Справа № 9101/165379/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2013 рокусправа № 2а-248/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ульяновському районі Кіровоградської
області на рішення Ульяновського
районного суду Кіровоградської
області від 19 серпня 2010 року

у адміністративній справі № 2-248/10 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ульяновському районі Кіровоградської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги «дітям війни», -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 19 серпня
2010 року частково задоволено позов
ОСОБА_1, та визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Ульяновському районі
Кіровоградської області, з
зобов'язанням відповідача здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
грошової надбавки до пенсії позивача,
як особі, що має статус «дитини війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року, а також з 01 січня 2009 року по 31
травня 2010 року, з урахуванням вимог ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і законодавчо визначеного
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого на час виплати, та за
підрахунком виплачених сум .

Зазначене рішення суду оскаржено в
апеляційному порядку відповідачем з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
просить його скасувати та прийняти
нове рішення про відмову у задоволені
вимог позивача в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до
абз.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" має
статус дитини війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією пенсійного посвідчення
та відповідною відміткою в ньому (а.с.8).

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивач є особою, яка має право на
отримання підвищення до пенсії, у
розмірах, які визначено Законом, а
відтак має право на звернення до суду
за захистом порушеного такого права.

В той же час, право на звернення до суду
не є абсолютним і може бути обмеженим, в
тому числі і встановленням строків для
звернення до суду.

Відповідно до положень частини 2 статті
5 Кодексу адміністративного
судочинства України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи на час звернення позивача до суду
у червні 2010 року встановлювався річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів вважає, що будь-які
об'єктивні чи суб'єктивні обставини не
позбавляли позивача можливості
звернутися до суду, у визначені законом
строки, з відповідним позовом до
відповідача, якщо позивач вважав, що
діями чи бездіяльністю відповідача
порушуються його права та законні
інтереси. Виплати підвищення до пенсії
є щомісячними, а відтак позивач
протягом 2006-2010 р.р. знав розмір цих
виплат і в разі не згоди мав право
звернутися до суду. Право на звернення
до суду не залежить від прийняття
рішень Конституційним Судом України.

Судом не встановлено, та матеріалами
справи не підтверджено поважність
причини пропуску позивачем
визначеного на той час законом річного
строку звернення до суду, тому суд
першої інстанції вирішуючи позовні
вимоги за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, а також з 01 січня 2009 року
по 01 червня 2009 року, порушив вимоги
процесуального законодавства, не
застосувавши встановлений на той час
річний строк звернення з позовом до
суду, що призвело до неправильного
вирішення справи у цій частині
заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням
часу звернення позивача з позовом до
суду, колегія суддів вважає за
необхідне постанову суду першої
інстанції в частині зобовязання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити позивачу пенсію з
урахуванням підвищення в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, а також з 01 січня 2009 року
по 01 червня 2009 року - скасувати, а
позовні вимоги в цій частині залишити
без розгляду.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008
року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
яким було внесено зміни до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та встановлено з 01 січня 2008 року
інший порядок розрахунку підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання, чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії "дітям війни", були
визнанні неконституційними та
втратили чинність з дня прийняття
вказаного рішення.

На час розгляду справи Законами
України Про Державний бюджет України
на 2009 рік та на 2010 рік не призупинено
дію ст..6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", а відтак
відповідач був зобов'язаний
виплачувати позивачу підвищення до
пенсії у розмірах, які визначено ст..6
названого Закону.

Проте, Управління Пенсійного фонду
України в Ульяновському районі
Кіровоградської області будь-яких дій
з цього приводу не здійснювало.

Отже, з урахуванням вимог ст. 99 КАС
України та враховуючи час звернення до
суду позивача з позовом, колегія судів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Ульяновському районі
Кіровоградської області провести
перерахунок та виплатити позивачу
недоотримані суми щомісячної надбавки
до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", з 01 червня 2009 року по 31 травня 2010
року

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії відповідно до вимог ст..6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни"не залежить від наявності
чи відсутності грошових коштів та
належного фінансування, таке право
надане державою і закріплено Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст..17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа "Кечко проти України", рішення
від 08.11.2005р.)

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів для повної реалізації
програми з доплат дітям війни суд
обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки
питання фінансування цих видатків не є
предметом спору, що розглядається.
Проблеми надання бюджетних коштів
Управлінню для виконання покладених на
нього обов'язків у справах цієї
категорії виходять за межі заявлених
вимог і судом першої інстанції не
розглядалось.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зауважити те, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р.
№530 "Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян", якою
визначено розмір виплат підвищення до
пенсії, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
підвищення до пенсії, слід керуватися
Законом (Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

На підставі викладеного, керуючись п. 4
ч.1 ст. 198, ст. ст. 203, 205, 206 КАС України
колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ульяновському районі Кіровоградської
області - задовольнити частково

Рішення Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 19 серпня
2010 року - скасувати в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Ульяновському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
грошової надбавки до пенсії ОСОБА_1, як
особі, що має статус «дитини війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року, а також з 01 січня 2009 року по 01
червня 2009 року, та залишити позов
ОСОБА_1 в цій частині - без розгляду за
пропуском строку звернення до суду

В іншій частині рішення Ульяновського
районного суду Кіровоградської
області від 19 серпня 2010 року - залишити
без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов