Справа № 826/12540/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі
Кріль В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.09.2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної служби інтелектуальної
власності України, Державного
підприємства «Український інститут
промислової власності» про скасування
Висновку від 31 травня 2013 року та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Державної служби інтелектуальної
власності України, Державного
підприємства «Український інститут
промислової власності», в якому просив
скасувати Висновок про
невідповідність позначення умовам
надання правової охорони за
результатами кваліфікаційної
експертизи Державного підприємства
«Український інститут промислової
власності» від 31 травня 2013 року та
зобов'язати Державне підприємства
«Український інститут промислової
власності» відновити провадження по
заявці ОСОБА_2 m 2012 11254.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
24.09.2013 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в
адміністративний позов задовольнити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що оскаржуване рішення
постановлено судом першої інстанції з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши доводи
апеляційної скарги наявними у справі
доказами, колегія суддів приходить до
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
04 липня 2012 року позивачем подано заяву
про реєстрацію знака для товарів і
послуг в Україні. Листом № 32665 від 08.08.2012
р. ДП «Український інститут
промислової власності» повідомило
позивача про те, що датою подання
заявки № m 2012 11254 є 04.07.2012 р. Листом № 48132
від 14.12.2012 р. ДП «Український інститут
промислової власності» повідомило
позивача про те, що за результатами
формальної експертизи, проведеної
відповідно до ст. 10 Закону України «Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг» та п. 4.2 Правил складання,
подання та розгляду заявки на видачу
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг встановлено, що заявка
відповідає вимогам ст. 7 Закону. Листом
№ 14282 від 29.03.2013 р. ДП «Український
інститут промислової власності»
повідомило позивача про можливу
відмову у реєстрації знака відносно
усього переліку товарів і/або послуг. 19
квітня 2013 року представником заявника
на адресу відповідача 2 направлено
відповідь на користь реєстрації знака.
08 травня 2013 року додатково направлено
відповідь на користь реєстрації знака.

31 травня 2013 року ДП «Український
інститут промислової власності»
Державної служби інтелектуальної
власності України складено Висновок
про невідповідність позначення умовам
надання правової охорони за
результатами кваліфікаційної
експертизи за заявкою № m 2012 11254 від
04.07.2012 р., яким за результатами
кваліфікаційної експертизи,
проведеної згідно з ст. 10 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг» встановлено, що
заявлене позначення не відповідає
умовам надання правової охорони (п. 1 ст.
5; ст. 6 Закону) на підставі: словесне
позначення «УРОЦИСТИН» не може бути
зареєстровано для всіх товарів 5 класу,
тому що до складу входить Міжнародне
найменування фармацевтичного
препарату «ЦИСТИН», що не підлягає
патентуванню, і внесене Всесвітньою
організацією охорони здоров'я до
Офіційного збірника «International Nonproprietary
Names (INN) for pharmaceutical substances» як умовне
позначення фармацевтичних речовин
(субстанцій), що складені за
відповідними, прийнятими ВООЗ
правилами, які пройшли міжнародну
експертизу за встановленою ВООЗ
процедурою та визнані Міністерством
охорони здоров'я України (членом ВООЗ)
та Всесвітньою організацією
інтелектуальної власності як
найменування певних (родових)
фармацевтичних речовин (субстанцій) з
метою уникнення надання виробникам
виключних прав власності на ці
найменування.

Висновок, затверджений Державною
службою інтелектуальної власності
України, набув статусу рішення про
відмову в реєстрації знаку.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що реєстрація знака «УРОЦИСТИН» може
створити перешкоди для виробництва та
доступу на український ринок
лікарських засобів однієї
фармакологічної групи з «ЦИСТИН».

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Згідно п.п. 1,3 ст. 418 Цивільного кодексу
України, право інтелектуальної
власності - це право особи на результат
інтелектуальної, творчої діяльності
або на інший об'єкт права
інтелектуальної власності, визначений
цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є
непорушним. Ніхто не може бути
позбавлений права інтелектуальної
власності чи обмежений у його
здійсненні, крім випадків,
передбачених законом.

Відносини, що виникають у зв'язку з
набуттям і здійсненням права власності
на знаки для товарів і послуг в Україні
регулюються "Про охорону прав на знаки
для товарів і послуг" (надалі також -
Закон).

Згідно ст. 1 Закону знак - позначення, за
яким товари і послуги одних осіб
відрізняються від товарів і послуг
інших осіб.

Статтею 2 Закону до повноважень
Відповідача віднесено забезпечення
реалізації державної політики у сфері
охорони прав на знаки для товарів і
послуг, для чого, Державна служба
інтелектуальної власності України,
зокрема, організовує приймання заявок,
проведення їх експертизи, приймає
рішення щодо них; видає свідоцтва на
знаки для товарів і послуг, забезпечує
їх державну реєстрацію; забезпечує
опублікування офіційних відомостей
про знаки для товарів і послуг;
здійснює інші повноваження відповідно
до законів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
правова охорона надається знаку, який
не суперечить публічному порядку,
принципам гуманності і моралі та на
який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом.

Частиною 2 статті 5 Закону встановлено,
що об'єктом знака може бути будь-яке
позначення або будь-яка комбінація
позначень. Такими позначеннями можуть
бути, зокрема, слова, у тому числі
власні імена, літери, цифри,
зображувальні елементи, кольори та
комбінації кольорів, а також будь-яка
комбінація таких позначень.

Підстави для відмови в наданні
правової охорони визначено статтею 6
Закону.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону
не можуть одержати правову охорону
також позначення, які: звичайно не
мають розрізняльної здатності та не
набули такої внаслідок їх
використання; складаються лише з
позначень, що є загальновживаними як
позначення товарів і послуг певного
виду; складаються лише з позначень чи
даних, що є описовими при використанні
щодо зазначених у заявці товарів і
послуг або у зв'язку з ними, зокрема
вказують на вид, якість, склад,
кількість, властивості, призначення,
цінність товарів і послуг, місце і час
виготовлення чи збуту товарів або
надання послуг; є оманливими або
такими, що можуть ввести в оману щодо
товару, послуги або особи, яка виробляє
товар або надає послугу; складаються
лише з позначень, що є
загальновживаними символами і
термінами; відображають лише форму, що
обумовлена природним станом товару чи
необхідністю отримання технічного
результату, або яка надає товарові
істотної цінності.

Згідно зі статтею 7 Закону, зокрема,
визначено, що особа, яка бажає одержати
свідоцтво, подає до Державного
департаменту інтелектуальної
власності заявку. За дорученням
заявника заявку може бути подано через
представника у справах
інтелектуальної власності або іншу
довірену особу.

Вимоги до заявки, правила подання та
процедуру розгляду заявки на видачу
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг, також, встановлюють та
визначають Правила складання, подання
та розгляду заявки на видачу свідоцтва
України на знак для товарів і послуг
(далі -Правила) розроблені відповідно
до Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" та
затверджені наказом Держпатенту
України від 28.07.1995 р. № 116.

Відповідно до пункту 4.3.1.7 Правил
складання, подання та розгляду заявки
на видачу свідоцтва України на знак для
товарів і послуг, до позначень, які
вказують на вид, якість, кількість,
властивості, склад, призначення,
цінність товарів і/або послуг, а також
на місце і час їх виготовлення чи збуту,
належать прості найменування товарів;
зазначення категорії якості товарів;
зазначення властивостей товарів, в
тому числі таких, що носять хвалебний
характер; зазначення матеріалу або
складу сировини; зазначення ваги,
об'єму, ціни товарів, дати виробництва
товарів; історичні дані щодо
заснування виробництва, зображення
нагород, що присуджені товарам; видові
найменування підприємств, адреси
виробників товарів або посередників.

Згідно п. 4 Правил, експертиза заявки на
реєстрацію знака для товарів і послуг
складається з таких етапів: -
встановлення дати подання заявки; -
експертиза заявки за формальними
ознаками (на відповідність вимогам,
передбаченим ст.7 Закону); - експертиза
заявки по суті позначення, що заявлено
на реєстрацію як знак (кваліфікаційні
експертиза).

