Справа № 872/484/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа №
441/1484/2012(2а-441/712/2012)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Тернівської районної у місті
Кривому Розі ради на постанову
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 12 листопада 2012 року по справі
№ 441/1484/2012(2а-441/712/2012) за позовом ОСОБА_2
до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Тернівської районної у місті
Кривому Розі ради про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії , -

в
с т а н о в и в:

В лютому 2012 року позивач
звернувся до Тернівського районного
суду м.Кривого Рогу з позовною заявою, в
якій просив позов задовольнити;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок позивачу одноразової
компенсації як особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 30 мінімальних заробітних
плат.

Постановою Тернівського районного
суду м.Кривого Рогу від 12 листопада 2012
року адміністративний позов
задоволено: зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу як учаснику ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, який
став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
передбачену ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30
мінімальних заробітних плат станом на
дату її виплати.

Не погодившись з зазначеною постановою
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести рішення, яким відмовити
позивачу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_2 (а.с. 10) та є інвалідом ІІІ групи,
що підтверджується посвідченням серії
ААБ №? 029242 (а.с. 9).

Згідно довідки Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
районної у місті Кривому Розі ради від
02 вересня 2011 року позивачу було
нараховано одноразову компенсацію
особам, що стали інвалідами 3 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 189,60 грн. При нарахуванні
компенсації відповідач керувався
постановою Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного суду України
від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 щодо
відповідності Конституції України
пункту 4 розділу VII "Прикінцевих
положень" Закону України "Про державний
бюджет на 2011 рік" підтверджено право
Кабінету Міністрів України, як
державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розмір
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах:

інвалідам I групи - 60 мінімальних
заробітних плат;

інвалідам II групи - 45 мінімальних
заробітних плат;

інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат;

дітям-інвалідам - 10 мінімальних
заробітних плат;

сім'ям, які втратили годувальника, - 60
мінімальних заробітних плат;

батькам померлого - 30 мінімальних
заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої
групи інвалідам виплачується різниця у
компенсаціях.

Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій позивач має право на
отримання компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, визначену статтею 48
Закону. Компенсаціями за шкоду,
заподіяну здоров'ю, є одноразова
компенсація та щорічна допомога на
оздоровлення. Вихідним критерієм
нарахування цих компенсацій є
мінімальна заробітна плата, розмір
якої визначається на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", встановлено розмір
компенсацій за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в абсолютних сумах.

Проте, виходячи із засад
пріоритетності Законів України над
урядовими нормативно-правовими актами,
колегія суддів вважає, що при вирішенні
даного спору необхідно застосувати
саме положення ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
положення законів України про бюджет
на відповідний рік для встановлення
розміру мінімальної заробітної плати,
з урахуванням їх дії у часі.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції повно встановлено обставини
справи та надана правильна юридична
оцінка, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
районної у місті Кривому Розі ради на
постанову Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 12 листопада 2012 року
по справі № 441/1484/2012(2а-441/712/2012) - залишити
без задоволення.

Постанову Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу від 12
листопада 2012 року по справі №
441/1484/2012(2а-441/712/2012) - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення та відповідно
до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник