Справа № 2-а-3293/11/0228
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3293/11/0228
Головуючий у 1-й інстанції: Суперсон С.П.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Совгира Д. І.

судді: Білоус О.В. Курко О. П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області на постанову Чернівецького
районного суду Вінницької області від
15 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила
визнати неправомірною відмову
відповідача щодо проведення
перерахунку та виплати підвищення до
пенсії як учаснику війни та зобов'язати
його зробити та забезпечити виплату
підвищення до пенсії як учаснику війни
у відповідності до ст. 14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", яка повинна
становити 50 % від мінімальної пенсії за
віком.

Постановою Чернівецького районного
суду Вінницької області від 15 грудня 2011
року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати як
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необєктивність
рішення суду, неповне зясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником війни, що
підтверджується його пенсійним
посвідченням.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII (в редакції від 22 грудня 1995
року, яка набрала чинності 02 січня 1996
року) учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно із Законом України від 05 жовтня
2005 року N 2939-IV "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"зазначені норми викладено в
новій редакції: учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"ч. 4 ст. 14 цього Закону набирає
чинності з 1 січня 2007 року.

Вказані норми протягом 2007 - 2011 років
змін не зазнавали, неконституційними
не визнавались, отже, підлягають
застосуванню з часу набрання ними
чинності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу, як учаснику війни,
виплачується надбавка до пенсії у
розмірі 10 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
тобто в повному обсязі та з урахуванням
вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується, з тим що
відповідач, здійснюючи нарахування та
виплату доплат до пенсії позивачу, діяв
на підставі, у межах повноважень
передбачених нормативно-правовими
актами, чинними на час проведення
виплат.

За таких обставин колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
адміністративного позову.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 3 та ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області, -залишити без задоволення, а
постанову Чернівецького районного
суду Вінницької області від 15 грудня 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.