Справа № 748/126/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/126/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Майборода
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області на ухвалу Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 28 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
доплати до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю,

В С Т А Н О В И Л А:

10 січня 2014 року заступник начальника
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції
звернулася до суду із поданням, в якому
просила змінити спосіб і порядок
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
№2а-12619/2011 від 18 листопада 2011 року та
стягнути з управління пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області суму 4417,43 грн. на
користь ОСОБА_2

Ухвалою Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 28 січня 2014
року вказане подання було задоволено.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 28 січня 2014 року як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, та ухвалити нову,
якою відмовити в задоволенні подання
начальника Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення суду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 18
листопада 2011 року визнано
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України
Чернігівського району Чернігівської
області здійснити перерахунок і
виплачувати ОСОБА_2 підвищення до
пенсії та додаткову пенсію згідно
ст.ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", зобов'язано управління
пенсійного фонду України
Чернігівського району Чернігівської
області здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, встановленого Законами України
"Про державний бюджет України на 2010
рік", «Про державний бюджет України на
2011 рік", Законом України "Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати", згідно
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 02 лютого 2011 року
по 22 липня 2011 року з урахуванням
проведених виплат за вказаний період.

На виконання вказаного судового
рішення управління пенсійного фонду
України в Чернігівському районі
Чернігівської області здійснило
нарахування належних до виплати суми,
проте виплату коштів не здійснило
через відсутність фінансування.

Заступник начальника Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції звернулася до суду із поданням,
в якому просила змінити спосіб
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 18 листопада 2011 року в частині
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, встановленого Законами України
"Про державний бюджет України на 2010
рік", «Про державний бюджет України на
2011 рік", Законом України "Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати", згідно
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 02 лютого 2011 року
по 22 липня 2011 року з урахуванням
проведених виплат за вказаний період
та стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_2 кошти у розмірі 4417 грн. 43 коп.

Приймаючи рішення про
задоволення вказаного подання суд
першої інстанції виходив з того, що
воно є законним, обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
вимогам процесуального права.

Підставою для звернення до суду
із поданням про зміну порядку і способу
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 18 листопада 2011 року стала відмова
управління пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області здійснити виплату коштів,
нарахованих за вказаним судовим
рішенням, яка обґрунтована відсутністю
належного фінансування.

Надаючи правову оцінку вказаним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Статтею 14 КАС України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.2. ч.4. ст. 105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. Згідно з п.2. ч.2 ст. 162
КАС України, в разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що зобов'язання
покладенні на відповідача судом першої
інстанції являються обраним судом
видом захисту порушених прав позивача.

За таких обставин заступник
начальника Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції просила змінити не спосіб та
порядок виконання судового рішення, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду даної справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
або розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
відсутність коштів на рахунку, а для
зміни способу та порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення, тощо.

Отже, для відстрочення або
розстрочення виконання рішення це
обставини, що ускладнюють його
виконання, а для зміни способу та
порядку виконання це обставини, які
роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійсненна за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови
суду фактично можливе, хоча й за певних
умов, а тому колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції.

Водночас, колегія суддів
зазначає, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення
суду першої інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Враховуючи викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції при ухваленні
спірного судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Відповідно до статті 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справ
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 202,
205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 28 січня
2014 року - скасувати та постановити нову
ухвалу, якою в задоволенні подання
заступник начальника Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М.
Бистрик

О.В.
Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.