Справа № 643/3062/14-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.Справа № 643/3062/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 13.03.2014р. по
справі № 643/3062/14-а за заявою ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

14.12.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до УПФУ в Московському районі
м. Харкова про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 26.12.2011 року
зазначений позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
УПФУ в Московському районі м. Харкова.

Зобов'язано УПФУ в Московському районі
м. Харкова здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 20.06.2011 року по 22.07.2011 року.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

03.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по справі №
2а-22501/11 р., а саме, просить змінити
спосіб і порядок виконання постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 26.12.2011 року шляхом стягнення з УПФУ
в Московському районі м. Харкова на
користь ОСОБА_1 нарахованої, але не
виплаченої суми пенсії у розмірі 191,94
грн.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 13.03.2014 року у задоволення
зазначеної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду першої інстанції ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заяву про зміну способу
та порядку виконання судового рішення.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду, суд першої інстанції
виходив з відсутності підстав,
встановлених ст. 263 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в
провадженні Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського МУЮ перебуває виконавче
провадження ВП № 37071521 з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-22501/2011
р. від 07.06.2012 року, виданого Московським
районним судом м. Харкова, про
зобов'язання УПФУ в Московському
районі м. Харкова здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 20.06.2011 року по
22.07.2011 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурні, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту, при
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Колегія суддів зазначає, що при зміні
способу виконання судового рішення,
статтею 263 КАС України передбачено
зміну чи встановлення способу
виконання саме резолютивної частини
рішення, яка містить висновки по суті
позовних вимог, тому суд не може
змінювати змісту резолютивної частини
судового рішення та способу захисту
порушеного права, обраного судом при
вирішенні справи по суті.

Також колегія суддів відзначає, що
державним виконавцем не вжито всіх
можливих та необхідних заходів,
передбачених чинним законодавством
для виконання судового рішення.

Статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав.

Європейський суд з прав людини в
рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі
"Комнацький проти України" визначився,
що держава повинна забезпечити
гарантії, передбачені Конвенцією, і що
протиріччя між органами місцевої влади
не повинні вплинути на права заявника,
гарантовані Конвенцією (від 04
листопада 1950 року № ETS N 005 "Конвенція
про захист прав людини і
основоположних свобод").

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відсутність коштів у боржника чи у
держави на виконання взятих на себе
зобов'язань не звільняє боржника від
виконання рішення суду, та не є
обставиною, яка ускладнює його
виконання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що оскаржуване судове рішення є
законним і обґрунтованим й не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а ухвала суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 13.03.2014р. по справі №
643/3062/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Рєзнікова С.С.