Справа № 2а-216/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/51379/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в попередньому
провадженні касаційну скаргу першого
заступника прокурора Житомирської
області на постанову Корольовського
районного суду м. Житомира від 15
березня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року у справі за позовом Прокурора м.
Житомира до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради про визнання
неправомірними дій щодо відхилення
протесту, приведення у відповідність
до частини 5 статті 32 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
положень пункту 2 рішення № 890 від 16
грудня 2010 року, викладення рішення в
іншій редакції,

встановила:

У вересні 2011 року Прокурор м. Житомира
звернувся до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради з позовом
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо відхилення протесту
прокурора м. Житомира від 20 липня 2011
року № 17/563 на рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
16 грудня 2010 року № 890 «Про встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, що надаються КВЖРЕП № 11»;
приведення у відповідність пункту 2
рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 890 від 16
грудня 2010 року із вимогами частини 5
статті 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»;
викладення пункту 2 рішення № 890 від 16
грудня 2010 року у наступній редакції
«Встановити з 30 січня 2011 року тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та при будинкових територій, що
надаються КВЖРЕП № 11, окремо за кожним
будинком згідно з додатком 1».

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 15 березня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі прокурор
Житомирської області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувані рішення скасувати, та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

На дану касаційну скаргу заперечень не
надходило.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що за результатами
прокурорської перевірки виявлено, що
Виконкомом міської ради з порушенням
вимог частини п'ятої статті 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV
(далі - Закон № 1875-ІV) 16 грудня 2010 року
прийнято рішення № 890 «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що надаються
КВЖРЕП № 11», оскільки останнє
оприлюднене лише 30 грудня 2010 року в
газеті «Місто» - за один день до
введення тарифів в дію, а не за місяць,
як того вимагають норми вказаного
Закону. Прокуратурою внесено протест №
17/563 від 20 липня 2011 року з метою
приведення у відповідність пункту 2
рішення Виконкому Житомирської
міської ради вимогам частини п'ятої
статті 32 Закону № 1875-ІV, який
Виконкомом міськради відхилено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд
першої інстанції, а апеляційний суд,
погодившись з ним, виходили з того, що
приписи законодавства не містять
приписів щодо обов'язку саме органу
місцевого самоврядування повідомляти
споживача про зміну вартості
житлово-комунальних послуг, адже такі
дії має вчиняти виконавець/виробник
послуг, тобто КВЖРЕП № 11.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статті 21 Закону України «Про
прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №
1789-ХІІ (яка діяла на момент виникнення
правовідносин) протест на акт, що
суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У протесті прокурор ставить
питання про скасування акта або
приведення його у відповідність з
законом, а також припинення незаконної
дії посадової особи, поновлення
порушеного права. Протест прокурора
зупиняє дію опротестованого акта і
підлягає обов'язковому розгляду
відповідним органом або посадовою
особою у десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору. У разі відхилення протесту
або ухилення від його розгляду
прокурор може звернутися з заявою до
суду про визнання акта незаконним.
Заяву до суду може бути подано протягом
п'ятнадцяти днів з моменту одержання
повідомлення про відхилення протесту
або закінчення передбаченого законом
строку для його розгляду. Подача такої
заяви зупиняє дію правового акта.

Відповідно до статті 28 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі -
Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих
органів міських рад належать
повноваження встановлення тарифів на
побутові, комунальні послуги.

Згідно приписів частини п'ятої статті 32
Закону № 1875-ІV (в редакції, що була
чинною на час прийняття спірного
рішення Виконкому), відповідно до яких
у разі зміни вартості
житлово-комунальних послуг
виконавець/виробник не менше, ніж за 30
днів до введення їх у дію, повідомляє
про це споживача з визначенням причин
зміни вартості та наданням відповідних
обґрунтувань з посиланням на
погодження відповідних органів. З
матеріалів справи вбачається, що
прокурор прийшов до висновків, що
оскільки рішення № 890 від 16 грудня 2010
року було опубліковане лише 30 грудня 2010
року в газеті «Місто», тобто за один
день до введення тарифів в дію, а не за
місяць, як того вимагають наведені
норми статті 32 вказаного Закону, то це
рішення в частині його пункту 2, що
визначає введення тарифів в дію з 01
січня 2011 року, є протиправним.

Однак, така позиція не є правильною.

З наведених норм законодавства не
вбачається, що останні не містять
приписів щодо обов'язку саме органу
місцевого самоврядування повідомляти
споживача про зміну вартості
житлово-комунальних послуг, адже
згідно положень вказаної статті такі
дії має вчиняти виконавець/виробник
послуг, й в даному випадку такою особою
виступає КВЖРЕП № 11.

Виконком же Житомирської міської ради
рішення № 890 від 16 грудня 2010 року, як
того вимагають приписи статті 59 Закону
№ 280/97-ВР, офіційно оприлюднив 30 грудня
2010 року шляхом розміщення в газеті
«Місто».

Отже, суди прийшли до вірних висновків,
що відсутні підстави для визнання
протиправним пункту 2 рішення
Виконкому Житомирської міської ради №
890 від 16 грудня 2010 року «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що надаються
КВЖРЕП № 11».

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, якщо
визнає, що суд не допустив порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу першого заступника
прокурора Житомирської області
відхилити, а постанову Корольовського
районного суду м. Житомира від 15
березня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець