Справа № К/9991/10583/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/10583/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Чумаченко Т.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Київської
регіональної митниці на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 жовтня 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Альтаїр+"
до Київської регіональної митниці про
визнання протиправними та скасування
рішень, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
жовтня 2010 року залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтаїр+" задоволено.
Визнано протиправними дії Київської
регіональної митниці щодо визначення
митної вартості товарів та рішення
№100000006/2010/012596/1 від 20 травня 2010 року та
№100000006//1 від 20 травня 2010 року.
Скасовано рішення №100000006/2010/012596/1 від 20
травня 2010 року та №100000006//1 від 20
травня 2010 року щодо визначення митної
вартості товарів.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ТОВ «Альтаїр +» з метою
митного оформлення товару, який
переміщувався через митний кордон
України до Київської регіональної
митниці були подані вантажні митні
декларації (форма МД-2): №100000011/2010/507410 із
доповненням №1 (форма МД-6);
№100000011/2010/507411 із доповненням №1 (форма
МД-6); та на підтвердження вартості
товару ТОВ «Альтаїр +» було подано
Договір від 03.03.2010р. №01/2010 зі
специфікаціями від 07.04.2010р. №1 на суму
361400 руб.; від 07.04.2010р. №2 на суму 396200 руб.;
від 07.04.2010р. №3 на суму 396200 руб.; від
07.04.2010р. №4 на суму 675800 руб.

Митна вартість товару була визначена
позивачем на підставі основного методу
визначення митної вартості, тобто за
ціною контракту 361400 руб.+ 396200 руб.+ 396200
руб. + 675 800 руб. = 1 829 000 руб. (471542,80 грн. із
розрахунку офіційного курсу НБУ,
російських рублів до гривні 2,5773 грн. за
10 російських рублів).

На підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товару декларант
подав відповідачу
зовнішньоекономічний договір №01/2010
від 03.03.2010р. зі специфікаціями від
07.04.2010р. №1 на суму 361400 руб.; від 07.04.2010р.
№2 на суму 396200 руб.; від 07.04.2010р. №3 на
суму 396200 руб.; від 07.04.2010р. №4 на суму 675 800
руб.; рахунки-фактури; банківські
платіжні документи (на підтвердження
того, що рахунки сплачено у повному
обсязі). На першій зворотній сторінці
договору стоїть відмітка банку про
сплату 1 829 000 руб., окрім того наявна
копія документу прийняття по системі
«Клієнт-Банк» від 19.04.2010р. на суму 1 829 000
руб. (471542,80 грн.).

Київською регіональною митницею були
прийняті зазначені вище документи та
здійснено митну оцінку товару із
застосуванням резервного (метод 6), про
що у Деклараціях митної вартості були
проставлені відповідні відмітки.

Окрім цього, позивачу були надані
рішення про визначення митної вартості
товарів (здійснення митної оцінки): від
20.05.2010р. №100000006/2010/012596/1 відповідно до
якої вартість катеру Silver Fox складає 385000
руб., а Silver Shark 740000 руб., де у колонці 33
«Джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості» зазначено,
зокрема, цінова база ЄІАС
Держмитслужби; всесвітня мережа
Інтернет; від 20.05.2010р. №100000006/2010/012595/1
відповідно до якої вартість катеру Silver
Hawk складає 476 000 руб., де у колонці 33
«Джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості» зазначено,
зокрема, цінова база ЄІАС
Держмитслужби.

Позивачем у травні 2010 року було
здійснено митне оформлення товару за
вантажними митними деклараціями, із
розрахунку митної вартості товарів
згідно рішень відповідача про
визначення митної вартості товарів
(здійснення митної оцінки) від 20.05.2010р.
№100000006/2010/012596/1 та від 20.05.2010р.
№100000006/2010/012595/1.

Так, відповідно до статті 72 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається після подання митному
органу митної декларації, а також усіх
необхідних для здійснення митного
контролю та оформлення документів,
відомостей щодо товарів і транспортних
засобів, які підлягають митному
оформленню. Засвідчення митним органом
прийняття товарів, транспортних
засобів та документів на них до митного
контролю та митного оформлення
здійснюється шляхом проставляння
відповідних відміток на митній
декларації та товарно-супровідних
документах.

Статтею 54 Митного Кодексу України
передбачено, що документи, необхідні
для здійснення митного контролю,
подаються митному органові при
перетинанні товарами і транспортними
засобами митного кордону України,
декларуванні товарів і транспортних
засобів, повідомленні митного органу
про намір здійснити переміщення
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України, здійсненні
митними органами інших контрольних
функцій відповідно до цього Кодексу.

Статтею 45 Митного кодексу України
встановлений обов'язок осіб, які
переміщують товари і транспортні
засоби через митний кордон України,
подавати митним органам документи та
відомості, необхідні для здійснення
митного контролю. За приписами пункту 17
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 80 від 1 лютого 2006 року "Про перелік
документів, необхідних для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України", до зазначеного переліку
входять документи, що використовуються
для визначення митної вартості
товарів.

Відповідно до частини 1 статті 265
Митного кодексу України митний орган,
що здійснює контроль за правильністю
митної оцінки товарів з урахуванням
положень цього Кодексу, має право
приймати рішення про правильність
заявленої декларантом митної вартості
товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення,
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість), 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1, проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також положень
постанов Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339 "Про
затвердження Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів" та від 20
грудня 2006 року № 1766 "Про затвердження
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження" дає
підстави вважати, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю Правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

При цьому, згідно з положеннями статті
266 МК, Порядку декларування митної
вартості та Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339 (чинного на час
виникнення спірних відносин), митні
органи мають виключну компетенцію у
питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, але ці повноваження
здійснюються у спосіб, визначений
законом, зокрема, витребовування
додаткових документів на
підтвердження задекларованої митної
вартості може мати місце тільки у
випадку наявності обґрунтованих
сумнівів у достовірності поданих
декларантом відомостей. Такі сумніви
можуть бути зумовлені неповнотою
поданих документів для підтвердження
заявленої митної вартості товарів,
невідповідністю характеристик
товарів, зазначених у поданих
документах, митному огляду цих товарів,
порівнянням рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
товарів, митне оформлення яких уже
здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у
правильності визначення митної
вартості митниця зобов'язана доводити
в суді, оскільки з цією обставиною
закон пов'язує можливість
витребовування додаткових документів
у декларанта та надає митниці право
вчиняти наступні дії, спрямовані на
визначення дійсної митної вартості
товарів.

Поряд з цим, як вірно враховано судами
попередніх інстанцій, митним органом
не було зроблено жодного посилання на
те, що первісні документи були з
недоліками оформлення, або не містили
істотної інформації щодо товару. Крім
цього, відповідач не звертався до
позивача з вимогою про надання
додаткових документів для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів. Вказане
свідчить про відсутність у митного
органу обґрунтованого сумніву щодо
невірного визначення товариством
митної вартості зазначеного товару.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської
регіональної митниці залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
жовтня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: