Справа № 820/3698/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№820/3698/14
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,
при секретарі судового засідання -
за участю: представника позивача -
Крупника О.М., представника
відповідача - Коваленко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецремонтпроект-2004"
до Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -
Позивач, Товариство з обмеженою
"Спецремонтпроект-2004", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 28.10.2013 року
основним платежем - 151000,00 грн., штрафна
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що підставою для проведення
документальної позапланової перевірки
позивача Основ'янською об'єднаною
державною податковою інспекцією м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області є
акт про проведення перевірки ТОВ
"Спецтрубомонтаж" з питань дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства за період з 01.02.2013 року по
31.04.2013 року, який свідчить про
можливість порушення податкового
законодавства з боку ТОВ
"Спецремонтпроект-2004" при розрахунках
з ТОВ "Спецтрубомонтаж". При цьому
взаємовідносини між позивачем та його
контрагентом ТОВ "Спецтрубомонтаж", які
на момент здійснення господарської
операції були належним чином
зареєстровані як платники податку на
додану вартість, оформлені належним
чином первинними документами, які не
були визначенні в судовому порядку
недійсними. Тобто позивачем було
виконано передбачені законодавством
вимоги для підтвердження права на
отримання податкового кредиту. В
письмових поясненнях позивач зазначив,
що, незважаючи на факт підтвердження
реальності господарської операції та
доведеності права позивача на
включення загальної суми витрат, що
враховується при визначені об'єкта
оподаткування, за результатами
перевірки було складено акт від 05.09.2013
року №789/20-38-22-01-07/333121710, що став
підставою винесення оскаржуваного
повідомлення - рішення.
Від представника відповідача
Михайлової О.С., через канцелярію суду,
були надані письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких
представник зазначив, що з наданих
позивачем документів при перевірці,
незрозуміло, які роботи фактично були
виконані ТОВ "Спецтрубомонтаж".
Пояснень та документів, які б давали
змогу визнати конкретний зміст наданих
послуг, не надано. Крім того, позивачем
не надано доказів, які підтверджують
зв'язок отриманих послуг з
господарською діяльністю ТОВ
"Спецремонтпроект-2004", не доведено, чим
обумовлене їх замовлення. Крім того,
надані податкові накладні, які
виписані ТОВ "Спецтрубомонтаж",
підписані не директором Чистяковим
В.Ю., а гр. ОСОБА_6, підтвердженням
повноважень на підписання цією особою
не було надано. Зазначене свідчить про
неможливість позивачем реального
здійснення фінансово-господарських
операцій та ведення господарської
діяльності у порядку, передбаченому
приписам діючого законодавства
України. Отже, за відсутністю факту
придбання послуг, або в разі, якщо
придбані послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість навіть за
наявності формально складених, але не
достовірних документів.
Представник позивача Крупник О.М. в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та письмових поясненнях.
Представник відповідача Коваленко М.В.
у судовому засіданні заперечувала
проти позову, просила відмовити у його
задоволенні, посилаючись на наведені у
письмових запереченнях обставини.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.
ТОВ "Спецремонтпроект-2004"
зареєстроване як юридична особа
Департаментом державної реєстрації
юридичних осіб і фізичних осіб -
підприємців Харківської міської ради
13.09.2004 року (т.1 а.с.123), перебуває на
обліку в Основ'янській об'єднаній
державній податковій інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, є
платником податку на додану вартість
Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб - підприємців від 08.05.2013
року, основним видом економічної
діяльності є монтаж водопровідних
мереж, систем опалення та
кондиціонування (т.1 а.с.123).
На підставі направлення від 22.08.2013 року,
фахівцем Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
проведено позапланову документальну
виїзну перевірку ТОВ
"Спецремонтпроект-2004" щодо
правильності та повноти обчислення
податку на додану вартість та
включення до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування, вартості придбаних
товарів (робіт, послуг) за період лютий,
березень, квітень 2013 року з ТОВ
За результатами перевірки податковим
органом складено акт від 05.09.2013 року
№789/20-38-22-01-07/333121710 (т. 1 а.с.13-27), в якому
встановлені наступні порушення:
- ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8, п.1, 2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 року №996-ХІV, пункт 2 "Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, в
частині необхідності організації
бухгалтерського обліку та складення
первинних документів з врахуванням
сутності господарської операції
(відносин); відповідності змісту
операції, що зафіксовані в документах,
реальним обставинам; прийняття до
обліку та виконання лише документів на
операції, що не суперечить нормативно -
правовим актам, не завдаючи шкоди
державі, підписаних уповноваженими на
те особами; ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності з обов'язковим врахуванням
вимог, встановлених відповідними
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку та п.44.1 ст.44,
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України від 02.12.10
за №2755-VI, внаслідок чого зайво
включено до складу податкового кредиту
суми податку на додану вартість з
придбання товару (послуг, робіт) у ТОВ
загальну суму 151000 грн., в результаті
чого занижено податок на додану
вартість в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 151000 грн., в тому числі:
На підставі вказаних висновків
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення форми „Р" від
грошового зобов'язання з ПДВ за
основним платежем - 151000 грн. грн., за
Зазначене податкове повідомлення -
рішення було оскаржено позивачем в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
26.12.2013 року № 4840/10/20-40-10-04-17 залишено без
змін податкове повідомлення-рішення
від 28.10.2013 року №, а скарга ТОВ
"Спецремонтпроект-2004" залишена без
задоволення (т. 1 а.с.28-30).

Рішення Головного управління
Міндоходів у Харківській області та
податкове повідомлення рішення від
28.10.2013 року № було оскаржено ТОВ
"Спецремонтпроект-2004" до Міністерства
доходів і зборів, проте рішенням
Міністерства доходів і зборів від
31.01.2014 року №1801/6/99-99-10-01-15 податкове
повідомлення-рішення від 28.10.2013 року
№ та рішення за результатами
розгляду первинної скарги залишено без
змін, а скаргу - залишено без
задоволення, (т. 1 а.с.32-34).

Перевіряючи обґрунтованість висновків
фахівців Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
викладені в акті перевірки від 05.09.2013
року №789/20-38-22-01-07/333121710 (т.1 а.с.13-27), суд
встановив наступне.

ТОВ "Спецремонтпроект-2004" є власником
мереж Роганського промвузла та
каналізаційної насосної станції, що
підтверджується матеріалами справи (т.2
а.с.31-61) та відповідно надає послуги
іншим підприємствам, установам,
організаціям з перекачки стічних вод
(т.1 а.с.191-250, т.2 а.с. 1-30).

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем ТОВ "Спецремонтпроект-2004"
(замовник) та ТОВ "Спецтрубомонтаж"
(виконавець) укладено договір надання
послуг від 01.10.2012 року №21 (т.1 а.с.36-38).
Згідно умов договору - виконавець надає
щомісячну послугу з технічного
обслуговування колекторів, які
належать замовнику, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані послуги.

Судом встановлено, що ТОВ
"Спецтрубомонтаж" має відповідну
ліцензію Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, термін дії якої з 24.12.2012
року по 08.08.2017 року від 24.12.2012 року №45-Л
на здійснення господарської
діяльності у будівництві, пов'язаної із
створенням об'єктів архітектури,
згідно переліку робіт (т.1 а.с.185-186).

Факт реальності виконання робіт та
послуг, їх сплати, використання
позивачем у власній господарській
діяльності, підтверджується наданими
первинними документами, а саме:
податковими накладними (т.1 а.с.45-50, 56-60,
66-70), видатковими накладними (т.1 а.с.
187-190), актами здачі-приймання наданих
послуг (т.1 а.с. 39-44, 51-55,61-65), витягом з
журналу технічного нагляду ТОВ
"Спецремонтпроект-2004", в якому
міститься детальний перелік робіт та
послуг, здійснених ТОВ
"Спецтрубомонтаж" (т. 1 а.с.162-181),
листами-повідомленнями про можливість
виконання послуг (т.1 а.с. 182-183, 184),
виписками банку по особовому рахунку
(т.1 а.с.148-155).

Оприбуткування наданих робіт та послуг
в бухгалтерському обліку позивача
підтверджується карткою 631 рахунку (т.1
а.с.156-161) .

На час укладання та виконання
зазначеного вище договору ТОВ
"Спецремонтпроект-2004" та його
контрагент ТОВ "Спецтрубомонтаж" були
зареєстровані як юридичні особи та є
платниками податку на додану вартість,
що встановлено в ході розгляду справи
та не заперечується сторонами (т.1 а.с.
143, 145-147).

Таким чином, ТОВ "Спецтрубомонтаж"
виконало свої зобов'язання за вказаним
договором, а ТОВ "Спецремонтпроект-2004"
прийняло надані послуги за цим
договором, зазначені господарські
операції відображені у податковому та
бухгалтерському обліку позивача.

Судом встановлено, що податкові
накладні, виписані ТОВ
"Спецтрубомонтаж", відповідають
вимогам ст.201 Податкового кодексу
України.

Позивач сплатив відповідні витрати, та
суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ
"Спецтрубомонтаж" були включені до
складу податкового кредиту та
відображені в податкових деклараціях з
ПДВ у 2013 р., поданих до податкового
органу.

Згідно п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Виходячи з вимог пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
товару.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК
України, сума податку, що підлягає
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справа про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено факт
порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України при
формуванні податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ
"Спецтрубомонтаж".

Посилання відповідача на те, що
податкові накладні підписані не
уповноваженою особою ТОВ
"Спецтрубомонтаж" суд не бере до уваги,
оскільки згідно п.16 Порядку про
заповнення податкової накладної,
затверджений наказом ДПА України від
21.12.2010 N 969, всі складені примірники
податкової накладної підписуються
особою, уповноваженою платником
податку здійснювати постачання
товарів/послуг, та скріплюються
печаткою такого платника податку -
продавця. Податкова накладна не
підписується покупцем товарів/послуг
і не скріплюється його печаткою.

Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Оскільки вище визначені акти є
внутрішніми документами контрагента,
аналіз чинного податкового
законодавства вказує на те, що
законодавець не ставить в залежність
право позивача на формування
податкового кредиту від податкового
обліку (стану) інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету. Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків (позивача) і не
ставить цей факт у залежність від
розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідачем не надано доказів, що
угоди, укладені між позивачем ТОВ
"Спецтрубомонтаж" визнані в
установленому порядку недійсними.

Позивачем надані всі належні первинні
документи, що підтверджують реальність
та факт придбання послуг, які
призначені для використання у
господарській діяльності
"Спецремонтпроект-2004".

Також, суд зазначає, що в силу положень
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" позивач та
контрагенти позивача є окремими
суб'єктами права зі статусом юридичної
особи, а відтак позивач та контрагенти
позивача є окремими платниками податку
на додану вартість та податку на
прибуток. За таких обставин, межі
юридичної відповідальності кожного
платника податків, яка (слід розуміти -
відповідальність) відповідно до ст. 61
Конституції України має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до відповідальності за діяння, що було
вчинено іншою особою, є неможливим, за
винятком встановлених ст. 228 Цивільного
кодексу України та ст. ст. 207 і 208
Господарського кодексу України
випадків свідомого укладення таким
суб'єктом права нікчемного правочину з
метою відображення певних первинних
документів в податковому обліку без
фактичного проведення господарських
операцій.

Саме така правова позиція викладена
Європейським Судом з прав людини
(рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також
Верховним Судом України (постанова від
09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від
01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від
31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ
"Мукачівський лісокомбінат" до
Мукачівської ОДПІ про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення, постанова від
31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма
"ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні
обставини справи об'єктивно
засвідчують здійснення господарських
операцій між ТОВ "Спецремонтпроект-2004"
та ТОВ "Спецтрубомонтаж" та
правомірність віднесення позивачем до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість за податковими
накладними, що виписані контрагентом
ТОВ "Спецтрубомонтаж", а також
правомірність віднесення позивачем до
складу валових витрат вартості
придбаних у ТОВ "Спецтрубомонтаж"
послуг.

Суд зазначає, що у позивача були
підстави для придбання у контрагента
послуг з технічного обслуговування
колекторів, оскільки, як зазначено
судом вище, ТОВ "Спецремонтпроект-2004" є
власником мереж Роганського промвузла
та каналізаційної насосної станції, що
підтверджується матеріалами справи (т.2
а.с.31-61) та відповідно надає послуги
іншим підприємствам з передачі сточних
вод (т.1 а.с.191-25, т.2 а.с. 1-30). З листа
генерального директора КПКГ
"Харківкомуночиствод" від 14.12.2011 року
№4773, вбачається, що, у зв'язку з тим, що
власником мереж Роганського промвузла
та каналізаційної насосної станції є
ТОВ "Спецремонтпроект-2004", КПКГ
"Харківкомуночиствод" розглянуто
питання щодо надання технічних умов
позивачу з метою підключення
каналізаційних мереж позивача до
каналізаційних мереж КПКГ
"Харківкомуночиствод", при цьому до
листа надано схему розмежування
балансової приналежності
каналізаційної мережі (т.1 а.с.116-118).

Суд бере до уваги постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.07.2013 року
по справі №820/4708/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спецтрубомонтаж" до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного
управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, якою
визнано протиправними дії державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби
щодо проведення документальних
позапланових перевірок Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спецтрубомонтаж", про що складені акти
від 26.02.2013 року № 749/2240/31939034, від 10.04.2013
року № 316/2240/319390347, від 03.06.2013 року №
2126/2210/31939034, а також скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Харківської області
Державної податкової служби №
від 12.03.2013 року. При цьому рішенням суду
зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
виключити акти від 26.02.2013 року №
749/2240/31939034, від 10.04.2013 року № 316/2240/319390347,
від 03.06.2013 року № 2126/2210/31939034 з
підсистеми "Податковий аудит" системи
"Податковий блок" з відповідним
коригуванням показників в підсистемі
"Аналітична система". Зазначена
постанова відповідно до ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
набрала законної сили.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справа про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень суб'єктів владних повноважень,
суди перевіряють, зокрема, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 28.10.2013 року
№ прийнято Основ'янською
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області - необґрунтовано, не у
відповідності до чинного
законодавства, через що позовні вимоги
про скасування податкового
повідомлення-рішення підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спецремонтпроект-2004" до Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 28.10.2013 року №.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
14.04.2014 року.

Суддя
Мар'єнко Л.М.