Справа № 812/7218/13-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кисельова Є.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
справа №812/7218/13--а

Мале приватне підприємство "Марка-93"

вул. приміщення суду за
адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Попова В.В.,

секретар судового засідання
Запорожцева Г.В.

за участі представника позивача
Мілоградського О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аква-Інвест М» на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі №812/7218/13-а за позовом
Малого приватного підприємства
«Марка-93» до Реєстраційної служби
Первомайського міського управління
юстиції у Луганській області про
визнання незаконним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство (далі - МПП)
«Марка-93» звернулось до суду з позовом
до Реєстраційної служби
Первомайського міського управління
юстиції Луганської області про
визнання незаконним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

Позивач в особі засновника ОСОБА_3 16
липня 2013 року подав відповідачу заяву
встановленого зразка та перелік
документів в оригіналах та завірених
копіях згідно переліку з 23 найменувань
для реєстрації права власності
свердловини №1 за адресою: Луганська
область, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26-в. Однак державний
реєстратор Бондар О.С., перевіривши всі
надані ОСОБА_3 документи, повідомила, що
згодом сповістить про прийняте
рішення. Через декілька днів засновник
позивача отримав рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №4044108 від 17 липня 2013 року,
оскільки подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Такі дії відповідача позивач вважає
незаконним, оскільки надані документи
свідчили про правомірність побудови
вказаної свердловини саме ним,
відповідач зовсім не обґрунтував своє
рішення, не надав оцінки кожному
документу, який додавався до заяви. У
зв'язку з цим просив визнати незаконним
та скасувати рішення Реєстраційної
служби Первомайського міського
управління юстиції Луганської області
від 17.07.2013 за № 4044108; зобов'язати
відповідача зареєструвати за МПП
«Марка-93» право власності на
свердловину № 1, розташовану за
адресою: Луганська область, м.
Первомайськ, вул. Бахмутського, 26-в.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у цій справі адміністративний
позов задоволено частково, а саме:

скасовано рішення Реєстраційної
служби Первомайського міського
управління юстиції Луганської області
від 17 липня 2013 року за № 4044108;

зобов'язано відповідача зареєструвати
за МПП «Марка-93» право власності на
свердловину № 1, розташовану за
адресою: Луганська область, м.
Первомайськ, вул. Бахмутського, 26 «в».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, 06
лютого 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Аква-Інвест М" подало апеляційну
скаргу на зазначене судове рішення.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що слухання даної справи
проводилось без участі їх
представника, але вважають, що даною
постановою зачіпаються і порушуються
права та інтереси ТОВ "Аква-Інвест М". У
зв'язку з цим, судом була прийнята
постанова з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до нечинного розгляду
даної справи. Зокрема, оскаржуваним
судовим рішенням зобов'язано
зареєструвати за МПП "Марка-93" право
власності на свердловину № 1,
розташовану за адресою: Луганська
область, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26 "в", в той час як апелянт
стверджує, що цей об'єкт нерухомості є
власністю ТОВ "Аква-Інвест М", який він
збудував, ввів в експлуатацію та
зареєстрував як допоміжну споруду до
будівлі за вказаною адресою.
Посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ТОВ "Аква-Інвест М" просило постанову
місцевого суду скасувати та спрямувати
справу на новий розгляд до іншого
адміністративного суду першої
інстанції, залучивши ТОВ "Аква-Інвест М"
до розгляду справи в якості третьої
особи.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представником позивача
висловлено згоду з висновками суду
першої інстанції та прохання залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін. Зокрема,
стверджується, що постанова місцевого
суду не впливає на права ТОВ
"Аква-Інвест М", так як у останнього
відсутнє право на вказану свердловину.
Саме позивач збудував та ввів в
експлуатацію цей об'єкт нерухомості,
тому має право на реєстрацію його за
собою.

У судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив залишити судове рішення без
змін. Інші особи, які беруть участь в
справі, до апеляційного суду не
прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

18 січня 2008 року між позивачем та
Первомайською міською радою був
укладений договір оренди землі,
предметом якого була земельна ділянка
за адресою: Луганська область, м.
Первомайськ, вул. Бахмутського, 26-в
загальною площею 0,0710 га (далі за
текстом - Договір). Договір був
зареєстрований Первомайським міським
відділом Луганської регіональної
філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі
України» 18 січня 2008 року за №02.

Згідно п. 8 Договору, він укладений
строком на 3 роки, орендна плата
становить 97,58 грн. в місяць. Після
закінчення строку договору орендар
(позивач) має переважне право
поновлення його на новий строк.

Відповідно до п. п. 15, 16 Договору
земельна ділянка передається в оренду
для будівництва та обслуговування
адміністративної будівлі. Цільове
призначення земельної ділянки:
будівництво та обслуговування
адміністративної будівлі.

Згідно п. 30 Договору орендар земельної
ділянки має право: самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі; за
письмовою згодою орендодавця зводити у
встановленому законодавством порядку
жилі, виробничі, культурно-побутові та
інші будівлі і споруди та закладати
багаторічні насадження; отримувати
продукцію і доходи; здійснювати у
встановленому законодавством поряду
за письмовою згодою орендодавця
будівництво водогосподарських споруд
та меліоративних систем.

Як вбачається з рішення виконкому
Первомайської міської ради №202 від
24.04.2007 за підписом міського голови, МПП
«Марка-93» дозволено проведення
проектно-вишукувальних робіт по
бурінню свердловини для
водозабезпечення МПП «Марка-93» по вул.
Бахмутського, 26-в у м. Первомайську.

Відповідно дозволу №2056 від 12.06.2007 за
підписом начальника Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Луганській
області, МПП «Марка-93» дозволяється
буріння водозабору на кам'яновугільній
водоносний комплекс (С) для
господарсько-питних потреб МПП
«Марка-93» на території м. Первомайськ
по вул. Бахмутського, 26-в. Водозабір
складається з однієї свердловини.

Згідно висновку від 19.06.2007 №8 за
підписом начальника Первомайського
міського відділу земельних ресурсів,
розглянувши матеріали попереднього
погодження (акт вибору земельної
ділянки для будівництва та
викопіювання з чергового кадастрового
плану) місця розташування земельної
ділянки площею 0,0710 га МПП «Марка-93» для
будівництва
адміністративно-побутового комплексу
за рахунок земель населеного пункту м.
Первомайськ Луганської області,
Первомайський міський відділ
земельних ресурсів вважає за можливе
погодити його.

Як видно з дозволу на спеціальне
водокористування № Укр 661 Луг, він
наданий МПП «Марка-93» з 06.09.2007 по 06.09.2010
для використання свердловини №1 для
господарсько-питного водопостачання
за адресою, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26-в.

Відповідно до рішення виконкому
Первомайської міської ради №73 від
12.02.2008 за підписом міського голови, МПП
«Марка-93» дозволено проведення
проектно-вишукувальних робіт на
будівництво
адміністративно-побутового корпусу на
орендованій земельній ділянці
загальною площею 710 кв.м. по вул.
Бахмутського, 26-в у м. Первомайську.

Згідно рішенню Первомайської міської
ради №31/25 від 26.11.2008, Первомайська
міська рада, розглянувши заяву МПП
«Марка-93», вирішила встановити зону
санітарної охорони свердловини для
видобутку питної води по вул.
Бахмутського, 26-в в м. Первомайську.

Свердловина була введена в
експлуатацію, а позивачу був виданий на
неї паспорт.

Відповідно до положень статті 5 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у Державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено
прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
прав на такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Таким чином, стосовно створеної
свердловини по вул. Бахмутського, 26-в у
м. Первомайську у Державному реєстрі
прав повинна проводиться державна
реєстрація речових прав, при цьому
реєстрація повинна проводитися після
прийняття її в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Цього не заперечував і відповідач.

