Справа № 2а-8945/12/2670
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/5577/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року у справі за

позовом публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» (надалі -
товариство)

до Національної комісії регулювання
електроенергетики України,
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (далі - НКРЕ)

за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», товариство з
обмеженою відповідальністю «Надра
Інвест», КП «Регал Петролеум
корпорейшн Лімітед», Компанії Momentum
Enterprises (Eastern Europe) Limited, Компанії
«Карпатські Петролеум Корпорейшн»
(Carpatsky Petroleum Corporation), НАК «Надра України»,
державне підприємство
«Полтавнафтогазгеологія», спільне
українсько-американське підприємство
«УкрКарпатОйл ЛТД», НГВУ
«Полтавнафтогаз» відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»

про визнання протиправними та
скасування постанов,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивач звернувся з
позовом про визнання протиправними та
скасування постанов №№1534,1535, 1536, 1537, 1538,
1539 від 25.12.2008 року. Свої вимоги позивач
мотивував тим, що відповідачем були
прийняті постанови про затвердження
цін на природний газ, видобутий
відповідно до договорів спільної
діяльності. Вважаючи, що оскаржувані
постанови прийняті відповідачем з
порушенням чинного законодавства та
порушують законні права та інтереси,
просив задовольнити адміністративний
позов.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Останньою постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.10.20013 року у задоволенні позову
відмовлено. Приймаючи рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржувані постанови були прийняті
відповідачем з дотриманням вимог
законодавства , в межах повноважень.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 січня 2008
року постанову суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову постанову
про задоволення позову. Визнано
протиправними та скасовано постанови
№№1534,1535, 1536, 1537, 1538, 1539 від 25.12.2008 року.
Рішення суду апеляційної інстанції
мотивовано тим, що встановлені
відповідачем ціни реалізації
природного газу в оскаржуваних
постановах не відповідають загальним
засадам ціноутворення, не забезпечують
позивачу отримання прибутку від
реалізації природного газу, що
суперечить положенням Господарського
кодексу України, Закону України «Про
ціни та ціноутворення».

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики,
звернулась з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.
Вказує на те, що при прийнятті
оскаржуваних постанов відповідач діяв
на виконання вимог статті 3 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» в
межах наданих йому повноважень.

Перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є учасником 6
договорів про спільну інвестиційну
діяльність, а саме: № 410/95 від 14.09.1995
року, укладеним з компанією
«Карпатські Петролеум Корпорейшн»
(Carpatsky Petroleum Corporation); № 999/97 від 24.12.1997
року, укладеним з компанією «Моментум
Ентерпрайзис (Істерн Юроп) ЛТД» (Кіпр);
№ 5/56 від 21.12.2000 року, укладеним з ТОВ
«Надра-Інвест»; № 35/78 від 24.02.2003 року,
укладеним з ДП
«Полтавнафтогазгеологія» та НАК
«Надра України»; № 35/809-СД від 20.07.2004
року, укладеним з приватною компанією
«Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед»;
№ 35/71 від 01.07.2007 року, укладеним зі
спільним українсько-американським
підприємством «УкрКарпатОйл ЛТД».

Позивач звернувся до НКРЕ з проханням
про затвердження ціни на природний газ,
який видобувається за участі позивача
з наданням розрахунків ціни та
матеріалів для її обґрунтування,
відповідно до яких ціна природного
газу, видобутого за договорами про
спільну діяльність не може бути нижчою
рівня ціни: 508,63 грн., у тому числі ПДВ,
за 1000 куб.м. при рентабельності 0%
(договір про спільну діяльність № 410/95
від 14.09.1995 року); 538,94 грн. (договір про
спільну діяльність 999/97 від 24.12.1997 року);
507,35 грн. (договір про спільну
діяльність № 35/809-СД від 20.07.2004 року);
1385,80 грн. (договір про спільну
діяльність № 5/56 від 21.12.2000 року); 704,95
грн. (договір про спільну діяльність №
35/78 від 24.02.2003 року); 1304, 10 грн. (договір
про спільну діяльність № 35/71 від 01.07.2007
року).

