Справа № 2а-3132/10/0370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Справа № 3615/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «РВПГ МІТ» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «РВПГ МІТ»
до Ягодинської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
визнання нечинним рішення про
визначення митної вартості товарів
№205000006/2010/400056/1 від 18.05.2010 року, картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №205000006/0/01766 від 18.05.2010
року та повернення надмірно сплачених
платежів в розмірі 27532 грн. 56 коп.,-

В С Т А Н О В
И Л А:

17.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про визнання нечинним
рішення про визначення митної вартості
товарів №205000006/2010/400056/1 від 18.05.2010 року,
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№205000006/0/01766 від 18.05.2010 року та
повернення надмірно сплачених
платежів в розмірі 27532 грн. 56 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним
були надані всі необхідні та додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів - за ціною
договору (вартість операції), а митний
орган в порушення вимог статті 266
Митного кодексу України визначив митну
вартість товарів за резервним методом
на підставі цінової інформації Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби України. Оскільки
відповідачем, Ягодинською митницею,
неправомірно відмовлено у митному
оформленні товарів у зв'язку з
невідповідністю заявленої декларантом
митної вартості товарів ціновій
інформації, наявній у митного органу,
вважає, що рішення про визначення
митної вартості товарів є
необґрунтованим, тому просить визнати
його неправомірним, а надмірно
сплачені платежі повернути з
Державного бюджету.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що внаслідок неправомірного
завищення відповідачем, Ягодинською
митницею, митної вартості товару ним
було зайво сплачено при митному
оформленні податків та інших митних
платежів на суму 27532,56 грн.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
митна вартість товару була визначена
митним органом за резервним методом,
так як метод визначення митної
вартості за ціною договору (вартість
операції) не може бути застосований по
причині наявності у митного органу
довідкової інформації про ціни на
товар; методи визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів і щодо подібних
(аналогічних) товарів неприйнятні для
застосування через відсутність у
митного органу та декларанта
інформації про ідентичні та подібні
(аналогічні) товари; методи визначення
митної вартості на основі віднімання і
на основі додавання вартості
(обчислена вартість) неприйнятні через
відсутність основи для віднімання або
додавання вартості.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати обґрунтованим.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що ТзОВ «РВПГ МІТ»
05 жовтня 2005 року зареєстроване
Володимир-Волинською районною
державною адміністрацією Волинської
області як суб'єкт підприємницької
діяльності - юридична особа, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи А01
№439029.

Позивачем відповідно до умов
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №36/2010 від 11.01.2010 року,
укладеного з польською фірмою P.H.U.
«MILTON» EXPORT-IMPORT KAROL FRANCZAK придбано шкіру
свійських свиней заморожену у
відповідності до специфікації до
вказаного контракту №10 від 14.05.2010 року.

Згідно зовнішньоекономічного
контракту купівлі-продажу №36/2010 від 11
січня 2010 року ТзОВ «РВПГ МІТ» придбало
у фірми P.H.U. «MILTON» EXPORT-IMPORT KAROL FRANCZAK
(Республіка Польща) в порядку і на
умовах поставки CPT Зимно або DAF кордон
шкіру свинячу заморожену згідно
специфікації №10 від 14.05.2010 року в
кількості 20000 кг за ціною 1,00 польський
злотий за 1 кг на загальну суму 20000
польських злотих.

Для митного оформлення вказаного
товару 18.05.2010 року позивачем
Ягодинській митниці були надані
наступні товаро - супровідні документи:
уніфікована митна квитанція МД-1 серія
20502 В0113758 від 18.05.2010 року; облікова
картка субєкта зовнішньоекономічної
діяльності 20500/07/000064 від 28.02.2007 року;
попередня митна декларація (ПД)
205030005.2010.000901.001 від 17.05.2010 року; контракт
№36/2010 від 11.01.2010 року, специфікація до
контракту №10 від 14.05.2010 року;
доповнення №1 від 22.04.2010 року;
міжнародна товаротранспортна накладна
СМR б/н від 17.05.2010 року та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу;
рахунок-фактура №15/05/2010/FEх від 17.05.2010
року; експертний висновок №99/839 від
18.05.2010 року; дозвіл на ввезення на
територію України тварин, продуктів
тваринного походження,
репродуктивного матеріалу,
біологічних продуктів, патологічного
матеріалу №163 від 04.03.2009 року; довідка
про проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами (ДПА України)
№ 2978 від 22.04.2010 року; сертифікат якості
від 17.05.2010 року; ветеринарне свідоцтво
Ч-28 №062658; сертифікат про походження
товару №РL/MF/AE 0067993 від 17.05.2010 року; заява
вх. №3161-18/53 від 18.05.2010 року; акт взяття
проб і зразків №99/839 від 18.05.2010 року;
експортна декларація №10РL333010Е0051853 від
17.05.2010 року; вантажна митна декларація
№205030005/2010/000921 від 18.05.2010 року, у якій
митна вартість товару визначена за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) 48701,06
грн.