Відповідно до п. 4.6 Положення про
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України 19.12.2006 548,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 лютого 2007 року за N
119/13386, чинного на момент видання
дозволу на спеціальне
водокористування № Укр.661 Луг від
06.09.2007, Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
областях видає в установленому порядку
дозволи на спеціальне використання
природних ресурсів, дозволи на
спеціальне водокористування в разі
використання води з водних об'єктів
загальнодержавного значення, дозволи
на викиди забруднюючих речовин у
навколишнє природне середовище,
дозволи на розміщення та здійснення
інших операцій у сфері поводження з
відходами, приймає відповідні рішення
щодо зупинення їх дії або анулювання.

Відповідно до встановлених обставин,
позивачем до заяви для реєстрації
права власності свердловини №1 за
адресою: Луганська область, м.
Первомайськ, вул. Бахмутського, 26-в
надавався в оригіналі та копії Дозвіл
на спеціальне водокористування №
Укр.661 Луг, виданий 06.09.2007, терміном дії
до 06.09.2010 (а.с.75-77). Таким чином, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в Луганській
області, яке відповідно до норм діючого
законодавства вповноважене видавати
дозволи на спеціальне використання
природних ресурсів, надало позивачу
такий дозвіл з використанням створеної
свердловини, про яку прямо вказано у
дозволі, тобто, дозволив експлуатувати
свердловину в період тривалого часу, а
саме: з 06.09.2007 по 06.09.2010. При цьому, в
Дозволі зазначається лише про одну
створену позивачем свердловину саме за
адресою: Луганська область, м.
Первомайськ, вул. Бахмутського, 26-в, про
інші споруди з використання води в
дозволі не вказано, що свідчить про
проведення процедури прийняття її в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

У зв'язку з чим посилання відповідача
на порушення позивачем положень статті
5 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» щодо не введення
в експлуатацію свердловини є
незмістовним та спростовується вище
зазначеними обставинами. Крім того,
наявність паспорту свердловини прямо
свідчить про її технічну готовність та
можливість експлуатувати. Протягом
тривалого строку дії дозволу: з 06.09.2007
по 06.09.2010 Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області не скасовувало
виданого дозволу, не виявило порушень
експлуатації свердловини та порушень
використання природних ресурсів, що
свідчить про можливість правильної
експлуатації свердловини та її
надійність.

Відповідно до положень частини першої
статті 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав проводиться на
підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до статті 13 Цивільного
кодексу (далі - ЦК) України цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 204 ЦК України
(презумпція правомірності правочину)
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до статті 210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації. Перелік органів, які
здійснюють державну реєстрацію,
порядок реєстрації, а також порядок
ведення відповідних реєстрів
встановлюються законом.

Відповідно до статті 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до статті 325 ЦК України
суб'єктами права приватної власності є
фізичні та юридичні особи. Фізичні та
юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати. Склад, кількість
та вартість майна, яке може бути у
власності фізичних та юридичних осіб,
не є обмеженими.

Відповідно до статті 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до статті 331 ЦК України
(набуття права власності на
новостворене майно та об'єкти
незавершеного будівництва) право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до статті 7 Господарського
кодексу (далі - ГК) України відносини у
сфері господарювання регулюються
Конституцією України, цим Кодексом,
законами України, нормативно-правовими
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України,
нормативно-правовими актами інших
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, а також
іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 144 ГК України
(підстави виникнення майнових прав та
обов'язків суб'єкта господарювання)
майнові права та майнові обов'язки
суб'єкта господарювання можуть
виникати внаслідок створення та
придбання майна з підстав, не
заборонених законом.

Позивач в переліку з 23 найменувань,
який додавався до заяви від 16.07.2013, не
зазначав та не подавав відповідачу
свідоцтво про право власності на
свердловину, оскільки його на час
подання заяви не існує зовсім.
Натомість, позивач надав документи
щодо підтвердження законності
створення ним свердловини. Тобто, у
реєстратора були наявні підстави
розгляду питання щодо наявності чи
відсутності підстав для реєстрації за
позивачем права власності на
свердловину згідно пункту 6 частини
першої статті 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
(проведення державної реєстрації прав
на підставі інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою).