Статтею 10 Закону України "Про охорону
прав на знаки для товарів і послуг"
передбачено, що експертиза заявки має
статус науково-технічної експертизи,
складається з формальної експертизи та
кваліфікаційної експертизи
(експертизи по суті) і проводиться
закладом експертизи відповідно до
цього Закону та правил, встановлених на
його основі центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
інтелектуальної власності.

Кінцеві результати експертизи заявки,
що не вважається відкликаною або не
відкликана, відображаються в
обґрунтованому висновку експертизи за
заявкою, що набирає чинності після
затвердження його Установою. На
підставі такого висновку Установа
приймає рішення про реєстрацію знака
для всіх зазначених у заявці товарів і
послуг або про відмову в реєстрації
знака для всіх зазначених у заявці
товарів і послуг, або про реєстрацію
знака щодо частини зазначених у заявці
товарів і послуг та відмову в
реєстрації знака для іншої частини
зазначених у заявці товарів і послуг.
Рішення Установи надсилається
заявнику.

Відповідно до ч.15-16 ст.10 Закону, під час
кваліфікаційної експертизи
перевіряється відповідність
заявленого позначення умовам надання
правової охорони, визначеним Законом.
При цьому використовуються
інформаційна база закладу експертизи,
в тому числі матеріали заявки, а також
довідково-пошуковий апарат та
відповідні офіційні видання. Якщо є
підстави вважати, що заявлене
позначення не відповідає умовам
надання правової охорони повністю або
частково, то заклад експертизи
надсилає заявнику про це обґрунтований
попередній висновок з пропозицією
надати мотивовану відповідь на користь
реєстрації знака.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з висновку про невідповідність
позначення умовам надання правової
охорони за результатами
кваліфікаційної експертизи за заявкою
№ m 2012 11254 від 04.07.2012 р., виходив з того, що
позначення «УРОЦИСТИН» є похідне від
МНН «ЦИСТИН» і схоже з ним до ступеня
змішування по фонетичним і візуальним
ознакам, асоціюється з ним в цілому,
незважаючи на незначну відмінність;
після реєстрації позначення
«УРОЦИСТИН», може призвести до
можливості введення споживачів, в тому
числі медичних працівників, в оману
щодо належності лікарського засобу,
маркованого відповідним знаком, до
лікарських засобів іншої
фармакологічної групи.

Відповідно до ч. І ст.5 Закону України
№3689-ХП правова охорона надається
знаку, який не суперечить публічному
порядку, принципам гуманності і моралі
та на який не поширюються підстави для
відмови в наданні правової охорони,
встановлені цим Законом. Підстави для
відмови в наданні правової охорони
передбачені статтею 6 зазначеного
Закону. Згідно п.2 ст.6 Закону не можуть
одержати правову охорону позначення,
які є оманливими або такими, що можуть
ввести в оману щодо товару, послуги або
особи, яка виробляє товар або надає
послугу.

Вищенаведений висновок суду першої
інстанції цілком також узгоджується з
висновком кваліфікаційної експертизи
за заявкою ОСОБА_2 m 2012 11254, проведеною
уповноваженим закладом експертизи,
згідно якого заявлене реєстрація знака
«УРОЦИСТИН» може створити перешкоди
для виробництва та доступу на
український ринок лікарських засобів
однієї фармакологічної групи з
«ЦИСТИН», так як правовласник знака
«УРОЦИСТИН» після реєстрації отримує
виключне право щодо заборони
використовувати будь-які схожі до
ступеня змішання з його знаком
позначення щодо споріднених
(однорідних) товарів; у той же час
правовласник не зможе повною мірою
захистити своє виключне право на такий
знак, оскільки відповідно до
законодавства у сфері обігу лікарських
засобів МНН повинна вказуватися на
упаковці кожного лікарського засобу.

Враховуючи наведені вище обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження,
судове рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування не має.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.09.2013 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.09.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений
08.04.2014 року)

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.