Справа № 2а/591/2705/13-а (2а/591/209/13)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/52026/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті Сумах,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області, Комісії з
питань підтвердження періодів роботи
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
за вислугу років Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті Сумах
на постанову Зарічного районного суду
міста Суми від 18 червня 2013 року та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Сумах, Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, Комісії з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах за вислугу
років Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Заявлений позов мотивував тим, що в
періоди часу з 23 червня 1987 року по 05
листопада 1992 року та з 28 грудня 1992 року
по 12 вересня 1996 року він працював на
посаді лаборанта-дефектоскпіста в
ДКРБМ «Ремспецсантехмонтаж», що надає
йому право на отримання пільгової
пенсії за віком.

Після досягнення пенсійного віку,
ОСОБА_1 звернувся 18 серпня 2010 року із
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в місті Сумах про призначення
йому пенсії на підставі пункту «а»
статті 13 Закону України від 5 листопада
1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» (надалі також - Закон №
1788-ХІІ). Рішенням Комісії з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області було відмовлено в
підтвердженні необхідного для
призначення позивачу пільгової стажу
за період з 28 грудня 1992 року по 12
вересня 1996 року.

З метою встановлення факту роботи у
спірний проміжок часу, позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом і постановою Зарічного
районного суду міста Суми від 31 жовтня
2011 року цей факт було підтверджено.
ОСОБА_1 повторно звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Сумах із заявою про призначення
пільгової пенсії, додавши до нього
вищезазначене судове рішення, але 30
жовтня 2012 року йому знову було у цьому
відмовлено.

Просив скасувати незаконні рішення
Управління Пенсійного фонду України в
місті Сумах та Комісії з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах за вислугу
років Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області та
зобов'язати відповідачів призначити
йому пенсію за віком по пільговому
стажу.

Постановою Зарічного районного суду
міста Суми від 18 червня 2013 року позов
задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано рішення
Комісії з питань підтвердження
періодів роботи на посадах, що дають
право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області № 6 від 30
жовтня 2012 року про відмову ОСОБА_1 в
підтвердженні відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону № 1788-ХІІ за Списком № 1
виробництв, робіт, професій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№ 162 (надалі також - Список № 1), роботи
лаборантом-дефектоскопістом по
рентгеногаммаграфуванню металів на
переносних рентгено- і гамма-апаратах 5
розряду у державному комунальному
ремонтно-будівельному підприємстві
«Ремспецсантехмонтаж»; скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в місті Сумах - протокол № 20119
від 28 листопада 2012 року про відмову
ОСОБА_1у в призначенні пенсії на
пільгових умовах по Списку № 1
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону № 1788-ХІІ; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті Сумах
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах з вересня 2010 року
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону № 1788-ХІІ за Списком № 1 як
працівнику, що займав посаду
лаборанта-дефектоскопіста по
рентгеногаммаграфуванню металів на
переносних рентгено- і гамма-апаратах 5
розряду за період з 23 червня 1987 року по
21 серпня 1992 року та з 28 грудня 1992 року по
12 вересня 1996 року на державному
комунальному ремонтно-будівельному
підприємстві «Ремспецсантехмонтаж»,
що ліквідовано без визначення
правонаступників. У задоволенні інших
вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року скасовано постанову суду
першої інстанції в частині визначення
дати, за якої необхідно призначити
ОСОБА_1 пенсію: зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в місті Сумах
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах з 24 вересня 2012 року

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в місті Сумах,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
прийняті ними судові рішення та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Сумській області у своїй
заяві про приєднання до касаційної
скарги також зазначає на порушення
судами норм матеріального права,
просить суд ухвалити нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Касаційна скарга відповідача підлягає
залишенню без задоволення з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 23 червня 1987 року по 05
листопада 1992 року та з 28 грудня 1992 року
по 12 вересня 1996 року ОСОБА_1 працював на
посаді лаборанта-дефектоскопіста в
ДКРБМ «Ремспецсантехмонтаж», що
підтверджується копією постанови
Зарічного районного суду міста Суми
від 31 жовтня 2011 року та матеріалами
пенсійної справи позивача, в якій
містяться копія його трудової книжки.

Рішенням Комісії № 6 від 30 жовтня 2012
року та рішенням Управління Пенсійного
фонду України в місті Сумах № 20119 від 28
листопада 2012 року позивачу відмовлено
в підтвердженні трудового стажу та
відповідно в призначенні пенсії на
пільгових умовах.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не було доведено
правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з наступних
підстав.

Частиною першою статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням, зокрема, в
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Зарічного районного суду
міста Суми від 31 жовтня 2011 року, яка
набрала законної сили, встановлено
факт роботи позивача в зазначені ним та
не визнані відповідачами періоди на
підприємстві, а отже встановлено та
доведено наявність у нього станом на
вересень 2010 року пільгового стажу для
призначення пенсії відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№ 162.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним законодавчим
нормам відповідачами до суду першої та
апеляційної інстанції не надано
жодного належного та допустимого
доказу правомірності прийнятого
рішення щодо відмови позивачу в
призначенні пенсії на пільгових
умовах.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками Зарічного
районного суду міста Суми про
обґрунтованість позовних вимог в
частині скасування незаконних рішень
та зобов'язання вчинення дій, пов'язані
з призначенням пільгової пенсії.

Харківський апеляційний
адміністративний суд, який переглянув
постанову суду першої інстанції,
прийшов до аналогічних висновків і
обґрунтовано залишив її без змін.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду
міста Суми від 18 червня 2013 року у
незміненій частині та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська