Справа № 824/1273/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 р. м.
Чернівці Справа №824/1273/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

секретаря судового засідання - Сопко
В.Ю.;

за участю:

представника позивача - Тракало О.П.;

представника відповідача - не з`явився;

представника третьої особи - Євась О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
Міністерства оброни України
"Чернівецький металообробний завод" до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області, за участі
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернівцях
про визнання протиправною та
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові Державне підприємство
Міністерства оброни України
"Чернівецький металообробний завод"
(позивач) просить: визнати протиправною
та скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області (відповідач) про арешт коштів
боржника від 03.12.2013 року, прийняту по
зведеному виконавчому провадженню
№28657346, в частині накладення арешту на
кошти позивача, що місцяться на
розрахунковому рахунку №567 в
філії АТ "Укрексімбанк" м. Чернівці, МФО
356271 з якого здійснюється виплата
заробітної плати працівникам та зняти
арешт з розрахункового рахунку
№567 в філії АТ "Укрексімбанк" м.
Чернівці, МФО 356271.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 03.12.2013 року відповідачем
винесено постанову про арешт коштів ДП
Міністерства оброни України
"Чернівецький металообробний завод",
які знаходяться на розрахунковому
рахунку позивача №567 в філії АТ
"Укрексімбанк" м. Чернівці, МФО 356271. Із
вказаного розрахункового рахунку
позивачем здійснюється виплата
заробітної плати працівникам, сплата
податків і зборів. У зв'язку із
накладенням арешту на вказаний рахунок
позивач позбавлений можливості
здійснити виплату заробітної, що має
наслідком накопичення заборгованості
по виплаті заробітної плати перед
працівниками, яка станом на 28.02.2014 року
становить 8006,72 грн., що в свою чергу
призведе до порушення Конституції
України та Закону України "Про оплату
праці". Окрім того, накладення арешту на
всі розрахункові рахунки позивача
унеможливлюють здійснення заходів,
передбачених мобілізаційним планом, у
відповідності до положень Закону
України "Про мобілізаційну підготовку
та мобілізацію".

Відповідач, не погоджуючись із
позовними вимогами, надав суду
письмові заперечення в яких зазначив,
що державним виконавцем, з метою
реального виконання судових рішень,
03.12.2013 року винесено постанову про
арешт коштів боржника, яку надіслано
йому рекомендованою кореспонденцією.
Відповідач вважає вказану постанову
обґрунтованою та такою, що прийнята у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а тому підстави для
визнання її протиправною та скасування
відсутні.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився проте від нього
надійшло клопотання про розгляд справи
без його участі.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог та просив суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача та
третьої особи, встановивши фактичні
обставини у справі, дослідивши та
оцінивши докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
вважає, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити у повному обсязі, з таких
підстав.

Судом встановлені наступні обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва серії А01 №176523
позивач зареєстрований, як юридична
особа за адресою місцезнаходження -
вул. Заводська, буд. 33, м. Чернівці,
Чернівецька область (а.с.23). Позивач діє
на підставі статуту затвердженого
Міністерством оборони України 15.03.1996
року (а.с.11-19).

03.12.2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області при примусовому виконанні
зведеного виконавчого провадження
№28657346 по виконанню виконавчого листа
№824/2056 виданого 04.11.2013 року, винесено
постанову про арешт коштів боржника
від 03.12.2013 року №28657346, якою накладено
арешт на кошти, що містяться на
рахунках: 1№4000, №4001 в АТ
"УкрСіббанк", МФО 351005; 2) №6741 в
філіїї ПАТ ПІБ в м. Чернівцях, МФО 356163; 3)
№567, №567 в філії АТ
"Укрексімбанк" м. Чернівці, МФО 356271; 4)
1001 в ПАТ "КБ"Надра"", МФО 380764; 5)
№7625, №7525 в АТ "Райфайзен
Банк Аваль" у м. Києві, МФО 380805; 6)
№2093, №6398 в ПАТ КБ
"Правекс-Банк", МФО 380838, що належать
боржнику - ДП МОУ "Чернівецький
металообробний завод" (а.с. 24).

Постанову про арешт коштів боржника
від 03.12.2013 року №28657346 відповідач
отримав 24.02.2014 року, що підтверджується
відміткою про отримання на
супровідному листі №3566/05-13 від 04.12.2013
року (а.с. 30).

Відповідно до облікової картки на
зведене виконавче провадження №ЄДРВП
28657346 сума, що підлягає стягненню по
зведеному виконавчому провадженню
складає 2452160,75 грн, при цьому в процесі
виконання зведеного виконавчого
провадження з позивача стягнуто кошти
на загальну суму 370685,01 грн (а.с. 69-75).

Відповідно до Довідки №16 від 28.02.2014
року заборгованість позивача по
виплаті заробітної плати працівникам
становить 8006,72 грн (а.с. 10).

Звертаючись до суду із розглядуваним
позовом, Державне підприємство
Міністерства оброни України
"Чернівецький металообробний завод"
наголошував на тому, що державним
виконавцем фактично накладено арешт на
грошові кошти, що місцяться на
розрахунковому рахунку №567 в
філії АТ "Укрексімбанк" м. Чернівці, МФО
356271 з якого здійснюється виплата
заробітної плати працівникам і спірна
постанова унеможливлює виплату
заробітної плати працівникам
підприємства.

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-XI (Закон України № 606-XI).

Відповідно до ст. 11 Закону України №
606-XI державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною
другою вказаної статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Згідно п.6 ч.3 ст. 11 цього ж Закону
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах,
а також опечатувати каси, приміщення і
місця зберігання грошей.

Згідно ст. 32 Закону України № 606-XI
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України №
606-XI звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах (ч. 2 ст. 52 Закону України №
606-XI).

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту (ч. 4 ст. 52 Закону України №606-XI).

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем (ч. 5
ст. 52 Закону України №606-XI).

Відповідно до ст.57 Закону України №606-XIV
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах.

Згідно ч.1 ст. 65 Закону України №606-XI
готівка в національній та іноземній
валюті, що перебуває в касах або інших
сховищах боржника - юридичної особи,
підлягає невідкладному вилученню
після її виявлення та складання
відповідного акта державним
виконавцем. Копія акта вручається
представнику боржника - юридичної
особи. Вилучена готівка зараховується
на відповідний рахунок органу
державної виконавчої служби не пізніше
наступного робочого дня з моменту
вилучення (ч.2 ст.65 Закону України
№606-XI).

Державний виконавець звертає
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що перебувають у банках або
інших фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача (ч.3 ст.65
Закону України №606-XI).

Державний виконавець може звернути
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що знаходяться на його рахунках,
а також на рахунках, відкритих
боржником - юридичною особою через свої
філії, представництва та інші
відокремлені підрозділи (ч.4 ст.65 Закону
України №606-XI).

Оцінюючи в сукупності наведені норми,
суд приходить до висновку про те, що
будь-яких обмежень щодо накладення
арешту на кошти боржника, які
знаходяться на його банківських
рахунках, є відсутніми.

Єдиним виключенням є приписи ч. 5 ст. 65
Закону України № 606-XI, згідно яких не
підлягають стягненню в порядку,
передбаченому цим Законом, кошти, які
перебувають на спеціальному рахунку
експлуатуючої організації (оператора)
відповідно до Закону України "Про
впорядкування питань, пов'язаних із
забезпеченням ядерної безпеки"; суми
авансових платежів та попередньої
оплати за контрактами підприємств
суднобудівної промисловості (клас 30.11
група 30.1 розділ 30, клас 33.15 група 33.1
розділ 33 КВЕД ДК 009:2010), отримані від
замовників морських, річкових суден,
інших плавучих засобів та суднової
техніки, суднових двигунів, суднових
приладів і оснащення або від
замовників ремонту, модернізації
морських, річкових суден, інших
плавучих засобів та суднової техніки,
суднових двигунів, суднових приладів і
оснащення, а також кошти у вигляді
кредитів, які зазначені підприємства
спрямовують на фінансування
будівництва або ремонту морських,
річкових суден, а також на виготовлення
або ремонт суднової техніки, суднових
двигунів, суднових приладів і
оснащення, що перебувають на окремих
рахунках зазначених підприємств.

Законодавчо встановлених обмежень
щодо накладення арешту на кошти, які
акумульовані на розрахунковому
рахунку, з якого, в тому числі,
здійснюється перерахування коштів для
виплати заробітної плати - судом не
встановлено.

Таким чином, постанова відповідача про
арешт коштів боржника від 03.12.2013 року
№28657346 відповідає вимогам чинного
законодавства, а відтак суд не
знаходить підстав для її скасування.

Окрім цього, відповідно ст. 57 Закону
України № 606-XI арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом: -винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; - винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; -винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження; -
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Із змісту наведеної норми слідує, що у
справах із приводу оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби адміністративним
судом не вирішується питання щодо
накладення арешту чи його зняття, а
перевіряється законність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень у таких справах, за
наслідками чого суд може визнати
незаконним і скасувати рішення про
накладення арешту або залишити останнє
без змін.

При цьому, суд не наділений
повноваженнями щодо зняття арешту
своїм рішенням у межах виконавчого
провадження.

Із урахуванням наведеного, приймаючи
до уваги правомірність прийнятого
рішення про арешт коштів боржника,
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
безпідставним і необґрунтованим, а
тому задоволенню не підлягає, з
вищевикладених мотивів.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
відповідача, суд керується критеріями,
закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які
певною мірою відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися суб'єкти владних
повноважень при реалізації
дискреційних повноважень.

Судовим розглядом не встановлено
порушення відповідачами зазначених
критеріїв в спірних правовідносинах.
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
відповідачем у відповідності до вимог
чинного законодавства вчинені дії,
спрямовані на виконання судових
рішень, які набрали законної сили, в
тому числі накладено арешт на кошти
боржника, які знаходять на його
банківських рахунках.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
КАС України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачі,
як суб'єкт владних повноважень довів
належним чином правомірність вчинених
ними дій та прийнятого рішення, в той
час як позивач не надав достатніх та
належних доказів зворотного.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
відсутністю таких витрат, суд не
вирішує питання про стягнення судових
витрат.

Керуючись 70, 71, 72, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167, 181 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 16
квітня 2014 року.

Суддя
Григораш В.О.