Справа № 808/456/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Справа № 808/456/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Нестеренко Л.О., при
секретарі Чорній В.С., за участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Коваленко І.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області

про визнання протиправними дій,
скасування наказів та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що в органах внутрішніх
справ працював з 27.05.1993 року. Останнім
місцем його роботи був взвод з
обслуговування стаціонарного посту № 3
роти ДПС ДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області, де він працював з
12.10.2011 року командиром взводу.

29.05.2013 року Запорізькою прокуратурою з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері було внесено до ЄДР
досудових розслідувань відомості за
ст.. 368 ч. 4 КК України за фактом
вимагання грошових коштів
співробітниками УДАІ у ОСОБА_4 за
непритягнення того до
адміністративної відповідальності.
15.08.2013 року у службовому кабінеті
позивачем були отримані гроші у
розмірі 3000 гр. від ОСОБА_4 і в той же день
позивачу було повідомлено про підозру
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.. 368 ч.
2 КК України.

В період часу з 19.08.2013 року по день
звільнення позивач постійно хворів та
неодноразово проходив курси лікування
стаціонарно та амбулаторно в медичних
закладах області.

Після тривалого лікування 11.11.2013 року
позивач з»явився для проходження
служби і дізнався, що його звільнено з
органів внутрішніх справ, про що йому
було надано копію витягу з наказу
начальника ГУМВС України в Запорізькій
області № 464 о/с від 11.11.2013 року по
особовому складу, згідно з яким його
було звільнено у запас збройних сил
України за п. 64 «є» - порушення
дисципліни, на підставі наказу ГУМВС
від 30.09.2013 року № 2729.

Позивач вважає зазначені накази про
звільнення його з роботи незаконними
та такими, що порушують його права,
оскільки звільнення рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ, згідно ст. 14
Дисциплінарного Статуту органів
внутрішніх справ України від 22.02.2006
року, є крайнім заходом
дисциплінарного впливу. Проте, в
зазначених наказах про його звільнення
відсутні обґрунтовані причини
застосування до нього такого крайнього
заходу, попри позитивні характеристики
на нього за весь період його роботи в
міліції.

Крім того, позивач вважає також, що
висновки службового розслідування, яке
було проведено відносно нього за
фактом отримання грошових коштів від
ОСОБА_4, не можуть бути прийняті за
підставу для звільнення його за
порушення дисципліни, оскільки на час
видачі наказів про звільнення не
існувало вироку суду, яким би його було
визнано винним у скоєнні будь-якого
злочину.

Відповідно до свідоцтва про хворобу
від 06.12.2013 року військово-лікарська
комісія встановила, що позивач не
придатний до військової служби із
зняттям з військового обліку. Тобто, на
дату звільнення позивача з органів
міліції вже існувала підстава його
звільнення через хворобу, а така
підстава, як порушення дисципліни,
зазначена в наказах про його
звільнення з ОВС, на думку позивача, є
надуманою та необґрунтованою.

Тому позивач просить суд визнати
накази № 2729 від 30.09.2013 року та № 464 о/с
від 11.11.2013 року відповідача про
звільнення позивача протиправними та
скасувати їх в частині звільнення
майора ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ України за п. 64 «є» /за порушення
дисципліни/, а також зобов»язати
відповідача внести зміни в зазначені
накази, змінивши підставу звільнення з
п. 64 «є» на п. 64 «б» /через хворобу/.

В судовому засіданні позивач на своєму
позові наполягає, просить суд його
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує з
підстав, визначених нею у запереченнях
до позову, вважає звільнення позивача
за п. 64 «є» Положення /за порушення
дисципліни/ законним, оскільки факт
порушення ним дисципліни було
встановлено службовим розслідуванням
відповідача відносно позивача. Просить
суд відмовити позивачу в його позові.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов позивача таким, що не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні з
матеріалів справи та пояснень сторін,
позивач ОСОБА_1 працював в органах
внутрішніх справ з 27.05.1993 року, з 12.10.2011
року - командиром взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 3
роти ДПС ДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області.

