Справа № 805/9941/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Київ К/800/48860/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 р.

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013 р.

у справі № 805/9941/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лемтранс»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лемтранс» (далі -
позивач, ТОВ «Лемтранс») звернулось до
суду з позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Мін доходів (далі -
відповідач, СДПІ з обслуговування
великих платників у м. Донецьку) про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.07.2013 року №
/16656/10/15-17-4.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013 р.
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Лемтранс»,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
08.08.2013 р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.09.2013 р. скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

У письмовому запереченні на касаційну
скаргу ДПІ з обслуговування великих
платників у м. Донецьку, посилаючись на
те, що касаційна скарга є
необґрунтованою, просить залишити її
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013 р. -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

11.02.2013 року позивачем до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Донецьку
Державної податкової служби подано
звітну Податкову декларацію з податку
на прибуток підприємства за 2012 рік за №
, відповідно до якої сума
узгодженого авансового внеску з
податку на прибуток до сплати по рядку
34 декларації склала 26660408 грн.

29.03.2013 року ТОВ «Лемтранс» подано
уточнюючу Податкову декларацію з
податку на прибуток підприємства за 2012
рік за № , відповідно до якої сума
узгодженого авансового внеску з
податку на прибуток до сплати по рядку
34 склала 27471937 грн., тобто збільшена на
811529 грн.

27.03.2013 року платіжним дорученням № 2406
позивачем були сплачені кошти у сумі
258452 грн., призначення платежу: «*;101;
аванс. платежи по налогу на прибыль за
март 2013 г.; перечисляется в бюджет полн.
по сроку 27-03-13 г.», на розрахунковий
рахунок - ГУ ДКСУ у Донецькій області.

18.05.2013 року ТОВ «Лемтранс» звернулося
до відповідача з заявою № 596 (вх. № 5775/10
від 22.05.2013 року), відповідно до якої
просив помилково сплачену суму авансу
з податку на прибуток згідно з
платіжним дорученням № 2406 від 27.03.2013
року на суму 258452 грн. за кодом 11021000
перекинути на код 110240000.

14.06.2013 року податковим органом
проведена камеральна перевірка
податкової звітності з податку на
прибуток, за результатами якої
складено акт № 416/25-17-4-306000592.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем п. 57.1. ст. 57 Податкового
кодексу України, а саме фактична сплата
авансового внеску з податку на
прибуток: у березні 2013 року відбулась
05.04.2013 року, граничний термін сплати -
30.03.2013 року (затримка 6 днів); у квітні 2013
року відбулась 17.05.2013 року, граничний
термін сплати - 30.04.2013 року (затримка 17
днів); у травні 2013 року відбулась 07.06.2013
року, граничний термін сплати - 30.05.2013
року (затримка 8 днів).

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення №
/16656/10115-17-4 від 01.07.2013 року, яким до
позивача на підставі ст. 126 ПК України
за затримку на 6, 17 та 8 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання у
розмірі 518261,82 грн. застосовано штрафні
санкції в розмірі 51826,18 грн.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Відповідно до абзацу 9 пункту 57.1 статті
57 Податкового кодексу України у складі
річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань.

Згідно з п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу
України джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Пунктом 126.1 ст. 126 Податкового Кодексу
України передбачено, що у разі якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Відповідно до Змін до бюджетної
класифікації, які затверджені наказом
Міністерства фінансів України від
17.01.2013 року № 19, класифікацію доходів
бюджету, затверджену наказом
Міністерства фінансів України від 14
січня 2011 року № 11, було доповнено,
зокрема, позицією - 11024000 «Авансові
внески з податку на прибуток приватних
підприємств».

З матеріалів справи вбачається, що
фактично авансовий внесок з податку на
прибуток у березні 2013 року по коду
бюджетної класифікації 11024000 «Авансові
внески з податку на прибуток приватних
підприємств» сплачено на рахунок
9002: - 07.03.2013 року в сумі 15000000 грн.,
платіжне доручення № 1845 від 07.03.2013 року
на загальну суму 15000000 грн.; - 15.03.2013 року
в сумі 11660408 грн., платіжне доручення №
1981 від 15.03.2013 року на загальну суму 11660408
грн.; - 27.03.2013 року в сумі 258452 грн.,
платіжне доручення № 2407 від 27.03.2013 року
на загальну суму 258452 грн.; - 29.03.2013 року в
сумі 294625 грн., платіжне доручення № 2485
від 29.03.2013 року на загальну суму 294625 грн.

В той же час платіжним дорученням № 2406
від 27.03.2013 р. позивачем були сплачені
кошти у сумі 258452 грн. без зазначення
коду бюджетної класифікації на
розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у
Донецькій області, з призначенням
платежу: «*;101; аванс. платежи по налогу
на прибыль за март 2013 г.; перечисляется
в бюджет полн. по сроку 27-03-13 г.».

Згідно картки особового рахунку
позивача (платіж 11021000 податок на
прибуток приватних підприємств) на
підставі платіжного доручення № 2406 від
27.03.2013 року зарахована сума 258452 грн.

Згідно картки особового рахунку
позивача (платіж 11024000 авансові внески з
податку на прибуток приватних
підприємств) 30.03.2013 року збільшена
недоїмка на суму 258437 грн., 05.04.2013 року
вказана недоїмка погашена.

З облікової картки позивача по коду
110240000 податковим органом зараховано в
рахунок авансового платежу суму 258437
грн., сплаченої позивачем відповідно до
платіжного доручення № 2679 від 05.04.2013
року на загальну суму 20000000 грн.

Отже, 27.03.2013 року позивачем був
здійснений платіж за кодом бюджетної
класифікації - 11021000 податок на прибуток
приватних підприємств у сумі 258452 грн.,
замість здійснення правильного
платежу за кодом бюджетної
класифікації - 11024000 авансові внески з
податку на прибуток приватних
підприємств.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що авансовий внесок з податку на
прибуток у розмірі 258437 грн. позивачем
сплачено із затримкою на 6 календарних
днів від граничного строку сплати
податкового зобов'язання (граничний
термін сплати у березні 2013 року - 30.03.2013
року).

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
необґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає відхиленню, а
постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 р. та
ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лемтранс»
відхилити.

2.Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 08.08.2013 р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013 р.
залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В.
Муравйов