку з розмірі 1,52480 та визначено
розмір пенсії в сумі 1701,64 грн., що знову
більше, ніж було до цього перерахунку -
1550,77 грн.

Таким чином, вимоги позивача, щодо
застосування коефіцієнту заробітку,
який було йому обраховано станом на
01.04.2004 року (позивачем помилково він
визначений в розмірі 2,03873, а дійсний
розмір вищий - 2,25214) не можуть бути
задоволені.

Висновки позивача про порушення його
пенсійних прав в результаті зменшення
коефіцієнту заробітку є хибними та
спростовуються наданими відповідачем
розрахунками. Так, в разі здійснення
перерахунку з додаванням додаткового
заробітку відбувається зміна (в даному
випадку зменшення коефіцієнту
заробітку), що обумовлено формулою
розрахунку, передбаченою ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яка, в
тому числі, поряд із середньою
заробітною платою позивача, містить
заробітну плату у середньому по
Україні.

Об'єктивне збільшення середньої
заробітної плати по Україні, з одного
боку, призводило до зменшення
індивідуального коефіцієнту заробітку
позивача, а з другого боку, збільшувало
загальний розмір його пенсії.

За таких обставин, враховуючи наведене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, та
вважає, що постанова суду винесена
законно та обґрунтовано, підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Повний текст ухвали складений 18 квітня
2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 березня 2014
року у справі № 415/675/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 березня 2014
року у справі № 415/675/14-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Постанови в повному обсязі..

Колегія суддів:
Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко

С.Ю.Чумак