Як вбачається з пояснень позивача від
15.08.2013 року, наданих ним працівникам
ГУМВС України в Запорізькій області,
йому було пред»явлено претензії по
факту отримання ним хабаря 15.08.2013 року
від ОСОБА_4, проти якого він
заперечував.

Як вбачається з наказу відповідача від
16.08.2013 року за № 2034, 15.08.2013 року
відповідач отримав доручення
Запорізької прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері щодо проведення службового
розслідування за фактом отримання
позивачем ОСОБА_1 неправомірної
винагороди, на підставі чого було
наказано провести службове
розслідування за відомостями,
викладеними у дорученні прокуратури.

Згідно з висновком від 21.08.2013 року за
матеріалами службового розслідування
факту відкриття кримінального
провадження відносно командира взводу
з обслуговування стаціонарного посту
№ 3 роти ДПС ДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області майора міліції
ОСОБА_1, запропоновано звільнити ОСОБА_1
за грубе порушення службової
дисципліни, що виразилось у вчиненні
дій, усупереч інтересам служби,
спрямованих на отримання незаконної
грошової винагороди від приватного
підприємця ОСОБА_4

Після проведення службового
розслідування відповідачем було
винесено наказ № 2729 від 30.09.2013 року про
оголошення результатів службового
розслідування, згідно з яким в ході
службового розслідування за
дорученням прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері за фактом відкриття
кримінального провадження ЄРДР №
0000011 за ознаками складу злочину,
передбаченого ст.. 368 ч. 4 КК України, за
заявою громадянина ОСОБА_4 було
встановлено, що командир взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 3
роти ДПС ДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області майор міліції
ОСОБА_1 усупереч інтересам служби,
вчинив дії, спрямовані на отримання
незаконної грошової винагороди від
ОСОБА_4 за не притягнення його до
адміністративної відповідальності за
керування транспортом без посвідчення
водія. На підставі зазначених
висновків службового розслідування
ОСОБА_1 був звільнений з органів
внутрішніх справ за грубе порушення
службової дисципліни, вимог ст.ст. 1, 2, 7,
8 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, ст..ст. 5, 10 Закону
України «Про міліцію», Присяги
працівника ОВС, Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

Наказом відповідача від 11.11.2013 року по
особовому складу за № 464 о/с позивача
майора міліції ОСОБА_1 згідно з
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ було
звільнено у запас Збройних сил України
/із постановленням на військовий облік/
за п. 64 «є» / за порушення дисципліни/.

Суд вважає зазначені накази про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ правомірними та
такими, що прийняті у відповідності до
законодавства, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ,
затвердженого Законом України «Про
дисциплінарний статут ОВС України» від
22.02.2006 року, службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст. 2 Дисциплінарного Статуту
органів внутрішніх справ України,
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

У відповідності до ст..ст. 7, 8 цього ж
Статуту, службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу:

-дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників…

Начальник несе персональну
відповідальність за стан службової
дисципліни і повинен постійно його
контролювати. Начальник зобов'язаний
бути прикладом у дотриманні
законності, службової дисципліни,
бездоганному виконанні вимог Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів, наказів, норм моралі,
професійної та службової етики,
розвивати і підтримувати в підлеглих
свідоме ставлення до виконання
службових обов'язків, честь і гідність,
заохочувати розумну ініціативу,
самостійність, старанність у службі,
уміло застосовувати заходи
дисциплінарного впливу.

Згідно зі ст. 12 Статуту, на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:

8) звільнення з органів внутрішніх
справ.

