Справа № 826/15684/13-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «ДОКА Україна
Т.О.В.» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 лютого 2014 року в справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «ДОКА Україна
Т.О.В.» до Київської регіональної
митниці Міндоходів, третя особа:
Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
вартості товару, визнання недійсною
картки відмови, про стягнення суми
надмірно сплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом Київської регіональної
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування вартості товарів
№100250000/2013/600398/2 від 02.04.2013 року та картки
відмови у прийнятті митної декларації,
стягнення суми надмірно сплаченого
податку на додану вартість.

Відповідно до постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 лютого 2014 року адміністративний
позов залишено без задоволення.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач ТОВ з
іноземними інвестиціями «ДОКА Україна
Т.О.В.» подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва та
ухвалити нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ТОВ з іноземними інвестиціями
«Дока Україна Т.О.В.» та підприємством
«Дойче Дока Шалунгстехнік ГмбХ»
укладено контракт №ІМ-11/2013 від 06.02.2013
року на поставку позивачу нового
опалубкового матеріалу та такого, що
був у використанні.

Згідно із підпунктом 1.2 пункту 1
контракту точне найменування товару,
ціни, а також його кількість вказані у
інвойсі на кожну поставку окремо
згідно цього Контракту.

Підпунктом 3.1 пункту 3 контракту
встановлено, що оплата за товар та
митне оформлення по цьому контракту
від покупця має здійснюватися шляхом
банківського переказу на рахунок
продавця протягом 90 (дев'яносто) днів з
дати, вказаної на товарних інвойсах.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3
контракту платіж з п. 3.1 цього Контракту
проводиться в Євро чи в іншій валюті,
шляхом переведення на розрахунковий
рахунок продавця.

Підпунктом 4.1 пункту 4 контракту
визначено, що поставка товару
виконується на умовах CPT, EXW чи FCA згідно
з «Інкотермс 2010».

На виконання вимог чинного
законодавства декларантом ТОВ з
іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА
Т.О.В.» подано 01.04.2013 року для митного
контролю митну декларацію
№100250000/2013/052123 із застосуванням
основного методу визначення митної
вартості товару - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

На підтвердження митної вартості
товарів позивачем подані відповідачу
документи, а саме:
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу від 06.02.2013 року
№ІМ-11/2013; інвойс №224120072 від 20.03.2013 року;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів, а саме: міжнародна
автомобільна накладна (CMR) від 26.03.2013;
довідка про транспортні витрати із
калькуляцією транспортних витрат
№01-04/2013 від 01.04.2013.

Під час проведення правильності
визначення митної вартості вказаних
товарів за митною декларацією від
01.04.2013 року №100250000/2013/052123 Київською
міжрегіональною митницєю Міндоходів
встановлено, що декларантом для
митного оформлення надано калькуляцію
транспортних витрат, в якій виділена
плата за навантаження, проте в
декларації митної вартості товару така
інформація не зазначена.

Внаслідок чого, відповідачем було
запропоновано позивачу надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів, а
саме: виписку з бухгалтерської
документації, каталоги, специфікацію,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, зовнішньоекономічний
контракт та додатки до нього, копію
митної декларації країни відправлення,
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається.

Дані вимоги були доведені до
декларанта Борисенка О.В. шляхом
надсилання електронного повідомлення.

На виконання умов контракту та на
вимогу митного органу подати нову
митну декларацію згідно рішення про
коригування митної вартості товарів,
декларантом ТОВ з ІІ «Дока Україна
Т.О.В.» подано для митного контролю
митну декларацію №100250000/2013/052328, за якою
задекларовано в режимі «ІМ-40» товар:
вироби з чорних металів. Устаткування
та складові частини збірної опалубки,
такі, що були у використанні: Dokamatic
2,00х5,00м 21 ммарт.586203000 кількість 10 шт.
Юстувальна стійка 540 ІВарт.588697000
кількість 30 шт. Вироблено з
холоднокатаної сталі. Марка сталі.
Марка сталі невідома. Виробник: Doka Industrie
Gmbh. Країна виробництва EU. Торговельна
марка Doka Die Schalungstechniker. Вироби з чорних
металів. Піддони зі сталі для
перенесення товарів, що
використовуються при складанні та
транспортуванні будівельної опалубки,
такі, що були використані (не для
товарів зі скла): Doka піддон для
штабелювання 1,55х0,85март.58615000 кількість
1 шт. Виробник: Doka Industrie Gmbh. Країна
виробництва EU. Торговельна марка Doka Die
Schalungstechniker. А також надано висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» №2605 від
18.06.2013 про вартісні та якісні
характеристики товарів (рівень цін на
товар, опис товару, використаний
матеріал виробництва, розпізнавальні
особливості), з врахуванням знижки та
умов поставки відповідно до Контракту
№ІМ-11/2013 від 06.02.2013 та Інвойсу №224120072
від 21.03.2013 до Контракту; виписки з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; ВМД (форма М-2), СMR; копія
Договору №1 від 27.08.2012 на
транспортно-експедиторське
обслуговування у міжнародному
сполученні між ТОВ з ІІ «Дока Україна
Т.О.В.» та ПП «Київтрансбуд ХХІ», а також
Договір на транспортно-експедиторське
обслуговування у міжнародному
сполученні між ТОВ з ІІ «Дока Україна
Т.О.В.» та ПП «Мас ТЕК»; довідки ПП
«Київтрансбуд ХХІ» та ПП «Макс ТЕК»
(Експедиторів) про транспортні витрати
(за умовами поставки витрат на
транспортування не включені у вартість
товару); рахунки-фактури на транспортні
послуги; видаткові накладні;
банківські виписки; акти
прийому-передачі; довідкова інформація
щодо вартості у країні-експортері
товарів, що є ідентичними та/або
подібними (аналогічними) оцінюваним
товарам; вантажні митні декларації
(ВМД); інвойси.

