Справа № 750/4739/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/4739/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лямзіна
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у м. Чернігові на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 09 липня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного Фонду України у
м. Чернігові про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Чернігові, в якому просив зобов'язати
Управління пенсійного фонду України в
м. Чернігові провести перерахунок його
пенсії у відповідності до ст. 50- 1
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції від 11.03.2002 року, виходячи з
розрахунку 90 % від середнього заробітку
старшого прокурора прокуратури
області на момент виникнення права на
перерахунок, починаючи з 01.07.2012 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 09 липня 2013 року позовні
вимоги за період з 01.07.2012 року по 16.11.2012
року залишено без розгляду на підставі
ст.ст. 99, 100 КАС України. Вказана ухвала
сторонами оскаржена не була.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 09 липня 2013 року
позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
щодо обмеження під час перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_2 за вислугу років
та зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії позивачу, починаючи
з 17.11.2012 року, на підставі довідки
прокуратури Чернігівської області від
23.07.2012 року № 18-333, відповідно до ст. 50-1
Закону України "Про прокуратуру",
виходячи з розрахунку 90% від середнього
заробітку старшого прокурора
прокуратури області та виплатити
заборгованість, що виникне на день
такого перерахунку, з урахуванням
раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
місті Чернігові, отримує пенсію за
вислугу років, загальний страховий
стаж позивача складає 44 роки 7 місяців 11
дні, в тому числі стаж на прокурорських
посадах - 15 років 8 місяців 22 дні.

24.07.2012 року позивач звернувся до УПФ із
заявою про перерахунок пенсії на
підставі довідки прокуратури
Чернігівської області № 18-333 від 23.07.2012
року.

Управлінням здійснено перерахунок, при
цьому основний розмір пенсії
обчислений виходячи з 80% від заробітної
плати, яка зазначена у вищевказаній
довідці.

Позивач, зважаючи на ту обставину, що
раніше перерахунок основного розміру
пенсії здійснювався виходячи з 90% від
заробітної плати, звернувся до суду з
вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно провів
позивачу перерахунок пенсії в розмірі
80% від суми місячного заробітку.

Відповідач з таким висновком не
погодився, в обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що суд, приймаючи
оскаржувану постанову, не врахував
змін в пенсійному законодавстві, а саме
прийняття Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №
3668-VI, в силу чого редакція ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» не містить
вказівку про перерахунок пенсії в
розмірі 90%, відтак, дії відповідача при
перерахунку пенсії позивачу, апелянт
вважає правомірними.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, виходячи з наявних
у справі матеріалів, колегія суддів
зазначає наступне.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Редакція
зазначеної статті, як вірно зазначив
суд першої інстанції, неодноразово
змінювалась.

Згідно частини першої ст. 50-1 вказаного
Закону в редакції, що діяла на час
призначення пенсії ОСОБА_2, прокурори і
слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Відповідачем вірно вказано на ту
обставину, що Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VІ, який набрав чинності з
1 жовтня 2011 року, внесено зміни до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Зокрема, вказану норму викладено в
редакції, згідно якої прокурори і
слідчі мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Отже, з 1 жовтня 2011 року положення
частини першої статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» щодо
призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» змін не зазнали (змінилась
лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону України «Про прокуратуру»
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії
у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у
зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не
зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
10 грудня 2013 року у справі 21-445а13 (номер
ЄДРСР 36475603), від 10 грудня 2013 року у
справі № 21-348а13 (номер ЄДРСР 36475539)
прийнятих за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, які,
в силу приписів ст. 244-2 КАС України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування Закону № 1789-ХІІ в часі
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України зазначила, що згідно зі
статтею 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
на постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 09 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду
України у м. Чернігові про перерахунок
пенсії - залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 09 липня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.