Справа № 569/2243/14-а
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2243/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року

м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Бердій М.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2014 року до Рівненського
міського суду звернувся ОСОБА_1 із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне про визнання
неправомірними дій Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
щодо відмови в перерахунку йому пенсії
за віком відповідно до Закону України
"Про державну службу" по довідці
встановленого зразка від 01.11.2013 року
№113/100, що видана Рівненською обласною
державною адміністрацією із
врахуванням матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
на які нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період із 01.11.2005 року по
31.10.2010 року в сумі 4386,11 грн. починаючи із
01.11.2013 року, та зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням фактично отриманих сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань, на які
нараховувались і сплачувались
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування за період із
01.11.2005 року по 31.10.2010 року в сумі 4386,11 грн.
відповідно до довідки від 01.11.2013 року
№13/100 в розмірі 90 відсотків сум
заробітної плати, починаючи із 01.11.2013
року.

До початку розгляду справи по суті,
представник відповідача подав
заперечення проти позову, де вказує, що
підстав для задоволення позовних вимог
немає. Позивачу призначена пенсія за
віком із 09.12.2010 року на підставі ст. 37
Закону України "Про державну службу",
згідно ст. 33 зазначеного Закону
проведений розрахунок заробітної
плати державного службовця для
визначення розміру пенсії позивача,
яка складається із посадового окладу,
доплати за ранг, надбавки за вислугу
років на державній службі, премій та
інших надбавок. Вказав, що суд повинен
врахувати, що чинним законодавством не
передбачено врахування при обчисленні
пенсії матеріальні виплати у формі
допомоги на оздоровлення та допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати, оскільки
вони не є складовими заробітної плати і
не зазначені в переліку складових
заробітної плати, передбаченому
частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу", які
враховуються при обчисленні пенсії
державного службовця. Обчислення
пенсії позивача з урахуванням вказаних
позивачем виплат буде суперечити
положенням ч.2 ст. 37 Закону України "Про
державну службу", що є спеціальним
законом, що регулює дані суспільні
відносини. Посилання позивача на
Інструкцію по статистиці заробітної
плати є безпідставним. На підставі
наведеного просить в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю,
справу розглянути в порядку письмового
провадження..

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, до початку судового засідання
подав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю, справу просить
розглянути в порядку письмового
провадження.

Дослідивши позовні вимоги та
заперечення відповідача, повно і
всебічно з'ясувавши всі докази і
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами суд вважає, що позов
підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 09.12.2010
року перебуває на обліку в УПФ України
в місті Рівне та отримує пенсію за
віком відповідно до Закону України №
3723-ХІІ "Про державну службу", Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Позивач ОСОБА_2 має стаж
роботи на посадах державного службовця
32 роки 8 місяців 20 днів.

04.11.2013 року позивач звернувсь до
відповідача із заявою про
перерахування та виплату пенсії з
урахуванням фактично отриманих
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань та сум
виплат, пов'язаних із індексацією
заробітної плати відповідно до довідки
від 01.11.2013 року № 13/100, виданої
Рівненською обласною державною
адміністрацією. Листом від 18.11.2013 року
за № 461/13 управління Пенсійного фондом
України в м. Рівне йому було відмовлено
в проведенні перерахунку.

Згідно зі ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Статтею 8 Конституції України
проголошено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. В силу ст. ст. 22, 64
Конституції України конституційні
права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод. Конституційні права та
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно п. 2.3.3 ст. 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від
13.01.2004р. № 5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004р.
за № 114/8713, матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників входить до
складу фонду оплати праці.

Згідно Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" №1282-ХІІ
від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом
індексації грошових доходів населення
є в тому числі заробітна плата,
підстави для індексації грошових
доходів населення наявні у разі, коли
величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка,
те що індексація грошових доходів
працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат:
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, з яких
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Приймаючи до уваги судову практику
Верховного суду України в справах щодо
ідентичних правовідносин в тій
частині, що перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, суд приходить до
висновку, що для вирішення спірних
правовідносин в справі підлягають
застосуванню саме такі спеціальні
норми, що визначають виплати/доходи для
обчислення пенсії, зокрема ст. 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а не положенням Законів
України "Про державну службу" та "Про
оплату праці", які щодо спірних
відносин є загальними.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 33 Закону
України "Про державну службу", саме на
Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Таким чином, висновки управління
Пенсійного фонду в місті Рівне про те,
що матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення,
що має систематичний характер, суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, надана
всім або більшості працівників, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
які не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права
відповідачем, надання переваги
положенням Законів України "Про
державну службу" та "Про оплату праці",
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та стаття 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Згідно із ч.1 ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено порядок
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії, а саме: "Для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв".
Враховуючи зазначене, відповідачем,
при обчисленні пенсії державного
службовця 09.12.2010 року, всупереч чинним
нормам законодавства, не враховувались
усі суми виплат на які нараховувались
та сплачувались страхові внески згідно
з даними персоніфікованого обліку
ОСОБА_1.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" передбачається,
що пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати. Оскільки,
ОСОБА_1 має стаж державного службовця 32
роки 8 місяців 20 днів, пенсія
обчислювалась із розрахунку 90
відсотків заробітної плати за 24
календарних місяці перед призначенням
пенсії, то перерахунок пенсійної
виплати слід здійснювати із розрахунку
90 відсотків такої заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням фактично отриманих
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань та сум
виплат, пов'язаних із індексацією
заробітної плати відповідно до довідки
від 01.11.2013 року №13/100 в розмірі 90
відсотків сум заробітної плати,
починаючи із 01.11.2013 року, є доведеними і
обґрунтованими.

Крім того, при прийнятті постанови суд
враховує висновки, викладені у
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 21-430а11.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Таким чином, порушене право позивача
підлягає захисту шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії по Закону України "Про
державну службу" з урахуванням "інших
виплат" - матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
та суми виплат, пов'язаних із
індексацією заробітної плати
відповідно до довідки від 01.11.2013 року
№183/100 в розмірі 90 відсотків сум
заробітної плати, починаючи із 01.11.2013
року.

Що стосується вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача подати в
10-денний строк з моменту набрання
рішення суду законної сили звіт про
виконання рішення суду, то суд вважає
що в силу ст. 267 КАС України дане питання
слід вирішувати на стадії виконання
рішення суду, а тому в цій частині
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 71, 158 - 163, 167, 186, 254, 267 Кодексу
Адміністративного Судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії - задовольнити
частковою.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
щодо відмови в перерахунку та виплаті
пенсії ОСОБА_1, з врахуванням одержаних
сум виплаченої матеріальної допомоги
вирішення соціально-побутових питань,
на які нараховувались і сплачувались
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період із 01.11.2005 року по 31.10.2010 року в
сумі 4386,11 грн. відповідно до довідки від
01.11.2013 року № 13/100 починаючи з 01.11.2013
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
починаючи із 01.11.2013 року в розмірі 90% від
сум заробітної плати з урахуванням
одержаних сум виплаченої матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувались і сплачувались
страхові на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період із 01.11.20005 року по 31.10.2010 року в
сумі 4386,11 грн. відповідно до довідки від
01.11.2013 року №13/100.

Допустити до негайного виконання
постанову суду в межах суми стягнення
за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення постанови суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.