Справа № 521/13317/13а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р. Справа № 521/13317/13а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Роїк Д.Я.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія
О.О.

- Романішина В.Л.

за участю секретаря судового
засідання - Вишневської А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 03 грудня 2013 року в
адміністративні справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.
Одеси, Головного управління Державної
казначейської служби в Одеській
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси, в якому
просив визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови у перерахунку
щомісячного довічного утримання судді
у відставці ОСОБА_2, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
судді у відставці, починаючи з 01 січня
2012 року та виходячи із розміру
заробітної плати працюючого судді
Апеляційного суду Одеської області,
зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України забезпечити своєчасне та
відповідне фінансування виплати
перерахунку щомісячного грошового
утримання.

В обґрунтування вимог позовної заяви
позивач посилався на рішення
Конституційного суду України у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень ст. 2, абзацу другого
пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці).

Постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 03 грудня 2013
року адміністративний позов ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано дії УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси щодо
відмови ОСОБА_2 у перерахунку та
виплаті довічного грошового утримання
як судді у відставці відповідно до
вимог частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» - неправомірними. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання
судді у відставці ОСОБА_2, починаючи з 18
червня 2013 року та виходячи із розміру
заробітної плати працюючого судді на
підставі довідок Апеляційного суду
Одеської області. В іншій частині
відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок положень Законів
України визнаних неконституційними.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить змінити
оскаржуване судове рішення,
задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи апелянта в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно до постанови Верховної Ради
України від 29 листопада 2001 року №2872-ІІІ
ОСОБА_2 був звільнений з посади судді
Військового апеляційного суду
Південного округу у зв'язку із поданням
заяви у відставку і йому призначено
довічне грошове утримання, яке
виплачує УПФУ в Малиновському районі м.
Одеси відповідно до ст. 138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів». Позивач
маючи стаж роботи понад 25 років.

Згідно до частини першій статті 126
Конституції України незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до складу якого, зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Згідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07 2010
року працюючим суддям, виплачується
суддівська винагорода.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, у ч. 4 ст. 47 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
згідно з якою незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року.

Відповідно до ч.3 ст. 138 цього Закону, в
редакції від 08 липня 2011 року, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Порядок оплати праці працюючого судді
визначено ст..129 зазначеного вище
Закону. Так, відповідно до приписів ч.2
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», суддівська винагорода
складається з посадового окладу та
відповідних доплат. При цьому, частина
перша цієї норми закону чітко
встановлює, що суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України «Про Конституційний Суд
України» та не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Отже при, визначенні розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді розрахунковою
складовою є розмір грошового утримання
судді, що дорівнює розміру його
суддівської винагороди, який працює на
відповідній посаді, та з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

При збільшенні ж розміру суддівської
винагороди судді, який працює на
відповідній посаді, перерахунку
підлягає і розмір щомісячного
довічного утримання судді у відставці.
Внаслідок прийняття Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
збільшено розмір матеріального
забезпечення працюючим суддям та, як
наслідок має бути збільшено щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці. Інше, є порушенням
конституційної норми про державне
забезпечення фінансування та належних
умов для функціонування судів і
діяльності суддів (ст.130 Конституції
України).

Рішенням Конституційного суду України
від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, справа №
1-2/2013 у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень ст.
2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (справа щодо змін умов
виплати пенсій і щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці) - визнав такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення третього
речення частини п'ятої ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», статті 2 Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» стосовно встановлення
максимального розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання суддів, оскільки вони
суперечать ч.1 ст. 126 Конституції
України.

Відповідно до ч.2 ст. 150 Конституції
України, Конституційний Суд України
ухвалює рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточним і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, з 03 червня 2013 року правове
регулювання спірних правовідносин
здійснюється відповідно до частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
до змін, внесених Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI.

Так, згідно ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» (у
зазначеній вище редакції) щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З позовними вимогами про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії учаснику війни у
вигляді надбавки до пенсії в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за період з 01
січня 2007 року позивач звернулася до
суду 08 серпня 2013 року.

Враховуючи положення ст.99 КАС України,
позивачем було порушено строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав. За таких підстав
колегія суддів приходить до висновку,
що права позивача підлягають захисту з
08 лютого 2013 року, що не було встановлено
судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» на підставі довідок
Апеляційного суду Одеської області.
Проте, рішенням Управління ПФУ в
Малиновському районі м. Одеси від 19
липня 2013 року № 136825 позивачу
відмовлено в перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці.

Оскільки з 03 червня 2013 року правове
регулювання спірних правовідносин
здійснюється відповідно до частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
до змін, внесених Законом України від 08
липня 2011 року № 3668-VI, довічне грошове
утримання позивача, як судді у
відставці, повинно виплачуватись йому
відповідачем у розмірі 90 % грошового
утримання працюючого судді та не
обмежується граничним розміром.

На підставі наведених вище положень
чинного законодавства України, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що відмова відповідача у
проведенні перерахунку ОСОБА_2 розміру
щомісячного грошового утримання як
судді у відставці з 08 лютого 2013 року є
неправомірною.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду першої інстанції та не
бере до уваги доводи апелянта щодо
зобов'язання Головного управління
Державної казначейської служби
України забезпечити своєчасне та
відповідне фінансування виплати
перерахунку щомісячного грошового
утримання, оскільки Головне управління
Державної казначейської служби
України не є відповідачем по справі, а
також позивачем не надано доказів
порушення його прав з боку
казначейської служби.

В апеляційній скарзі апелянт просить
змінити судове рішення суду першої
інстанції, проте розглянувши доводи
апеляційної скарги, апеляційним судом
встановлено, що для об'єктивного
захисту порушеннях прав позивача
постанову суду першої інстанції слід
скасувати.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи в частині заявлених позовних
вимог, постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 03 грудня 2013 року
скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01
січня 2012 року по 07 лютого 2013 року
залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси щодо
відмови ОСОБА_2 у перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці за
період з 08 лютого 2013 року по 02 червня 2013
року у розмірі 90% грошового утримання
працюючого на відповідній посаді судді
на підставі довідок Апеляційного суду
Одеської області про судівську
виногороду, без перевищення десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність,
та виплатити різницю між нарахованим
та виплаченим грошовим утриманням за
вказаний період.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці за
період з 03 червня 2013 року у розмірі 90%
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді на підставі
довідки Апеляційного суду Одеської
області про судівську виногороду, без
обмеження граничного розміру.

В іншій частині відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення, та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддя /підпис/
Єщенко О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.