Митна вартість товарів задекларована
за основним методом визначення митної
вартості товару, тобто за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) у
розмірі 500000,00 Євро.

Однак, витребувані у ТОВ з ІІ «Дока
Україна Т.О.В.» документи не були надані
митному органу у повному обсязі, в
результаті чого прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 02.04.2013 року №100250000/2013/00488 за
резервним методом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Згідно ч.1, 2, 3 ст.57 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
декларантом не подано до митного
органу документів, де зазначено, що
заявлена митна вартість товару є
близькою до вартості операцій
відповідно до вимог ч.18 ст.58 Митного
кодексу України. Крім того, відповідно
до п.1 зовнішньоекономічного контракту
№ІМ-11/2013, предметом контракту є
поставка нового опалубкового
матеріалу ДОКА та такого, що був у
використанні. Однак, декларантом на
надано документів, що дають можливість
перевірити відповідну вартість нового
товару, термін його експлуатації та
фактичний стан.

Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу
України, митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Пунктом 2 ст.53 даного Кодексу
передбачено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно п.3 ст.53 Митного кодексу України
визначено, що у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до п.4 ст.53 Митного кодексу
України, у разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.59 Митного
кодексу України, у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики,
якість та репутація на ринку, країна
виробництва, виробник.

Згідно із ч.1-4 ст.60 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Згідно із даними, що містяться в гр.33
оскаржуваного рішення у відповідача
була відсутня інформація щодо
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів, що продавалися на експорт в
Україну з Польщі і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього. У справі також відсутні
докази надання декларантом
відповідної інформації органу доходів
і зборів. За таких обставин у
відповідача не було підстав для
застосування методу визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних товарів чи за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів.

Згідно із ч.1, 2 ст.62 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена відповідно до положень
статей 58- 61 цього Кодексу, їх митна
вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та статті 63
цього Кодексу може бути зворотною.

У разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58- 63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ) (ст. 64 Митного
кодексу України).

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Мінфіну від 24.05.2012 року № 598,
зареєстрованих у Мін'юсті 01.06.2012 за №
883/21195, рішення про коригування митної
вартості товарів (далі - Рішення) -
закріплення результатів здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів як до, так і
після їх випуску відповідно до вимог
статей 54 і 55 Митного кодексу України
(далі - Кодекс).

Згідно із ч.1 ст.55 Митного кодексу
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Отже, враховуючи те, що декларантом не
надано до митного органу додаткових
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів, колегія суддів вважає
правомірним рішення органу доходів і
зборів про коригування митної вартості
від 02.04.2013 №100250000/2013/600398/2 на підставі
наявної інформації на товари.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.256
Митного кодексу України, відмова у
митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення органу доходів і
зборів про неможливість здійснення
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.54 Митного кодексу
України, орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до п.4.4 розділу IV Порядку
митний орган відмовляє у прийнятті МД
виключно з таких підстав: МД не містить
усіх відомостей або подана без рахунка
або іншого документа, який визначає
вартість товару та у випадках,
встановлених Кодексом, ДМВ; ЕМД не
містить встановлених законодавством
обов'язкових реквізитів; МД подано з
порушенням інших вимог, встановлених
Кодексом.

Як зазначалось вище, декларантом не
було подано всіх документів для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, тому в органу доходів
і зборів були підстави для відмови у
митному оформленні товарів.

Згідно із ч.7, 8 ст.55 Митного кодексу
України у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються. Проте позивач не
скористався зазначеною можливістю.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що картка
відмови №100250000/2013/00488 від 02.04.2013 року
прийнята відповідачем на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
визначений чинним законодавством
України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду є
законною і обґрунтованою, ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «ДОКА Україна
Т.О.В.» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду від 03 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак
Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян
Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.