Справа № 819/549/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/549/14-a

11 квітня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Костецькій Н.Т.

за участю:

представника позивача: - Сідого С.В.;

представників відповідача - Лапунько
М.В. та Наумович З.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельна фірма «Гефест»

до Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області

про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 16.10.2013 року
№,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельна фірма «Гефест»
(далі ТОВ «Виробничо-будівельна фірма
«Гефест», або позивач) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (далі
Тернопільська ОДПІ, або відповідач),
про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 16.10.2013 року
№.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з мотивів викладених у
позовній заяві та пояснив, що
податковим повідомленням-рішенням від
16.10.2013 року № позивачу
донараховано грошове зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 15 697,50
грн., в тому числі: 10 465 грн. за основним
платежем та 5 232,50 грн. за штрафними
санкціями.

Представник позивача пояснив, що
підставою для донарахування
податкових зобов'язань стало помилкове
включення до податкової декларації з
податку на додану вартість податкової
накладної №38 від 16.08.2013 р. отриманої від
ПП «Оресто», яка не зареєстрована в
Єдиному реєстрі податкових накладних.
Виявивши помилку, позивачем подано
новий реєстр виданих та отриманих
податкових накладних за серпень 2013
року, який прийнято відповідачем.

З врахуванням викладеного, представник
позивача вважає, що підстав для
виключення з податкового кредиту суми
10 465 грн. за серпень 2013 року немає, а тому
просить суд оспорюване податкове
повідомлення-рішення визнати
неправомірним та скасувати.

Представники відповідача подали до
суду свої письмові заперечення на
адміністративний позов, та суду
пояснили, що контролюючим органом, при
проведенні перевірки встановлено, що в
порушення податкового законодавства,
позивачем до складу податкового
кредиту за серпень 2013 року, включено
ПДВ в сумі 10 465 грн., згідно податкової
накладної №38 від 16.08.2013 року, отриманої
від ПП «Оресто».

Дану суму ПДВ по операціях з
контрагентом ПП «Оресто» відображено у
складі податкового кредиту в
розшифровці податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів (Додаток 5) від 19.09.2013 року
№ до декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 р.,
податкова накладна №38 включена в
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних від 19.09.2013 року №
поданого до декларації на додану
вартість. Проте, в Єдиному реєстрі
податкових накладних податкова
накладна №38 від 16.08.2013 року виписана ПП
«Оресто» не зареєстрована та заяв зі
скаргою про відмову постачальника
надати податкову накладну від позивача
не подавалося.

Також представники позивача зазначили,
що новий реєстр виданих та отриманих
податкових накладних з уточненими
показниками за серпень 2013 року не може
бути врахований, оскільки поданий та
заповнений з порушенням Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене,
представники відповідача позовні
вимоги вважають безпідставними, а
податкове повідомлення-рішення від
16.10.2013 року № правомірним.

Крім пояснень представника позивача
та представників відповідача, судом
досліджені письмові докази, наявні у
матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Тернопільською
ОДПІ на підставі п.200.10 ст.200 Податкового
кодексу України (далі - ПК) у порядку
ст.76 ПК проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за серпень 2013 року ТОВ
«Виробничо-будівельна фірма «Гефест»
за результатами якої було винесено акт
від 02.10.2013 року №103/22-04/38535552 (далі - Акт).

Як вбачається з Акту перевірки, ТОВ
«Виробничо-будівельна фірма «Гефест»
подало до Тернопільської ОДПІ
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2013 року від
19.09.2013 року №, в якій до складу
податкового кредиту включено податок
на додану вартість в сумі 10 465,00 грн.
згідно податкової накладної №38 від
16.08.2013 року отриманої від ПП «Оресто».

Перевіркою встановлено, що сума
податку на додану вартість в сумі 10 465,00
грн. згідно податкової накладної №38
від 16.08.2013 року відображена у складі
податкового кредиту в:

- розшифровці податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розмірі контрагентів (Д5) (від 19.09.2013
року №) поданої до декларації по
податку на додану вартість за серпень
2013 року;

- реєстрі виданих та отриманих
накладних (від 19.09.2013 року №)
поданого до декларації по податку на
додану вартість за серпень 2013 року.

Однак, в Єдиному реєстрі податкових
накладних податкова накладна №38 від
16.08.2013 року виписана ПП «Оресто» не
зареєстрована.