Відповідач в запереченнях на позовну
заяву посилався на положення п. 46
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень щодо не
подачі позивачем документу, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку (крім випадків реконструкції
квартири, житлового або нежитлового
приміщення); витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (у разі, коли в документі, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку, відсутні відомості про її
кадастровий номер); документу, що
зазначений у пункті 27 цього Порядку та
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташованого на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); документу, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документу, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси. Однак
п. 46 вказаного Порядку відноситься до
розділу «Особливості державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно». Позивач
просив зареєструвати за ним право
власності на свердловину не на
підставі свідоцтва про право власності
на неї, тобто відповідно до пунктів 2, 3, 4
частини першої статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», а на
підставі документів, що підтверджують
виникнення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою, тобто, відповідно
до пункту 6 частини першої статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». Внаслідок цього
посилання представника відповідача на
порушення Позивачем п. 46 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень є незмістовним та
фактично не підтвердженим.

Посилання відповідача на порушення
позивачем п. 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень відносно ненадання
документів щодо речового права на
земельну ділянку, де була створена
свердловина, є незмістовними з
наступних підстав.

Відповідно до положень статті 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - це офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Позивачем були надані документи в
підтвердження правомірності створення
свердловини. Згідно наданих рішень
Первомайської міської ради та її
виконкому, дозволів Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Луганській
області, висновку Первомайського
міського відділу земельних ресурсів
позивач всі процедури щодо проведення
проектно-вишукувальних робіт по
бурінню свердловини по вул.
Бахмутського, 26-в у м. Первомайську,
буріння самого водозабору,
спеціального водокористування,
встановлення зони санітарної охорони
свердловини проводив з дозволу
відповідних компетентних органів та
посадових осіб. Жодного доказу щодо
незаконності виконання робіт по
створенню свердловини позивачем
сторонами не надано, а судом не
виявлено. Судом встановлено, що буріння
свердловини та її використання як
створеної споруди проводилося при
наявності у позивача права на постійне
користування земельною ділянкою.
Жодного порушення земельного
законодавства під час створення та
введення в експлуатацію свердловини
позивачем не допущено.

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація прав полягає в
офіційному визнанні і підтвердженні
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно
шляхом внесення відповідного запису до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. Тобто, законодавець
чітко визначив три моменти, які
фіксуються при державний реєстрації -
виникнення, перехід або припинення
права на нерухоме майно.

Судом встановлено, що при виникненні у
позивача права на свердловину він мав
передбачені чинним законодавством
документи на право постійного
користування земельною ділянкою, на
якій була створена свердловина. Ані
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ані Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень не передбачено, що
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою повинен бути у заявника
станом на момент звернення із заявою
про державну реєстрацію.

Крім того, надаючи таку оцінку
експлуатації свердловини, відповідач
виходить за межі компетенції,
встановленої статтею 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
оскільки, як зазначалося вище,
реєстратор відповідно до вказаного
Закону надає оцінку лише обставинам
виникнення, переходу або припинення
права на нерухоме майно.

Посилання відповідача на ненадання
позивачем технічного паспорту на
створену свердловину є незмістовними з
наступних підстав.

Відповідно до Правил обстежень, оцінки
технічного стану та паспортизації
виробничих будівель і споруд,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України та
Держнаглядохоронпраці України 27.11.97 N
32/288, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 6 липня 1998 р. за N 423/2863,
які діяли на момент створення
свердловини та отримання відповідного
паспорту на неї, ці Правила обстежень,
оцінки технічного стану та
паспортизації виробничих будівель і
споруд (далі - Правила) поширювалися на
обстеження, оцінку технічного стану та
паспортизацію (далі - обстеження та
паспортизація) існуючих (завершених
будівництвом або реконструйованих,
тих, що експлуатуються, виведених з
експлуатації для реконструкції або
капітального ремонту, законсервованих)
виробничих та складських будівель та
споруд різного призначення (далі -
будівель (споруд).

