Справа № 805/4230/14
Суддя: Бойко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 р.
Справа № 805/4230/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Бойко М.І.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області до Відділу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення заборгованості по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсії у зв'язку із
втратою годувальника та по виплаті
допомоги на поховання за період з 01.01.2014
року по 28.02.2014 року у розмірі 880,62 грн., -

В С Т А НО В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області (далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до Відділу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
(далі - відповідач) про стягнення
заборгованості по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсії у
зв'язку із втратою годувальника та по
виплаті допомоги на поховання за
період за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014
року у розмірі 880,62 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідачу було
направлено акт щомісячної звірки по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання з січня по лютий 2014 року у
розмірі 880,62 грн., до якого була включена
сума допомоги на поховання особам, які
отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, які не були
прийняті до заліку Фондом, чим порушено
право органу Пенсійного фонду на
відшкодування зазначених виплат.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду надав клопотання у кому позовні
вимоги підтримав та просив розглянути
справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду надав клопотання у кому позовні
вимоги не визнав та просив розглянути
справу за його відсутності.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

Між сторонами підписані Акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.01.2014 року по
28.02.2014 року.

Згідно таблиць розбіжностей до Актів
щомісячної звірки, особам, яким
позивачем виплачені пенсії, у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та в подальшому виплачена
допомога на поховання Фондом
соціального страхування не прийнято до
відшкодування суму 880,62 грн., а саме:

- ОСОБА_2, ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що
зазначені особи отримували пенсії по
втраті годувальника та самі померли
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно;

- ОСОБА_4 отримував пенсію по
інвалідності від профзахворювання,
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв'язку із
відсутністю висновку МСЕК про
причинно-наслідковий зв'язок смерті з
отриманим профзахворювання.

Згідно з актом звірки за період з 01.01.2013
року по 28.02.2014 року суми, що не були
прийняті відповідачем до заліку,
складаються з:

1) не врахованих витрат на виплату
пенсій по втраті годувальника у зв'язку
з відсутністю висновку МСЕК про
причинно-слідчий зв'язок смерті з
профзахворюванням та відсутності
підстав для такої виплати.

Статтею 1 Закону Основи
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (надалі - Закон № 16/98)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону №
16/98 залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Статтею 25 Закону № 16/98 перелічені види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням. Усі
види страхування, крім медичного,
включають в себе допомогу на поховання.
Так, зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, -
допомога на поховання (крім поховання
пенсіонерів, безробітних та осіб, які
померли від нещасного випадку на
виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року № 1105-XIV (надалі - Закон
№ 1105) закріплено, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Відповідно до статті 21 Закону № 1105 у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку, зокрема,
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні;
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов.

Пунктом 8 статті 34 Закону № 1105
передбачено, що у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року № 826 затверджено
Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (надалі -
Порядок № 826). Зазначеним Порядком
врегульовано питання проведення
Фондом соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого у
разі його смерті від нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання, на організацію поховання
та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 826
витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначено
Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5
Порядку № 826 закріплено, що організація
поховання працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником.

Перелік обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання закріплений у Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232 (надалі - Порядок № 1232).

Згідно з абзацами 1, 2 частини 9 статті 34
Закону № 1105 у разі смерті потерпілого
суми страхових виплат особам, які мають
на це право, визначаються із
середньомісячного заробітку
потерпілого за вирахуванням частки,
яка припадала на потерпілого та
працездатних осіб, що перебували на
його утриманні, але не мали права на ці
виплати. У разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Закону №
16/98, частини 2 статті 24 Закону № 1105
вбачається: якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Суд зазначає, що положення пункту 4
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зобов'язано Фонд
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на допомогу на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Судом встановлено, що громадянка
ОСОБА_2 отримувала пенсію по втраті
годувальна ОСОБА_5, який помер в
наслідок нещасного випадку на
виробництві (здавлення грудної клітки
та живота) (а.с.9), що підтверджується
заявою про призначення/перерахунок
пенсії з 05.09.2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1
громадянка ОСОБА_2 померла. Відповідно
до розпорядження від 17.02.2014 року було
виплачено одноразову грошову допомогу
на поховання на померлої у розмірі 3796,00
грн. та заявлено до відшкодування 22,29
грн.

Громадянка ОСОБА_3 отримувала пенсію по
втраті годувальна ОСОБА_6, який помер в
наслідок професійного захворюваня
(антрако-сілікатоз 1 ступеня, хронічний
обструктивний бронхіт 3 ступеня) (а.с.16),
що підтверджується заявою про
призначення/перерахунок пенсії з
09.02.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянка
ОСОБА_3 померла. Відповідно до
розпорядження від 04.02.2014 року було
виплачено одноразову грошову допомогу
на поховання на померлого у розмірі
3796,00 грн. - заявлено до відшкодування
302,37 грн.

Відповідно до частини восьмої статті 34
Закону №1105-XIV у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Оскільки громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не були потерпілими від нещасного
випадку або професійного захворювання,
а лише отримували пенсію по втраті
годувальнику, а тому на відповідача не
покладений обов'язок щодо
відшкодування витрат на поховання цих
осіб.

Що стосується громадянина ОСОБА_4, суд
зазначає наступне. Згідно Акту
розслідування хронічного професійного
захворювання форми П-4 від 10.10.2005 року
вбачається, що 28.09.2005 року ОСОБА_4 був
встановлений професійне захворювання
за діагнозом - обструктивного бронхіту
правої етіології. 08.09.2010 року ОСОБА_4
було встановлено третю групу
інвалідності, що підтверджується
випискою із акту огляду МСЕК Форми №
157-1/о (а.с.27)

Смерть ОСОБА_4 підтверджена свідоцтвом
про смерть та витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про смерть для отримання
допомоги на поховання.

Суд зазначає, що причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів. Документів, які б свідчили
про причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 від
професійного захворювання, позивачем
не надано суду.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, суд дійшов висновку
про відсутність правових підстав для
відшкодування понесених витрат на
поховання зазначених осіб за рахунок
Фонду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С ТА Н О В И
В:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області до
Відділу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення заборгованості по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсії у зв'язку із
втратою годувальника та по виплаті
допомоги на поховання за період з 01.01.2014
року по 28.02.2014 року у розмірі 880,62 грн., -
відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Бойко М.І.