Справа № 591/2008/14-а
Суддя: Міліціанов Р. В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2008/14-а Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в особі
судді Міліціанова Р.В., при секретарі
Бузовій Т.І., за участю позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Шульга О.Ю., розглянувши матеріали
справи за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Суми про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013р. позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить: визнати дії відповідача
вчиненні при перерахунку пенсії
протиправними; затвердити судовим
рішенням величину недовиплаченої
пенсії за період з 20.01.2010р. по 31.12.2013р. в
сумі 27652,46грн. та прийняти судове
рішення про виплату позивачу
Управлінням Пенсійного Фонду України в
м. Сумах в місячний строк з дня вступу в
силу рішенням всю величину
недовиплаченої пенсії в сумі 27652,46грн.,
продовжити дію пункту 4 (про
затвердження незмінних величин за
період з 10.04.2012р. по 31.03.2013р.) на весь
період дії Закону України «Про
державне пенсійне страхування» після
01.01.2014р.; прийняти судове рішення про
виплату позивачу Управлінням
Пенсійного Фонду України в м. Сумах в
місячний строк з дня вступу в силу
рішення всю величину недоплаченої
пенсії за період після 01.01.2014р. по день
перерахунку пенсії згідно рішення
суду; прийняти судове рішення про
відшкодування моральної шкоди в сумі
1000000,00грн. в місячний строк з дня вступу
в силу рішенням; зобов'язати
відповідача утриматись від
самостійного відходу від
встановленного судом порядку
нарахування/перерахування, підвищення,
індексації, компенсації пенсії, та
відшкодування моральної шкоди;
починаючи з 01.03.2011р. відповідач не
підвищував розмір пенсії на підставі
ч.2 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначити числове
значення недоплаченої пенсії; провести
індексацію пенсії, починаючи пенсії та
встановити числове значення
індексації в сумі 241,38грн.; провести
компенсацію пенсії, починаючи з 20.01.2010р.
по даний час та встановити числове
значення індексації згідно норм Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати».

Решту позовних вимог ухвалами суду від
15.04.2014р. залишено без розгляду та
закрито провадження.

Позивач в судовому засіданні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивач є інвалідом війни II групи, що
підтверджується його посвідченням
(а.с.59), і має право на отримання пенсії
по інвалідності.

Згідно з заявою від 17.03.2010 року позивачу
була призначена пенсія по II групі
інвалідності з 20.01.2010 р. до досягнення
пенсійного віку, в розмірі 1292,03 грн.
Пенсії була обчислена, виходячи із
середнього заробітку 2359,17 грн. за
період з 01.06.1977 р. по 31.05.1982 р. та з 01.07.2000
р. по 31.01.2010 р., з урахуванням страхового
стажу 38 років 5 місяців 25 днів та
додаткового стажу 3 роки 2 місяці 3 дні.
ОСОБА_1 продовжував працювата, з 19.05.2010
р. згідно з його заявою від 17.06.2010 року,
після його звільнення, йому була
призначена пенсія по інвалідності в
розмірі пенсії за віком з дати
звільнення - 1307,83 грн. На підставі заяви
пенсіонера від 04.10.2010 р. був проведений
перерахунок пенсії з урахуванням
періоду навчання, страховий стаж при
цьому склав 39 років 4 місяці 2 дні, а
розмір пенсії - 1348,62 грн. В подальшому
позивачеві проводилися перерахунки
пенсії у звязку із щоквартальним
збільшенням мінімальної пенсії, і
станом на 01.01.2013 року розмір пенсії
склав 1510,85 грн.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 26.02.2013р. по справі №1805/11866/2012,
яка залишена без змін Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013р.
розглянуто позовні вимоги ОСОБА_1,
згідно яких він просив: визнати
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду в м. Сумах щодо правильного
застосування показників заробітної
плати при нарахуванні і перерахунках
пенсії неправомірною, стягнути
недовиплачену суму пенсії внаслідок
неправильного нарахування за період з
20.01.2010 рогу по 30.03.2013 року, внаслідок
безпідставного перерахунку пенсії
станом на 19.05.2010 року, внаслідок відмови
в проведенні перерахунку пенсії з
09.04.2012 року з урахуванням заробітної
плати за період роботи з 01.02.2010р. по
18.05.2010р., визнати бездіяльність
Управління Пенсійного фонду щодо
правильного застосування показників
заробітної плати при нарахуванні
пенсії неправомірною, стягнути
недоплачену суму пенсії внаслідок
неправильного нарахування.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 26.02.2013р. по справі №1805/2а-11866/12
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
відмови в зарахуванні до страхового
стажу при призначенні йому пенсії з
20.01.2010 року по 01.10.2010 року періоду
навчання. Зобов'язано Пенсійний фонд
України в м. Суми провести перерахунок
пенсії за період з 20.01.2010 року по 01.10.2010
року, з урахуванням до розміру
страхового стажу періоду навчання,
згідно запису в його трудовій книжці,
та виплатити недоотриману суму. В іншій
частині позовних вимог відмовлено в
зв'язку з необґрунтованістю.

31.07.2013р. позивачу було здійснено
перерахунок пенсії на підставі даного
судового рішення.

Вирішуючи позовні вимог суд виходить з
наступного.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
виплатити недоплачену пенсію в сумі
27652,46грн., визначити показники згідно
яких слід провести перерахунок,
обґрунтовані тим, що розрахунок слід
було здійснювати виходячи зі 100% пенсії
за віком.

Однак, відповідно до ст. 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування», пенсія по
інвалідності залежно від групи
інвалідності призначається в таких
розмірах: інвалідам І групи - 100
відсотків пенсії за віком; інвалідам II
групи - 90 відсотків пенсії за віком;
інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії
за віком, обчисленої відповідно до
статей 27 і 28 цього Закону. Непрацюючі
інваліди II групи за їх вибором мають
право на призначення пенсії по
інвалідності в розмірі пенсії за віком,
обчисленої відповідно до статей 27 і 28
цього Закону, за наявності необхідного
страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки, позивач є інвалідом другої
групи, то відповідачем правомірно
проведено перерахунок з розміру 90%
пенсії за віком, отже вимоги щодо
стягнення недоплаченої суми та
утвердження показників для розрахунку
не підлягають задоволенню.

Стосовно зобов'язання відповідача в
подальшому виплачувати пенсію після
01.01.2014 року відповідно до прийнятого
рішення, в місячний строк з дня вступу в
силу рішенням; утриматись від
самостійного відходу від
встановленого судом порядку
нарахування/перерахування, підвищення,
індексації, компенсації пенсії, та
відшкодування моральної шкоди,
встановлення строку виплати
заборгованості, позовні вимоги не та
підлягають задоволенню, оскільки
судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання. Воно не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право. Суд не
може втручатися в діяльність суб'єкта
владних повноважень та дублювати його
компетенцію.

З наданих відповідачем заперечень
судом встановлено, що індексація
пенсії позивача здійснювалась
своєчасно згідно встановленого
індексу інфляції, враховувалось також
враховувався розмір середньо
заробітної плати (дохід) в Україні,
тобто дотримано вимог про індексацію
та положень ч.2 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Базовим місяцем для проведення
індексації є грудень 2013 року, оскільки
востаннє перерахунок пенсії здійснено
з 01.12.2013р. в зв'язку зі зміною
прожиткового мінімуму, станом на дату
звернення до суду - 11.12.2013р. підстави для
індексації були відсутні.

Крім того, соціальні виплати, що мають
цільовий і разовий характер (допомога
при народженні дитини, допомога на
поховання, матеріальна допомога,
одноразова допомога при виході на
пенсію тощо), а також допомога у зв'язку
з вагітністю і пологами індексації не
підлягають. Підтримка купівельної
спроможності провадиться шляхом
підвищення розміру зазначених виплат
(ст.2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

Оскільки, доплата суми невиплаченої
пенсії згідно попереднього судового
рішення носила одноразовий характер,
тому індексації не підлягає.

Відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати», компенсація
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
(далі - компенсація) провадиться у разі
затримки на один і більше календарних
місяців виплати доходів, нарахованих
громадянам за період починаючи з дня
набрання чинності цим Законом. сума
компенсації обчислюється шляхом
множення суми нарахованого, але не
виплаченого громадянину доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) на
індекс інфляції в період невиплати
доходу (інфляція місяця, за який
виплачується доход, до уваги не
береться).

Оскільки, розмір пенсії перераховано
31.07.2013р., а виплачено в серпні 2013р., тому
місячний строк виплати не порушено,
отже підстави для задоволення позову в
цій частині відсутні.

З приводу стягнення моральної шкоди
суд виходить з наступного.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я; у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, тощо.
Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають
необхідно з'ясувати, в якій грошовій
сумі чи в якій матеріальній формі
позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
з чого він при цьому виходить, а також
інші обставини, що мають значення для
вирішення спору. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди може бути
визначено залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд зобов'язаний виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості.

Однак, в підтвердження доводів факту
завдання моральної шкоди, окрім
власних пояснень, позивач не надав
жодних доказів, не просив допитати
свідків, які могли б підтвердити
порушення соціальних зв'язків,
погіршення емоційного стану.
Тому, суд не має змоги оцінити глибину
та ступінь страждань ОСОБА_1, визначити
наслідки завданої шкоди. Також, не
обґрунтовано з яких показників та
матеріальних втрат або суджень, він
виходив, оцінюючи моральну шкоду в сумі
10000000,00грн. Так, не надано вартості
витрат на лікування, довідку про
втрачений заробіток, розмір отриманих
виплат за листами непрацездатності,
інших розрахунків, які можуть
підтвердити спів розмірність розміру
моральної шкоди майновим втратам.

Тому, суд вважає заявлений розмір
моральної шкоди не обґрунтованим,
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.69, 70, 71, 100, 167 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди - відмовити
за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Зарічний
районний суд м. Суми, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня її проголошення. Для осіб, які не
приймали участі у судовому засіданні,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови
суду.

Для суб'єкта владних повноважень
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Міліціанов Р.В.