Відповідно до п. 1.2 дія цих Правил не
поширюються:

на будівлі (споруди), обстеження яких
регламентується існуючими ДБН (СНиП)
або ВБН (ВСН) (наприклад, СНиП 3.06.07-86
Мосты и трубы. Правила обследований и
испытаний);

на дослідницькі обстеження, які
виконуються науково-дослідними
організаціями для отримання наукових
даних;

на контрольні обстеження, які
виконуються під час будівництва;

на будівлі (споруди), експлуатація яких
регламентується галузевими органами
державного нагляду.

Відповідно до Положення про державне
управління екології та природних
ресурсів в областях, містах Києві та
Севастополі, чинного на момент видання
паспорту на свердловину №1 за адресою:
Луганська область, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26-в, Державне управління
екології та природних ресурсів в
областях, містах Києві та Севастополі
(далі - управління) є територіальним
органом Міністерства екології та
природних ресурсів України і входить
до сфери його управління. Управління в
межах своїх повноважень забезпечує
реалізацію державної політики в галузі
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання й відтворення природних
ресурсів, забезпечення екологічної та
у межах своєї компетенції радіаційної
безпеки відповідно на території
області, міста Києва та Севастополя.

Серед основних завдань управління є
здійснення управління та регулювання у
сфері охорони навколишнього
природного середовища, раціонального
використання та відтворення природних
ресурсів, забезпечення екологічної та
у межах своєї компетенції радіаційної
безпеки у сфері поводження з відходами;
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного законодавства
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності та громадянами України і
особами без громадянства, іноземними
юридичними й фізичними особами на
відповідній території.

Таким чином, правовідносини в сфері
експлуатації споруд в галузі
використання природних ресурсів на
момент отримання паспорту свердловини
позивачем регламентувалися саме
Державним управлінням екології та
природних ресурсів в Луганській
області, внаслідок чого відповідно до
абзацу четвертого п. 1.2 Правил
обстежень, оцінки технічного стану та
паспортизації виробничих будівель і
споруд ці Правила не розповсюджувалися
на спірні правовідносини, а тому
технічний паспорт на свердловину
відповідно до цих Правил не повинен був
видаватися.

При цьому, згідно матеріалів справи
позивач отримав Паспорт свердловини №1
МПП «Марка 93» за підписом начальника
Управління екології та природних
ресурсів в Луганській області, в якому
визначені точна адреса свердловини,
геологічний розріз та конструкція
свердловини № 1, геофізичні дані та
висновок по свердловині № 1,
експлуатаційні показники
фізико-хімічних та бактеріологічних
досліджень та інші технічні
характеристики створеної свердловини.

У зв'язку з цим в наявності всі підстави
вважати, що позивач відповідно до вимог
п. 29 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень надав
органові державної реєстрації прав
технічний паспорт на новозбудований
об'єкт - свердловину, який був виданий
повноважним компетентним органом на
момент його складання.

Посилання відповідача на ненадання
позивачем документу, що підтверджує
присвоєння об'єкту нерухомого майна
адреси є незмістовними з наступних
підстав.

Як зазначалося вище, надання такого
документу регламентоване п. 46 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, який не
відноситься до даних спірних
правовідносин, оскільки цей пункт
відноситься до розділу «Особливості
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно», що передбачає
реєстрацію права власності на підставі
свідоцтва про право власності, тобто
відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини
першої статті 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».
Натомість, позивач просив
зареєструвати право власності на
новостворену свердловину на підставі
інших документів, що підтверджують
законність виникнення права на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою, тобто відповідно до пункту 6
частини першої статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, відповідно до наданих
документів: рішень Первомайської
міської ради та її виконкому, дозволів
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області, висновку
Первомайського міського відділу
земельних ресурсів, в змісті цих
документів чітко зазначалося, що
свердловина призначена для
господарських потреб МПП «Марка 93».
Паспорт свердловини також містить
приналежність саме МПП «Марка 93», якому
вже присвоєна адреса, а саме: Луганська
область, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26-в. Свердловина є
підземною спорудою та
використовувалася в господарській
діяльності позивача за зазначеною
адресою. Вона не є нежитловою надземною
будівлею, внаслідок чого зазначені
обставини зайвий раз спростовують
позицію відповідача щодо необхідності
присвоєння адреси створеній позивачем
свердловини та надання такого
документа разом із заявою про
реєстрацію права власності.