НКРЕ 25.12.2008 року були прийняті
постанови про затвердження ціни на
природний газ (у тому числі нафтовий
(попутний) газ) за договорами про
спільну діяльність:

- постанову №1534, якою встановлено
ціну на природний газ, видобутий за
договором спільної діяльності № 410/95
від 14.09.1995 року, у розмірі 278 грн. зав 1000
куб. м. (без ПДВ);

- постанову №1535, якою затверджено
ціну на природний газ, видобутий за
договором спільної діяльності № 999/97
від 24.12.1997 року, у розмірі 287 грн. за 1000
куб. м. (без ПДВ);

- постанову №1536, якою встановлено
ціну на природний газ, видобутий за
договором спільної діяльності № 35/809-СД
від 20.07.2004 року, у розмірі 292 грн. за 1000
куб. м. (без ПДВ);

- постанову №1537, якою встановлено
ціну на природний газ, видобутий за
договором спільної діяльності № 5/56 від
21.12.2000 року, у розмірі 285,18 грн. за 1000 куб.
м. (без ПДВ);;

- постанову №1538, якою встановлено
ціну на природний газ, видобутий за
договором спільної діяльності №35/78 від
24.02.2003 року, у розмірі 288 грн. за 1000 куб. м.
(без ПДВ);

- постанову №1539, якою встановлено
ціну на природний газ, видобутий за
договором спільної діяльності № 35/71
від 01.07.2007 року, у розмірі 285,18 грн. за 1000
куб. м. (без ПДВ).

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», на
виконання якої відповідачем були
прийняті оскаржувані постанови,
підприємства, частка держави у
статутному фонді яких перевищує 50
відсотків, господарські товариства,
більше ніж 50 відсотків акцій (часток,
паїв) яких знаходиться у статутних
фондах інших господарських товариств,
акціонером яких є держава і володіє в
них контрольним пакетом акцій, а також
дочірні підприємства, представництва
та філії таких підприємств і товариств,
учасники договорів про спільну
діяльність, та/або уповноважені особи
договорами про спільну діяльність,
укладеними за участю зазначених
підприємств, щомісячно здійснюють
продаж всього природного газу (у тому
числі нафтового (попутного) газу)
власного видобутку (видобутого на
підставі спеціальних дозволів на
користування надрами) для формування
ресурсу природного газу, що
використовується для потреб населення,
безпосередньо суб'єкту, уповноваженому
Кабінетом Міністрів України на
формування такого ресурсу, за ціною,
затвердженою Національною комісією
регулювання електроенергетики України
для кожного суб'єкта господарювання,
визначеного в абзаці першому цієї
статті.

Разом з тим, на час прийняття
оскаржуваних постанов спеціального
порядку визначення та затвердження
ціни на газ для виконання статті 3
зазначеного Закону «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» встановлено не було.

Таким чином, при реалізації своїх
повноважень відповідачем мали бути
дотримані загальні засади здійснення
державної цінової політики.

Відповідно до статті 10 Господарського
кодексу України цінова політика, що
здійснюється уповноваженими
державними органами, має бути
спрямована на забезпечення
еквівалентності в процесі реалізації
національного продукту, дотримання
необхідної паритетності цін між
галузями та видами господарської
діяльності. Статтею 3 Закону України
«Про ціни і ціноутворення»
передбачено, що політика ціноутворення
є складовою частиною загальної
економічної і соціальної політики
України, яка повинна бути спрямована на
забезпечення рівних економічних умов і
стимулів для розвитку всіх форм
власності, збалансованого ринку
засобів виробництва, товарів і послуг,
створення необхідних економічних
гарантій для виробників, орієнтації
цін внутрішнього ринку на рівень
світового ринку.

Відповідно до частини першої статті 189
ГК України ціна є формою грошового
визначення вартості продукції (робіт,
послуг), яку реалізують суб'єкти
господарювання.

При цьому згідно частини 6 статті 191 ГК
України органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування при
встановленні фіксованих цін,
застосування яких унеможливлює
одержання прибутку суб'єктами
підприємництва, зобов'язані надати цим
суб'єктам дотацію відповідно до закону.

Відповідно до висновку додаткової
судово-економічної експертизи від
27.03.2013 року, на який вказав суд
апеляційної інстанції, ціна
природного газу, визначена НКРЕ у
оскаржуваних постановах, є нижчою за
собівартість видобутого природного
газу, та не може забезпечувати
отримання товариством прибутку від
його реалізації, достатнього для
покриття витрат на капіталовкладення.

Отже, встановлення ціни на рівні
меншому собівартості видобутого
природного газу без визначення дотацій
на покриття збитків, правомірно
визнано судом апеляційної інстанції
необґрунтованим.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють їх на відповідність
вимогам частини 3 статті 2 КАС України.

При цьому, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 КАС України покладається на
суб'єкта владних повноважень, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Отже, враховуючи встановлені у справі
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
недоведеність відповідачем
правомірності прийнятих ним рішень.

Доводи касаційної скарги та аналіз
оскаржуваного рішення та матеріалів
справи не дають підстав вважати, що
судом апеляційної інстанції при
прийнятті цього рішення були порушені
норми матеріального чи процесуального
права.

Згідно ст. 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копії особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст. 237-239
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді В.Ф. Мороз О.Є. Донець А.О.
Логвиненко