ТОВ «Виробничо-будівельна фірма
«Гефест» не подавало заяв до
Тернопільської ОДПІ із скаргою про
відмову постачальника подати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних), як це
передбачено абзацом 11 п.201.10 ст.201 ПК
України.

Позивач виявивши помилку в реєстрі
виданих та отриманих накладних, 08.10.2013
р. подав новий реєстр накладних за
серпень 2013 року, який не був прийнятий
Тернопільською ОДПІ, оскільки поданий
і заповнений з порушенням Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 17.12.2012 року №1340 (далі - Порядок).

Відповідно до п.1 розділу 1 Порядку
Реєстр є формою для запису (реєстрації)
виданих та отриманих податкових
накладних. Виправлення помилки в
Реєстрі здійснюється методом "сторно"
за правилами, передбаченими для
бухгалтерського обліку, у момент
виявлення такої помилки. Коригування
помилкових записів у Реєстрі не
призводить до потреби формування нових
(уточнюючих) реєстрів.

Порядок здійснення уточнених
показників визначений розділом V
Порядку, відповідно до якого при
виправленні помилки методом "сторно" до
Реєстру одночасно вноситься два
записи: помилковий запис із знаком "-" та
правильний запис із знаком "+".

Метод "сторно" здійснюється шляхом
зворотного запису на величину помилки
в тому звітному періоді, у якому вона
виявлена. При здійсненні такого
зворотного запису платником податку: в
колонці 1 розділів І та/або ІІ Реєстру
зазначається порядковий номер запису;
в колонках 2-6 розділу І та/або колонках
2-7 розділу ІІ Реєстру дублюються
реквізити документа, кількісні
показники якого сторнуються; у
відповідних колонках 7-12 розділу І
та/або колонках 8-16 розділу ІІ Реєстру
кількісні показники зазначаються з
відповідним знаком "+" чи "-". При цьому,
якщо виправлення помилки потребує
подання платником податку уточнюючого
розрахунку, то до виду документа
додається літера "У" (наприклад: ПНПУ).
Крім того, запис щодо включення
показників такого документа до
уточнюючого розрахунку зазначається
окремим рядком у рядку "З них включено
до уточнюючих розрахунків за звітний
період" Реєстру.

На підставі акту перевірки
Тернопільською ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення від
16.10.2013 року №, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 15 697,50
грн., з яких 10 465 грн. - основний платіж та
5 232,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з висновками в Акті
перевірки та податковим
повідомленням-рішенням від 16.10.2013 року
№ ТОВ «Виробничо-будівельна
фірма «Гефест» подало первинну скаргу
до Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області.

Рішенням про результати розгляду
скарги від 24.11.2013 року, Головне
управління Міндоходів у
Тернопільській області залишила
оспорюване податкове
повідомлення-рішення без змін, а скаргу
- без задоволення.

16.12.2013 року позивачем подано скарги
№23325/6, №23327/6 до Міністерства доходів і
зборів України, які рішенням
Міндоходів від 10.02.2014 року залишені без
задоволення.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ПК передбачено, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Як зазначалося вище, ТОВ «ВБФ «Гефест»
не скористалось своїм правом на
подання скарги на свого контрагента.

Судом не приймаються до уваги
твердження представника позивача з
приводу того, що позивачем подано
новий реєстр виданих та отриманих
податкових накладних за серпень 2013
року, який прийнято відповідачем,
оскільки такий реєстр не був прийнятий
контролюючим органом, що підтверджено
в судовому засіданні представниками
відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013 року
№ винесене з дотриманням вимог
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача чи відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи те, що при поданні
адміністративного позову позивачем
було сплачено 10 відсотків ставки
судового збору - 182, 70 грн. та враховуючи
те, що суд прийшов до переконання про
відмову в задоволенні позовних вимог
повністю, з позивача належить стягнути
недоплачену частину судового збору яка
буде становити: 1827, 00 грн. - 182, 70 грн.
(сплачена частина) = 1644, 30 грн.

Відповідно до ст.94 КАС України судових
витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.94, 160-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-будівельна фірма "Гефест" до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 16
жовтня 2013 року №, - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-будівельна фірма "Гефест" в
користь державного бюджету України 1 644,
30 грн. недоплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 15 квітня 2014 року.

Суддя
Осташ А. В.

копія вірна

Суддя
Осташ А. В.