Таким чином, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що позивачем
відповідно до положень Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень були
надані в повному обсязі документи для
реєстрації права власності на
новозбудовану свердловину за адресою:
Луганська область, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26-в, всі документи
відповідали вимогам, передбаченим
статтею 17 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». Відповідно до
поданих Позивачем документів
встановлено, що він без порушень норм
ЦК України, ГК України та інших
нормативно-правових актів відповідно
до вимог діючого законодавства за
власні кошти в процесі своєї
господарської діяльності збудував
свердловину № 1 за вказаною адресою, а у
державного реєстратора відповідно до
положень пункту 6 частини першої статті
19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» були в наявності
підстави для реєстрації за позивачем
права власності на цю свердловину.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування рішення Реєстраційної
служби Первомайського міського
управління юстиції Луганської області
від 17.07.2013 за № 4044108 підлягають
задоволенню.

Відповідно до положень статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України при вирішенні
справи по суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити
певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи
відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Під час розгляду справи було
встановлено, що позивач в повному
обсязі надав відповідачу документи
разом із заявою про встановлення права
власності на свердловину, внаслідок
чого відсутні підстави для
зобов'язання відповідача повторно
розглянути питання щодо реєстрації
права власності на свердловину. Суд
першої інстанції, реалізуючи
передбачені пунктом 2 частини другої
статті 162 КАС України повноваження,
правильно вважав за необхідне
зобов'язати Реєстраційну службу
Первомайського міського управління
юстиції Луганської області
зареєструвати за МПП «Марка-93» право
власності на свердловину №1,
розташовану за адресою: Луганська
область, м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26 "в".

Вимоги апеляційної скарги ТОВ
"Аква-Інвест М" про направлення справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції не можуть бути задоволені,
оскільки при перегляді в апеляційному
порядку постанови місцевого суду такі
повноваження в апеляційного суду
відсутні.

Щодо доводів апелянта про те, що цей
об'єкт нерухомості є власністю ТОВ
"Аква-Інвест М", який він збудував, ввів
в експлуатацію та зареєстрував як
допоміжну споруду до будівлі за
вказаною адресою, не заслуговують на
увагу, з огляду на наступне.

Доводячи ці факти, апелянт посилається,
зокрема, на наявність у нього паспорту
свердловина та дозволу на спеціальне
водокористування.

Проте, як вбачається з листа
Департаменту екології та природних
ресурсів Луганської обласної
державної адміністрації № 1050 від
27.03.2014, надісланого на адресу
апеляційного суду за запитом
останнього, 06.09.2007 МПП "Марка-93" було
видано дозвіл на спеціальне
водокористування № Укр 661 Луг. Однак,
22.07.2008 на адресу Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Луганській області
письмово звернулись МПП "Марка-93" та ТОВ
"Аква-Інвест М" у зв'язку з передачею у
оренду свердловини до ТОВ "Аква-Інвест
М" та внесенням у дозвіл відповідних
змін. Крім того, було надано копію
договору оренди № 01/08 від 01.02.2008 про
надання в оренду свердловини № 1, що
знаходиться за адресою: м. Первомайськ,
вул. Бахмутського, 26в від МПП "Марка-93"
до ТОВ "Аква-Інвест М". Керуючись
волевиявленням сторін було внесено
відповідні зміни.

