Справа № 233/3218/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернецький
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
справа №233/3218/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

при секретарі
Іллінові О.Є.

з участю представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
яка діє в інтересах ОСОБА_3, на
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року у справі №233/3218/13-а
за позовом ОСОБА_3 до Комунального
підприємства «Костянтинівське міське
бюро технічної інвентаризації» третя
особа - Костянтинівська міська рада
Донецької області про визнання відмови
в реєстрації права власності
недійсною, відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до КП
«Костянтинівське міське БТІ», в
обґрунтування якого вказала, що 26.08.2012
року вона звернулась з заявою до
начальника КП «Костянтинівське міське
БТІ» про державну реєстрацію права
власності на буфет «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
був розташований по АДРЕСА_1 і який
перейшов позивачці у власність на
підставі договору-дарування ВС №627514
від 05.08.2005 року та технічного паспорту
від 30.09.2003 року. 23.10.2012 року позивачка
отримала лист БТІ №4428 від 09.10.2012р. про
відмову їй в державній реєстрації
буфету, оскільки, згідно п. 1.3
Тимчасового положення, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002 року №7/5 із змінами, вказаний
об'єкт не відноситься до нерухомого
майна.

З 2007 року по 2008 рік позивачка
реконструювала буфет «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
після чого 05.08.2008 року звернулась до БТІ
про реєстрацію права власності,
сплатила державний збір за поточні
зміни, за виготовлення проекту, та
22.07.2008 і 16.01.2009 року були видані технічні
паспорти на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» та на
прибудову до кафе. Але, в 2008, 2009 та 2012
році їй було відмовлено в реєстрації
права власності на це нерухоме майно,
тому вона змушена звернутись до суду
для того щоб вільно володіти земельною
ділянкою, на якій було збудоване майно
в 2001 році.

Позивачка просила суд визнати
недійсною відмову відповідача в
реєстрації нерухомого та рухомого
майна, яке вже знищено, та відшкодувати
на її користь з відповідача моральну
шкоду за неправомірні дії в розмірі 200000
грн.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 14 січня 2014р. у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі.

Представником позивача подана
апеляційна скарга, в якій він просить
скасувати постанову суду першої
інстанції. Апеляційна скарга
мотивована тим, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. На думку апелянта, судом першої
інстанції безпідставно відмовлено у
задоволенні позову, оскільки існують
всі передбачені законодавством
обставини для реєстрації права
власності на нерухоме майно за
позивачем. В апеляційній скарзі
представник позивача описує чисельні,
на його думку, порушення законодавства
збоку відповідача та вказує, що суд
першої інстанції неповно встановив
обставини справи.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
та просив задовольнити її у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи у його відсутність
та письмові заперечення проти
апеляційної скарги, які долучені до
матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
дає суду право розглянути справу у
відсутність представника третьої
особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 05.08.2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Костянтинівського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за р/№ 3967,
отримала у дар літній торгівельний
майданчик, який складається із такого
майна: тентовий навіс -1шт, добудова до
кафе з тентового матеріалу - 1 шт,
біотуалет - 1 шт, комплект столи - лавки
-14 шт, барна стойка дерев'яна - 1 шт.,
телевізор «Soni» - 1шт., морозильна камера
- 1шт., обігрівач - -2 шт., холодильний
охолоджувач - 1шт., бочка кег - 15 шт.,
редуктор подвійний - 1шт., кран пивний - 2
шт., огорожа дерев'яна - 1шт., кухонний
гарнітур - 1 шт., бочка пивна 900 л. - 1 шт.,
касовий апарат «Міні-600» - 1 шт.,
тротуарна плитка, площею 77,0 кв.м,
огорожа кам'яна - 39,8 м, огорожа кована -
39,8 м, газові балони - 2 шт., вентилятор - 3
шт., обігрівач - 2 шт., тентові стіни до
навісу - 4 шт., пивні бокали 0,5 л - 20 шт.,
тарілки, чашки, стакани, рюмки - 10
комплектів (а.с.7).

При цьому колегія суддів зазначає, що з
аналізу вищевказаного договору
дарування від 05.08.2005р. випливає, що
предметом договору є рухоме майно.
Місцезнаходження даного майна в
договорі не визначено.

Відповідно до технічного паспорту
спірного майна, останнє є літньою
площадкою з тентованим навісом (а.с.15-23).
Вказане кафе розміщено за узгодженням
з Костянтинівською міською радою
(а.с.9-14,31) на ділянці землі розміром 0,0168
га за кадастровим №:00:021:0118 (а.с.8),
яка передана позивачці на підставі
договору оренди від 01.04.2009 року строком
на 3 роки (а.с.24-30).

26.08.2012 року позивачка звернулась до КП
«Костянтинівське міське БТІ»
Костянтинівської міської ради (а.с.33) з
заявою про реєстрацію буфету
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований по
АДРЕСА_1, але їй було відмовлено (а.с.34).

Позивачка вважає, що об'єкт, який
зазначений у договорі дарування,
відноситься до об'єктів нерухомого
майна, але жодної інформації про
документи дозвільного характеру
(дозвіл на будівництво, дозвіл на
виконання будівельних робіт, тощо),
проектну документацію та документ який
засвідчує відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам, що
передбачене законодавцем для об'єктів
нерухомості, суду не надала.

Відомостей про те, що право власності
на спірний об'єкт, як на нерухоме майно,
оформлювалось, суду не надано, а тому
відчужувати літній торгівельний
майданчик як нерухоме майно,
дарувальниця ОСОБА_5 не могла.

Предмет договору дарування від 05.08.2005р.
не є нерухомим майном.

Визначення нерухомих речей наведено у
частині 1 ст.181 ЦК України, але речі,
визначені у договорі дарування
павільйону кафе не відносяться до
нерухомих речей.

Відповідно до до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004р. №1952-ІУ та на підставі пункту
3.5.1. Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом Мінюсту
України від 07.02.2002 №7/5, відповідач
правомірно відмовив ОСОБА_3 в
реєстрації літнього кафе.

Також колегія суддів зазначає, що на
теперішній час майно, зареєструвати
право власності на яке просила
відповідача ОСОБА_3, фізично вже не
існує, що сторонами по справі не
оспорюється.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позову. Доводи апеляційної скарги
представника позивача не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами, а
тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 14 січня 2014 року у
справі №233/3218/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року у справі №233/3218/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання ухвали
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 16
квітня 2014 року.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва