Справа № 2а-9041/09/2670
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-9041/09/2670 Головуючий
у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13.01.2014 у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі м. Києва Державної податкової
служби до товариства з обмеженою
відповідальністю «Бігма-Трейд»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «НІК Електроніка»
про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ДПІ в Оболонському районі м. Києва ДПС
звернулась до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила: зобов'язати TOB
«Бігма-Трейд» повернути TOB
«НІК-Електроніка» кошти, отримані за
нікчемним правочином у сумі 2 688 000, 00
грн.; стягнути з TOB «НІК-Електроніка» на
користь держави вартість товару,
отриманого за нікчемним правочином
згідно договору поставки № 30/01 від
23.07.2007 реальність здійснення якого
підтверджено документами: рахунок №
2507.5 від 27.07.2007, накладні № 0708.1 від 07.08.2007,
№ 22103 від 22.07.2007, податкові накладні
№31071 від 31.07.2007, № 01081 від 01.08.2007 №02081 від
02.08.2007, № 22103 від 22.10.2007 на загальну суму 2
688 000, 00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.01.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
Державною податковою інспекцією в
Оболонському районі міста Києва було
проведено позапланову документальну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства товариством
з обмеженою відповідальністю
«НІК-Електроніка» при
взаємовідносинах з товариством з
обмеженою відповідальністю
«Бігма-Трейд» за період з 29.05.2007 по
31.03.2009.

За результатами проведеної перевірки
було складено акт від 16.07.2009 №388-23-6-33229580,
яким встановлено, що податкові
зобов'язання, податковий кредит з
податку на додану вартість, валові
доходи, валові витрати та
амортизаційні відрахування не
виникають з нікчемної угоди, а тому
внаслідок виконання сторонами
нікчемної угоди державі було завдано
збитків у вигляді ненадходження до
державного бюджету коштів та виплати
державних коштів особам, які не мають
прав на їх отримання.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що для визнання правочину,
вираженого в договорі від 27.07.2007 №30/01
нікчемним не має достатніх підстав,
тому санкції передбачені частиною
першої статті 208 Господарського
кодексу України до вказаних
правовідносин застосовуватися не
можуть.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
правочин укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Бігма-Трейд» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«НІК-Електроніка» згідно договору
поставки від 23.07.2007 №30/01 є нікчемним,
оскільки був укладений з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
та суспільства, а тому відповідно до
статей 207, 208 Господарського кодексу
України, в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
необхідно стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«НІК-Електроніка» на користь
державного бюджету, кошти, отримані за
нікчемним договором.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції та вважає доводи
апелянта безпідставними, враховуючи
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між
ТОВ «Бігма-Трейд» (постачальник) та ТОВ
«НІК-Електроніка» (покупець) був
укладений договір поставки від 23.07.2007
№30/01, за яким ТОВ «Бігма-Трейд» було
поставлено ТОВ «НІК-Електроніка»
установку для випробування
лічильників електричної енергії на
суму 2 688 000 грн. Операція була
відображена в рахунку від 27.07.2007 №2507.5,
специфікації №1, накладних від 07.08.2007
№0708.1 та від 22.10.2007 №22103, податкових
накладних від 22.10.2007 № 22103, від 02.08.2007
№02081, від 01.08.2007 №01081, від 31.07.2007 №31071.
Контрагенти по проведених операціях
один до одного претензій не мали.

Додатково до заперечень (вих. від 24.07.2009
№ 100/2) ТОВ «НІК-Електроніка» на
підтвердження товарності договору з TOB
«Бігма-Трейд» надало копії актів
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних засобів
(установки для випробування
лічильників, для калібрування, для
пробоя, допоміжних стендів) та копії
наказів TOB «НІК-Електроніка» від 01.10.2007
№12-В, від 16.11.2007 №16-В, від 28.11.2007 №17-В,
копії лімітно-забірних карток, копію
картки рахунку 20 (матеріали і
комплектуючи для виробництва
лічильників). Ці документи
підтверджують використання
товарно-матеріальних цінностей
отриманих від TOB «Бігма-Трейд» у
виробничій діяльності ТОВ
«НІК-Електроніка».

ТОВ «НІК-Електроніка» отримано від TOB
«Бігма-Трейд» обладнання повірене та
атестоване в ДП «Всеукраїнський
державний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»)
(копії свідоцтв та атестатів - додані до
матеріалів справи).

Усе отримане від TOB «Бігма-Трейд» за
договором поставки від 23.07.2007 № 30/01 ТОВ
«НІК-Електроніка» використало у своїй
основній господарській діяльності -
виробництві контрольно-вимірювальних
приборів. Отримане від TOB «Бігма-Трейд»
обладнання та устаткування надало
можливість ТОВ «НІК-Електроніка» в 2007
році виробити 292 876 лічильників
електричної енергії та продати 292 876
лічильників електричної енергії (копія
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 26 за 2007 рік - додана до
матеріалів справи).