18.05.2010 року митним органом прийнято
рішення про визначення митної вартості
товарів №205000006/2010/400056/1 від 18.05.2010 року
за шостим резервним методом визначення
митної вартості товарів по ціні 0,85
доларів США за 1 кг шкіри свинячої
замороженої, на загальну суму 17 000
доларів США, що становить 134740,30 грн. із
зазначенням джерела для визначення
митної вартості - цінова інформація
Центральної бази даних Державної
митної служби України.

В той же день відповідачем було видано
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№205000006/0/01766 від 18.05.2010 року з тих
підстав, що митна декларація не може
бути прийнята, товари не підлягають
митному оформленню з причин порушення
вимог постанови Кабінету Міністрів
України №1766 від 20 грудня 2006 року «Про
затвердження Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження» із зазначенням вимоги,
виконання якої забезпечує здійснення
митного оформлення приведення графи 12
ВМД у відповідність до рішення відділу
контролю митної вартості (ВКМВ)
№205000006/2010/400056/1 від 18.05.2010 року.

З метою здійснення митного оформлення
товару ТзОВ «РВПГ МІТ» виконало вимогу
митного органу та 19.05.2010 року подало
нову ВМД №205030005/2010/000933 із зазначенням
митної вартості, визначеної
відповідачем 134740,30 грн.

Крім того, позивачем додатково подано
прайс - лист експортера товару за
травень 2010 року, калькуляція
експортера за травень 2010 року,
оборотно-сальдова відомість по
рахунках 632, 314 за травень 2010 року.

19.05.2010 року позивач звернувся до
митниці з заявою №6091-18 про випуск
товарів у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання. Випуск товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання
шляхом сплати до бюджету суми податків
і зборів (обов'язкових платежів) був
дозволений митницею 19.05.2010 року (а.с.30
зворот).

Операції митного оформлення, порядок
їх здійснення, а також форми митних
декларацій та інших документів, що
застосовуються під час митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Згідно статті 72 Митного кодексу
України, митне оформлення
розпочинається після подання митному
органу митної декларації, а також усіх
необхідних для здійснення митного
контролю та оформлення документів,
відомостей щодо товарів і транспортних
засобів, які підлягають митному
оформленню.

Засвідчення митним органом прийняття
товарів, транспортних засобів та
документів на них до митного контролю
та митного оформлення здійснюється
шляхом проставлення відповідних
відміток на митній декларації та
товаро-супровідних документах.

Відповідно до статті 262 Митного кодексу
України, митна вартість товарів і метод
її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766, затверджений
Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та подання
відомостей для її підтвердження, яким
визначено, що визначення митної
вартості - сукупність дій, які
вчиняються декларантом та/або митним
органом з метою визначення вартості
товарів відповідно до положень Митного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів.

Пунктом 5 Порядку, затвердженого
Постановою № 1766, встановлено, що для
заявлення митної вартості товарів,
визначеної за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), відповідно до статті 267
Митного кодексу України подається
декларація митної вартості за формою
згідно з додатком 1.

Для заявлення митної вартості товарів,
визначеної із застосуванням одного з
передбачених статтями 268 - 273 Митного
кодексу України методі в визначення
такої вартості: за ціною договору щодо
ідентичних товарів, за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів, на
основі віднімання вартості, на основі
додавання вартості (обчислена
вартість) та резервного подається
декларація митної вартості за формою
згідно з додатком 2.

Згідно пункту 7 вказаного Порядку для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Частиною 2 статті 265 Митного кодексу
України визначено, що митний орган має
право упевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості. Якщо
митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Відповідно до статті 88 Митного Кодексу
України, декларант зобов'язаний надати
митному органу передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
процедур.

Згідно статті 266 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
ОСНОВІ віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Вразі, якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1, згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку,
оскільки про неправомірність
застосування митним органом
наступного методу визначення митної
вартості товару без обгурунтування
неможливості застосування
попереднього методу та без проведення
з декларантом відповідних
консультацій, як це встановлено
частиною п'ятою статті 266 МК України.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «РВПГ МІТ»
задовольнити частково, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року у справі №2а-3132/10/0370 скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати нечинним та скасувати рішення
про визначення митної вартості товарів
№205000006/2010/400056/1 від 18.05.2010 року.

Визнати нечинним та скасувати картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №205000006/0/01766 від 18.05.2010
року.

Зобов'язати Ягодинську митницю
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний