Справа № 537/800/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.Справа № 537/800/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 12.03.2014р. по
справі № 537/800/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області, в
якому просив скасувати рішення
відповідача № 696 від 30.12.2013 року про
відмову в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання,
зобов'язати пенсійний фонд здійснити
перерахунок та виплату йому
щомісячного довічного грошового
утримання з урахуванням довідки ТУ ДСА
в Полтавській області № 2340 від 06.12.2013
року, виходячи із розміру 86 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання та
стягнути на його користь
заборгованість у вигляді різниці між
фактично виплаченим йому щомісячним
довічним грошовим утриманням та
щомісячним довічним грошовим
утриманням, яке повинно було йому
виплачене з 01.12.2013 року по день
фактичного виконання рішення суду.

Постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 12.03.2014 року позов задоволено
частково .

Визнано рішення управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці № 696 від
30.12.2013 року про відмову в перерахунку
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання протиправним та
скасовано його.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області з 01.12.2013 року
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 довічного грошового утримання
судді у відставці на підставі довідки,
наданої ТУ ДСА в Полтавській області №
2340 від 06.12.2013 року, виходячи із розміру
86 % заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання .

Вирішено питання про розподіл судового
збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що оскаржувана постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, повідомлених належним
чином і про дату, час і місце судового
засідання, колегія суддів на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
в розмірі 86% грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді, відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України
апеляційний суд розглядає справу в
межах апеляційної скарги.

Встановлені обставини справи, які не
спростовуються доводами апеляційної
скарги, свідчать про те, що ОСОБА_1 є
суддею у відставці.

Згідно розрахунку стажу судді, голови у
відставці Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області стаж
ОСОБА_1 становить 19 років 05 місяців 3
дні ( а.с9).

24.12.2013 року позивач звернувся із заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Кременчуці Полтавської області
про проведення перерахунку
щомісячного грошового утримання в
зв'язку з підвищенням заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді.

Рішенням пенсійного фонду № 696 від
30.12.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у
проведенні перерахунку з посиланням на
те, що право на перерахунок законодавчо
врегульований лише для суддів
Конституційного Суду України.

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, позивач для захисту своїх
прав звернувся із зазначеним позовом
до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" ( в
редакції Закону, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

При цьому, Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" не пов'язує
визначення розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді із
розміром заробітної плати, яку суддя
отримував до виходу у відставку.

Внаслідок прийняття Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
збільшено розмір матеріального
забезпечення працюючим суддям та, як
наслідок, щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці. Таким
чином, фактично звуження змісту та
обсягу статусу суддів не відбулося.

Частиною 5 статті 138 ЗУ № 2453-VI
передбачено, що максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Рішенням Конституційного Суду України
№3-рп/2013 від 03.06.2013 року визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними): - частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач має право на
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.12.2013
року у розмірі 86% суддівської
винагороди судді, який працює, без
обмеження граничного розміру
щомісячного грошового утримання.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
12.03.2014р. по справі № 537/800/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.