Згідно зі ст. 14 цього Статуту, з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

...Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Таким чином, суд вважає вчинення
позивачем усупереч інтересам служби
дій, спрямованих на отримання
незаконної грошової винагороди від
ОСОБА_4 за не притягнення його до
адміністративної відповідальності за
керування транспортом без посвідчення
водія, грубим порушення службової
дисципліни, за яке до нього було
правомірно застосовано такий вид
стягнення як звільнення з органів
внутрішніх справ. І твердження
позивача про відсутність підстав у
відповідача звільняти його за
порушення дисципліни на підставі
матеріалів службового розслідування
при відсутності вироку суду, яким би
його було визнано винним у скоєнні
будь-якого злочину, суд вважає
надуманим, оскільки вчинені позивачем
дії самі по собі і є порушенням
службової дисципліни і не потребують
інших правових підстав для звільнення
його з органів внутрішніх справ.

Згідно ст. 18 Статуту, такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади та звільнення з органів
внутрішніх справ, накладені на осіб
рядового і начальницького складу, які
тимчасово непрацездатні або
перебувають у відпустці, відрядженні,
виконуються після їх прибуття до місця
проходження служби….Такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади, пониження в спеціальному
званні та звільнення з органів
внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

Як встановлено судом, позивач прибув до
кадрової служби відповідача після
лікування 11.11.2013 року, де і отримав
наказ про звільнення з органів
внутрішніх справ від цієї дати за № 464
по особовому складу, у зв»язку з чим
твердження позивача про незаконність
наказу про його звільнення від 30.09.2013
року за № 2729 про оголошення
результатів службового розслідування
у період його непрацездатності є
безпідставними.

У зв»язку з цим в цій частині позову про
визнання наказів про звільнення
позивача протиправними та скасування
їх суд вважає за необхідне позивачу
відмовити.

Що стосується позовних вимог позивача
про зобов»язання відповідача змінити
підставу звільнення його з ОВС з п. «є»
ст. 64 Положення /за порушення
дисципліни/ на п. «б» ст. 64 Положення
/через хворобу/, суд також вважає ці
вимоги необгрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно з п. «б» ст. 64 Положення по
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС, особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас /з постановкою на
військовий облік/: … через хворобу - у
разі визнання їх непридатними до
військової служби в мирний час…за
рішенням військово-лікарської комісії.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 06.02.2001 року № 85 затверджено
Положення про діяльність
військово-лікарської комісії в системі
МВС України та Порядок проведення
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС.

Як встановлено судом, позивач
звернувся до ВЛК вже після отримання
ним наказу про його звільнення 11.11.2013
року, і 06.12.2013 року йому було видано
свідоцтво про хворобу № 495/с, згідно з
яким він визнаний непридатним до
військової служби із зняттям з
військового обліку.

Тобто, на день звільнення позивача -
11.11.2013 року, такого свідоцтва про
хворобу позивача не існувало і
відповідач не мав змоги урахувати це
свідоцтво при звільненні позивача.

Згідно з п. 2.14 Положення про діяльність
військово-лікарської комісії в системі
МВС України, якщо постанови про
придатність до служби колишніх осіб
вищого, старшого чи середнього
начальницького складу органів
внутрішніх справ і осіб офіцерського
складу запасу /у відставці/ на період
звільнення їх з органів внутрішніх
справ і внутрішніх військ МВС
призводять до зміни формулювання
наказу про звільнення, то вони
підлягають затвердженню вищою за
статусом штатною ВЛК.

На момент звернення позивача з вимогою
змінити підставу його звільнення на п.
«б» ст.. 64 Положення /через хворобу/
свідоцтво про хворобу № 495/с від 06.12.2013
року, видане ВЛК ГУМВС України в
Запорізькій області, не
затверджувалось вищою за статусом ВЛК,
як того вимагає п. 2.14 вищезазначеного
Положення про діяльність
військово-лікарської комісії в системі
МВС України, доказів про це позивачем
суду не надано, у зв»язку з чим у
відповідача відсутні підстави для
зміни формулювання підстав звільнення
позивача з ОВС.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають нормам діючого
законодавства, а отже, - не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області про визнання протиправними
дій, скасування наказів та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити у повному
обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О.Нестеренко