Справа № 826/18057/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша вантажна
компанія в Україні» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27.02.2014 у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Перша
вантажна компанія в Україні» до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання недійсною податкової
консультації та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Перша вантажна компанія в
Україні» звернулося до суду першої
інстанції з позовом, в якому просило:
визнати недійсною податкову
консультацію Міністерства доходів і
зборів України № 12789/6/99-99-12-01-03-15 від
08.10.2013, надану за зверненням ТОВ «Перша
вантажна компанія в Україні» № ГД-1397
від 27.08.2013; зобов'язати Міністерство
доходів і зборів України надати ТОВ
«Перша вантажна компанія в Україні»
податкову консультацію, що ґрунтується
на нормах чинного законодавства із
врахуванням висновків суду.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.02.2014 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи на
запит ТОВ «Перша вантажна компанія в
Україні» № ГД-1397 від 27.08.2013 щодо
оподаткування дивідендів, що
виплачуються юридичній
особі-резиденту Російської Федерації
Міністерством доходів і зборів України
надано позивачу податкову
консультацію № 12789/6/99-99-12-01-03-15 від
08.10.2013. Вказана податкова консультація
отримана позивачем. 14.10.2013.

У податковій консультації №
12789/6/99-99-12-01-03-15 Міністерство доходів і
зборів України зазначило, що для
одержання права на застосування
положень пп. «а» п. 2 статті 10 (щодо умови
застосування ставки податку у розмірі
5%) угоди між урядом України і урядом
Російської Федерації про уникнення
подвійного оподаткування доходів і
майна та попередження ухилень від
сплати податків необхідно виконати
умову прямої інвестиції резидентом
Росії в мінімальній сумі 50 000 дол. США
через внесення коштів або майна в обмін
на корпоративні права, емітовані
українською юридичною особою.

Позивач вважає вказану податкову
консультацію такою, що не відповідає
вимогам законодавства.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що у наданій ТОВ «Перша
вантажна компанія в Україні»
податковій консультації №
12789/6/99-99-12-01-03-15 від 08.10.2013 відсутні
ознаки протиправності, а тому позов не
підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
надана відповідачем консультація не
виконує своєї функції щодо допомоги
платникам податків стосовно
практичного використання конкретної
норми закону або нормативно-правового
акту з питань адміністрування податків
чи зборів, не ґрунтується на нормах
чинного законодавства, а тому підлягає
визнанню недійсною.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції та вважає доводи
апелянта безпідставними, враховуючи
наступне.

Податкова консультація - допомога
контролюючого органу конкретному
платнику податків стосовно
практичного використання конкретної
норми закону або нормативно-правового
акта з питань адміністрування податків
чи зборів, контроль за справлянням яких
покладено на такий контролюючий орган
(пп. 14.1.172 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 статті 17 ПК
України платники податків мають право
оскаржувати в порядку, встановленому
цим Кодексом, рішення, дії
(бездіяльність) контролюючих органів
(посадових осіб), надані контролюючими
органами роз'яснення.

Згідно з пп. 53.3 статті 53 ПК України,
платник податків може оскаржити до
суду як правовий акт індивідуальної
дії податкову консультацію
контролюючого органу, викладену в
письмовій або електронній формі, яка,
на думку такого платника податків,
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору. Таким
чином, у розумінні ПК України,
податкова консультація є правовим
актом індивідуальної дії, який містить
правову позицію державного органу щодо
застосування конкретних норм
податкового законодавства, та який
може бути оскаржено платником податків
у судовому порядку.

Відповідно до п. 160.2 статті 160 ПК України
резидент або постійне представництво
нерезидента, що здійснюють на користь
нерезидента або уповноваженої ним
особи (крім постійного представництва
нерезидента на території України)
будь-яку виплату з доходу з джерелом
його походження з України, отриманого
таким нерезидентом від провадження
господарської діяльності (у тому числі
на рахунки нерезидента, що ведуться в
національній валюті), крім доходів,
зазначених у п.п. 160.3-160.7 цієї статті,
зобов'язані утримувати податок з таких
доходів, зазначених у п. 160.1 цієї статті,
за ставкою в розмірі 15 відсотків їх
суми та за їх рахунок, який сплачується
до бюджету під час такої виплати, якщо
інше не передбачено положеннями
міжнародних договорів України з
країнами резиденції осіб, на користь
яких здійснюються виплати, що набрали
чинності.

Зазначена норма ПК України повністю
кореспондується з положеннями ч. 1, 2
статті 10 угоди між урядом України і
урядом Російської Федерації про
уникнення подвійного оподаткування
доходів і майна та попередження
ухилень від сплати податків,
ратифікованої Верховною Радою України
06.10.1995, відповідно до яких, дивіденди, що
сплачуються підприємством однієї
Договірної Держави резиденту другої
Договірної Держави, можуть
оподатковуватись у цій другій Державі.

Однак, такі дивіденди можуть також
оподатковуватись у Договірній Державі,
резидентом якої є підприємство, що
сплачує дивіденди, і відповідно до
законодавства цієї Держави, але якщо
одержувач дивідендів фактично має
право на них, податок, що стягується в
такому разі, не повинен перевищувати: а)
5 % загальної суми дивідендів, якщо
резидент другої Договірної Держави
зробив внесок в його акціонерний
капітал (статутний фонд) не менше 50 000
дол. США або еквівалентну суму у
національних валютах Договірних
Держав; б) 15 % загальної суми дивідендів
у всіх інших випадках.

Відповідно до п. 103.4 статті 103 ПК
України, підставою для звільнення
(зменшення) від оподаткування доходів
із джерелом їх походження з України є
подання нерезидентом з урахуванням
особливостей, передбачених пунктами
103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому
агенту), яка виплачує йому доходи,
довідки (або її нотаріально
засвідченої копії), яка підтверджує, що
нерезидент є резидентом країни, з якою
укладено міжнародний договір України
(далі - довідка), а також інших
документів, якщо це передбачено
міжнародним договором України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що для
одержання права на застосування
положень статті 10 вказаної угоди
необхідно виконати умову прямої
інвестиції резидентом Росії в
мінімальній сумі 50 000 дол. США через
внесення коштів або майна в обмін на
корпоративні права, емітовані
українською юридичною особою. При
цьому, мінімальна сума внеску,
встановленого у п. «а» ч. 2 статті 10
Угоди, може бути досягнута як в
результаті здійснення одноразової
інвестиції відповідного обсягу, так і в
результаті декількох інвестицій, а
тому в податковій консультації
відсутні ознаки протиправності

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Перша
вантажна компанія в Україні» залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.02.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
14.04.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.