До речі, сам факт укладення ТОВ
"Аква-Інвест М" подібного договору
спростовує доводи апелянта щодо того,
що саме ним було побудовано
свердловину та введено її в
експлуатацію.

Згідно листа ТОВ
"Луганськгеоекоценнтр" від 20.03.2014 № 04
паспорт на експлуатаційну свердловину
№ 1, розташовану за адресою: м.
Первомайськ, вул. Бахмутського, 26в, був
складений за заявкою ТОВ "Аква-Інвест
М", а підставою для цього також
слугувала угода № 01/08 від 01.02.2008 про
надання в тимчасове користування
вказаної свердловини.

Також колегія суддів зазначає, що 02.04.2013
реєстраційною службою Первомайського
міського управління юстиції було
зареєстровано право власності у
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно, що було зареєстроване до 01.01.2013р.
на нежитлове приміщення з прибудовами
за адресою: м. Первомайськ, вул.
Бахмутського, 26 "в" за ТОВ "Аква-Інвест
М", але в переліку прибудов свердловина
не значиться.

Реєстрація за апелянтом цієї
свердловини в Бюро технічної
інвентаризації була скасована в
судовому порядку, а паспорт
свердловини на своє ім'я, дозвіл на
водокористування, дозвіл на роботи
підвищеної небезпеки отримані ТОВ
"Аква-Інвест М" саме в період такої
реєстрації права власності в БТІ,
проведення якої /реєстрації/ визнано
судом незаконним.

Доказів підробки позивачем дозвільних
документів також не надано.

Таким чином, позивач не навів доказів
створення вказаного об'єкту
нерухомості, а також наявності у нього
права власності на зазначену
свердловину.

Не можуть слугувати підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції і доводи апеляційної скарги
про те, що ця справа не могла
розглядатись Луганським окружним
адміністративним судом, оскільки в
ньому суддею (Борзаниця С.В.) працює
чоловік доньки засновника МПП
«Марка-93» ОСОБА_3.

Відповідно до приписів пункту 4 частини
першої статті 202 КАС України однією з
підстав для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є
участь в ухваленні постанови судді,
якому було заявлено відвід на підставі
обставин, які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою.

Оскільки апелянт не був учасником
судового розгляду в суді першої
інстанції, колегія суддів апеляційного
суду вважає несуттєвим відсутність
заяви про відвід судді Кисельовій Є.О.,
яка приймала рішення в цій справі в
першій інстанції, тому вважає
необхідним обговорити наявність чи
відсутність обставин, які викликають
сумнів у неупередженості судді.

Згідно статті 27 КАС України суддя не
може брати участі в розгляді
адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї
справи або пов'язаної з нею справи як
представник, секретар судового
засідання, свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано
заінтересований в результаті розгляду
справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким
родичем (чоловік, дружина, батько, мати,
вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок,
падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук,
внучка, усиновлювач чи усиновлений,
опікун чи піклувальник, член сім'ї або
близький родич цих осіб) сторони або
інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які
викликають сумнів у неупередженості
судді;

5) у разі порушення порядку визначення
судді для розгляду справи,
встановленого частиною третьою статті
151 цього Кодексу.

Суддя відводиться також за наявності
обставин, встановлених статтею 28 цього
Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи,
які є членами сім'ї, родичами між собою
чи родичами подружжя.

Відповідно до частини першої статті 30
КАС України за наявності підстав,
зазначених у статтях 27-29 цього Кодексу,
суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Як вбачається з матеріалів справи,
суддя Кисельова Є.О. в зв'язку з тим, що
працює в одному суді з Борзаницею С.В.,
самовідвід собі не заявляла, а сам по
собі такий факт не може свідчити про
наявність сумнів у неупередженості
судді.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
зміні або скасуванню не підлягає, а
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 14
квітня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аква-Інвест М» - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 812/7218/13-а за позовом
Малого приватного підприємства
«Марка-93» до Реєстраційної служби
Первомайського міського управління
юстиції у Луганській області про
визнання незаконним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В