Справа № 2а/2570/611/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 квітня 2014 року м. Київ
В/800/339/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф. (доповідач)

Донець О.Є.

Логвиненко А.О.

Голяшкін О.В.

Стрелець Т.Г.

перевіривши заяву Борзнянського
районного центру зайнятості про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
березня 2013 року у справі за позовом
Борзнянського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування пунктів 3, 4 вимоги від 27.01.2012
№03-05/91,

в с т а н о в и л а:

Борзнянський районний центр
зайнятості звернувся з позовом про
визнання протиправними та скасування
пунктів 3, 4 вимоги щодо усунення
виявлених ревізією порушень від 27.01.2012
№03-05/91.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
пункт 3 вимоги Борзнянської
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 27.01.2012 № 03-05/91. В решті
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 березня 2013 року постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року залишено без змін.

Центр зайнятості звернувся із заявою
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
березня 2013 року на підставі п.1 ч.1 ст.237
КАС України. У заяві зроблено посилання
на неоднакове застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме пп. 21 п. 6 Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499,
Порядку проведення інспектування
державною контрольно-ревізійною
службою, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550, Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 08 жовтня 1998 року № 53/5, ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-XIV.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.237 КАС підставою
для подання заяви про перегляд судових
рішень може бути виключно неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

На підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права
Центр зайнятості надав копію ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 28 листопада 2013 року, в якій,
задовольняючи позов, суди виходили з
того, що відповідно до висновку
експертизи фінансово-господарські
операції з придбання товарів (робіт,
послуг) здійснені Центром зайнятості в
межах статті кошторису, а різниця, що
виникла між середньою ринковою
вартістю товарів (робіт, послуг) та
ціною придбання товарів (робіт, послуг)
не несе в собі ознак збитків.

Залишаючи в силі рішення першої та
апеляційної інстанцій у цій справі,
касаційний суд зазначив, що позивачем
були допущені порушення принципу
ефективності та результативності при
складанні бюджету, які призвели до
завищення касових та фактичних
видатків.

Відтак різні висновки судів у вказаних
справах стали наслідком встановлення
судами під час розгляду цих справ
різних фактичних обставин, тоді як
питання встановлення обставин справи
врегульовано нормами процесуального
права. Разом з тим підставою перегляду
Верховним Судом України рішень суду
касаційної інстанції є виключно
неоднакове застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав, встановлених
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, для допуску заяви до
провадження.

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
березня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

О.В. Голяшкін

Т.Г. Стрелець