Слідчим відділом управлінням
податкової міліції державної
податкової адміністрації у
Рівненській області було порушено
кримінальну справу за фактом
фіктивного підприємництва - створення
та придбання суб'єктів підприємницької
діяльності з метою прикриття
незаконної діяльності стосовно ряду
підприємств, в тому числі і товариства
з обмеженою відповідальністю
«Бігма-Трейд» від 14.11.2008 №70/107-08/3.

В ході розслідування вказаної
кримінальної справи Державною
податковою інспекцією в Оболонському
районі міста Києва було отримано
постанову Слідчого відділу управління
податкової міліції державної
податкової адміністрації у
Рівненській області про необхідність
проведення позапланової
документальної перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю
«НІК-Електроніка» по взаємовідносинах
з товариством з обмеженою
відповідальністю «Бігма-Трейд» та
копію висновка експерта
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
яким встановлена ймовірна
неналежність деяких підписів на
документах, що супроводжують
взаємовідносини між товариством з
обмеженою відповідальністю
«НІК-Електроніка» та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Бігма-Трейд» директору товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бігма-Трейд» ОСОБА_4

На підставі постанови слідчого
слідчо-оперативної групи слідчого
управління податкової міліції ДПА, ДПІ
в Оболонському районі міста Києва було
проведено позапланову документальну
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства ТОВ
«НІК-Електроніка» при
взаємовідносинах з ТОВ «Бігма-Трейд»
за період з 29.05.2007 по 31.03.2009.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закон України «Про
податок на додану вартість»
передбачено тільки один випадок не
включення до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг) - це не підтвердження таких сум
податковими накладними чи митними
деклараціями.

Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Таким чином, враховуючи викладені
законодавчі норми, для підтвердження
включення до складу податкового
кредиту сум податку, сплачених у складі
ціни за придбаний товар (роботи,
послуги), необхідні первинні документи
(податкові накладні, видаткові
накладні, акти здачі-прийняття товару
тощо), оформлені відповідно до вимог
Закону України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні».

Закон України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні» (далі - Закон) поширюється на
всіх юридичних осіб, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством (ст. 2).

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16
вищевказаного Положення,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні».

Колегія суддів зазначає, що надані
відповідачами первинні документи
свідчать про здійснення господарської
діяльності з поставки товару,
податкові накладні відповідають
вимогам чинного законодавства до
первинних документів, а відтак
наділені юридичною силою та є
належними доказами реальності
здійснених господарських операцій між
відповідачами.

Крім того, згідно з ст. 207
Господарського кодексу України,
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Наведену норму слід застосовувати з
урахуванням того, що відповідно до ст.
228 ЦК України правочин, учинений з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
водночас є таким, що порушує публічний
порядок, а отже, - нікчемним.

Санкції застосовуються за вчинення
правочину з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства. Разом із тим, за змістом
частини 1 статті 208 ГК застосування цих
санкцій можливе не за сам факт
укладення зазначеної угоди, а лише в
разі виконання правочину хоча б однією
стороною. Санкції, встановлені
частиною 1 статті 208 ГК, не можуть
застосовуватися за сам факт несплати
податків (зборів, інших обов'язкових
платежів), зокрема однією зі сторін
договору, що є самостійним
правопорушенням. Для застосування
санкцій, передбачених частиною 1 статті
208 цього Кодексу, необхідним є умисел на
укладення угоди з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства.

Виходячи із вищезазначених обставин
справи, а також з того, що санкції є
похідними від учинення нікчемного
правочину, у даному випадку вони не
можуть бути застосовані через
недоведеність направленості
оскаржуваного договору на досягнення
мети, що суперечить інтересам держави
та суспільства.

Колегія суддів зазначає, що укладений
між відповідачами договір не
визнавався недійсним в судовому
порядку, а тому доводи позивача про
його нікчемність є безпідставними, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

Більш того, в ухвалі Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.02.2014 встановлено, що позивачем не
надано суду доказів того, що фактично
товарно-матеріальні цінності ТОВ
«НІК-Електроніка» не отримувались, а
операції із ТОВ «Бігма-Трейд» носили
безтоварний характер і сторони при
укладанні договору від 27.07.2007 №30/01 мали
певний умисел.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також, колегія суддів вважає
безпідставними посилання позивача на
наявність кримінальної справи №69-0084
проти керівників ряду підприємств, в
тому числі і ТОВ «Бігма-Трейд» з огляду
на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
вирок суду у кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Такими чином, оскільки вирок суду, яким
би було надано правову оцінку діям ТОВ
«Бігма-Трейд», відсутній, то посилання
позивача на факт порушення
кримінальної справи є необґрунтованим.

Колегія суддів, також, не бере до уваги
висновок експерта науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києв,
відповідно до якого при укладанні та
виконанні господарських зобов'язань TOB
«Бігма-Трейд» підписи виконувалися
ймовірно неповноважною особою, тобто
не громадянином ОСОБА_4, який значиться
директором TOB «Бігма-Трейд», оскільки
зазначене вказує лише про можливість
належності деяких підписів не ОСОБА_4, а
тому не може розглядатися як доказ.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.01.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко
О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
07.04.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.