Справа № 276/367/14-а
Суддя: Мельник М. Л.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/367/14-а
Провадження по справі№ 2-а/276/13/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року

Володарсько - Волинський районний суд
Житомирської області у складі:

головуючого-судді: Мельника М.Л.

при секретарі: Ігнатенко О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Володарсько -
Волинського районного суду
адміністративний позов

ОСОБА_1

до

управління пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області

про

визнання дій управління пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом в обґрунтування якого
зазначає, що він має статус учасника
ліквідації наслідків аварії
Чорнобильської АЕС та віднесений до 2-ї
категорії постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Зазначає,
що з вересня 1985 року по вересень 1993 року
він працював водієм у
Володарсько-Волинському
автотранспортному підприємстві 11841 і
його наказом було відряджено до
Поліського РайДу на Чорнобильську
ділянку в зоні відчуження водієм
автомобіля для перевезення кам'яної
продукції на будівництво дороги
Вільча-Діброва-Залісся-Чорнобиль з
20.06.1986 року по 28.06.1986 року. Відповідно до
ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особи які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 1 липня 1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07 1986 року
по 31.12.1986 року не менше 5 календарних
днів, пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років. Зазначає, що
22.07.2013 року він звернувся до УПФУ в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області з заявою щодо
призначення пенсії за віком із
зниженням пенсійного віку з
урахуванням ст. 55 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", однак йому було відмовили.
Вважає, що наведені доводи у відмові
УПФУ в Володарсько-Волинському районі
по відношенню до нього є
неправомірними, тому змушений
звернутися до суду за захистом свого
порушеного права.

Позивач просить суд визнати
протиправними дії управління
пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області щодо відмови йому
в призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку, згідно ст. 55 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язати управління пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області призначити йому
пенсію із зменшенням пенсійного віку
на 10 років, як ліквідатору наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 22 липня 2013 року.

В судове засідання позивач позов
підтримав та пояснив, що згідно наказу
він був направлений в Поліську РайДу
для вивезення будівельних матеріалів
на будівництво дороги по маршруту
Вільча-Діброва-Залісся-Чорнобиль і
працював там з 20 по 28.06.1986 року.
Посвідчення про відрядження, дорожні
листи, товаро-транспортні накладні
здав на АТП - 11841. Вказані населенні
пункти куди він возив будівельні
матеріали входять в зону відчудження.
Заробітну плату нараховували в
трьохкратному розмірі. Разом з ним
їздив водій ОСОБА_3, якому призначили
пенсію відповідно до ст. 55 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, в запереченні
проти позову просив розгляд справи
провести у відсутності представника
УПФ, у задоволенні позовних вимог
просив відмовити, зазначаючи, що
позивачеві Управлінням Пенсійного
фонду України у
Володарсько-Волинського районі на
законних підставах відмовлено у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку, так як останній не
надав довідку форми 122 та населений
пункт у який був відряджений позивач не
відносяться до зони відчуження.

- 2 -

Заслухавши сторін, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсія за віком
призначається з дня звернення за
пенсією, крім випадків коли пенсія
призначається з більш раннього строку.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року- не менше 5-ти
календарних днів,пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій на 10 років.

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Дана обставина підтверджується
посвідченням учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2
категорії, серія НОМЕР_1, копія якого
знаходиться в матеріалах справи, він
має загальний стаж роботи більше 15
років, що підтверджується копією
трудової книжки.

Судом встановлено, що в період з 20.06.1986
року по 28.06.1986 року, позивач був
безпосередньо зайнятий на роботах
передбачених Постановою ЦК КПСС ради
Міністрів СССР та ВЦСПС від 29.12.1987 року
№1497-378 Радою Міністрів СССР та ВЦСПС
від 05.06.1986 року №665-185, що дають право на
державну пенсію на пільгових умовах.

Дана обставина підтверджується
довідкою № 61 від 14.12.1992 року виданою
Володарсько-Волинським АТП-11841,
відповідно до якої позивач приймав
участь в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в Поліському
РайДу для перевезення кам'яної
продукції для будівництва дороги
Вільча-Діброва-Залісся-Чорнобиль з
20.06.1986 року по 28.06.1986 року, наказом № 58
від 20.06.1986 року, довідкою № 74 від 11.10.1991
року. Заробітна плата за період
відрядження позивачу нараховувалась в
трьохкратному розмірі.

Відповідно до довідки
Володарсько-Волинським АТП-11841
первинні документи (посвідчення про
відрядження, шляхові листи,
товаро-транспортні накладні, табелі
обліку робочого часу), які
підтверджували б перебування позивача
у зоні відчуження в червня 1986 року на
підприємстві не збереглися.

Крім того допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
підтвердили перебування позивача в
червні 1986 року в зоні відчуження по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Отже, судом достовірно встановлено, що
позивач в період з20.06.1986 року по 28.06.1986
року року брав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а саме в 30 кілометровій зоні
відчуження, куди був відряджений зі
свого постійного місця роботи.

Відповідно до п. 2 ст. 14 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", учасниками ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеними
до 2-ї категорії, є особи, які працювали
в зоні відчуження: з моменту аварії до
01.07.1986 року - незалежно від кількості
робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986
року - не менше 5 календарних днів.

За таких обставин, та наявного у
позивача статусу учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС саме у зв'язку
з участю на роботах у зоні відчуження у
період з 20.06.1986 року по 28.06.1986 року
вимоги органу пенсійного фонду України
про надання додаткових документів щодо
зазначення конкретних днів,
відпрацьованих в зоні небезпеки, є
неправомірними.

Відповідно до рішення комісії по
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням, перерахунком та виплатою
пенсій в Управлінні Пенсійного фонду
України у Володарсько-Волинському
районі позивачу, в призначенні пенсії
зі зниженням пенсійного віку на 10
років, згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" було
відмовлено, в зв'язку з відсутністю
довідки форми 122 та перебування його в
Поліському РайДУ і даний населений
пункт не відноситься до зони
відчуження.

При цьому, суд вважає, що зроблені
висновки управлінням Пенсійного фонду
України у Володарсько-Волинському
районі за результатами розгляду заяви
позивача про призначення пенсії зі
зниженням пенсійного віку згідно
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" є
безпідставними .

Позивачем надано Управлінню ПФУ у
Володарсько-Волинському районі
документи, що підтверджують його
участь в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які відповідно
до п.п. "ґ" п.7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсій із застосуванням норм ст. 55
Закону

- 3 -

України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

документи на підтвердження особливого
статусу особи, що додаються до заяви
про призначення пенсії є посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та довідка про
період (періоди) участі в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за формою, затвердженою постановою
Державного Комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або
інші первинні документи, в яких
зазначено період роботи, населений
пункт чи об'єкт, де особою проводились
роботи по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
відмови в задоволені позову.

Враховуючи те, що позивач звернувшись
до Управління Пенсійного фонду України
у Володарсько-Волинському районі з
заявою про призначення йому пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", подав
необхідні документи, що підтверджують
особливий статус позивача, а саме те, що
ОСОБА_1 в період з 20.06.1986 року по 28.06.1986
року брав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в 30-ти кілометровій зоні відчуження,
куди був відряджений зі свого
постійного місця роботи, за що отримав
заробітну плату в 3-х кратному розмірі,
отже він має право на призначення йому
пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зважаючи на вік позивача на момент його
звернення до органу Пенсійного фонду
України (заява від 22.07.2013 року) -
виповнилось повних 50 років, у
відповідача не було підстав для
відмови у призначенні пенсії за віком
зі зниженням пенсійного віку на 10 років
від встановлених ст. 26 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" 60 років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
доводи позивача викладені в позовній
заяві є обґрунтованими та відповідно
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області щодо відмови
ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, згідно ст. 55
ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області призначити
ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного
віку на 10 років, як ліквідатору
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 22 липня 2013 року.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана протягом 10 днів з дня її
проголошення.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна.

Суддя:
М.Л. Мельник