Справа № 2а/0570/18358/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/19849/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Чумаченко Т.А.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Маріуполі на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Маріуполі про
стягнення витрат на виплату пенсій,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року, позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у м. Маріуполі
Донецької області витрати на виплату
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв`язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у сумі 1 290, 36 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Маріуполі звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити управлінню
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, управлінням за період з
01.06.2011 року по 30.09.2011 рік щомісячно
виплачені страхові виплати, зокрема,
суми основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та суми витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки вказаної
пенсії по наступним особам: ОСОБА_4-
основний розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання у сумі 531,4
грн., витрати Пенсійного фонду з
виплати і доставки вказаної пенсії у
сумі 4,2 грн.; ОСОБА_5 - основний розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання у сумі 600
грн., витрати Пенсійного фонду з
виплати і доставки вказаної пенсії у
сумі 4,76 грн.;

Крім того, управлінням Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі
м.Маріуполя Донецької області за
червень 2011 виплачено ОСОБА_6 основний
розмір пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві у
сумі 150 грн.

Загальна сума основного розміру пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, яка виплачена управлінням
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області вищевказаним особам
за період з 01.06.2011 року по 30.09.2011 рік
складає 1281,4 грн. та витрати на її
доставку у сумі 8,96 грн.

Розмір сплачених сум та понесених
територіальним органом Пенсійного
фонду України витрат підтверджується
актом звірки заборгованості,
підписаного сторонами без зауважень та
скріпленого печатками.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Маріуполі відмовилось
прийняти до заліку акти щомісячної
звірки витрат та відшкодувати суму
витрат по вказаним особам, з тих
підстав, що акти Ф. Н-1 по ним не
відповідають чинному законодавству,
трудове каліцтво ОСОБА_4 та ОСОБА_5
отримано у країнах СНД, по ОСОБА_6 не
надано доказів його непрацездатності
після 18 років.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку, що страховиком має
виплачуватись пенсія по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати має
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

За змістом статей 8, 10, 23, 26, 81 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788-ХП (надалі Закон №
1788-ХП), пенсійне забезпечення громадян,
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати, в т.ч. пенсії
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного Фонду України з виплатою
пенсій за рахунок його коштів.

Проте, з 1 квітня 2001 року набрав
чинності Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV
(надалі Закон № 1105-ХІV), відповідно до
ст. 21,28 якого у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку:
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я а саме: пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання чи пенсію у
зв'язаних з цим ритуальним послуг
відповідно до місцевих умов.

Спільною постановою Правління
Пенсійного Фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2004 року № 5-4/3 був затверджений
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказаним порядком визначено механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, які призначені
застрахованим особам та потерпілим
особам, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
про відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Враховуючи вищенаведене відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «;Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, в тому
числі, і суми витрат Пенсійного фонду з
виплати вищезазначених пенсій.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві
положення) Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 1 квітня 2001 року,
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та-професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV
(надалі Закон № 1105-ХІV) закріплене
аналогічне правило - якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми сфера дії Закону № 1105-ХІV
поширюється на категорію інвалідів,
які отримали інвалідність внаслідок
нещасного випадку на виробництві, в
тому числі, і відшкодування витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Сфера дії цього Закону поширюється на
категорію осіб, щодо відшкодування
витрат на виплату пенсій якої виник
спір.

За змістом частини 2 статті 2
зазначеного Закону № 1105-ХІV особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Крім цього, матеріалами справи
беззаперечно підтверджується, що
нещасні випадки з ОСОБА_5 та ОСОБА_4
сталися безпосередньо на виробництві,
про що складено акти про нещасний
випадок на виробництві та доказів щодо
нечинності яких відповідачем надано не
було. Факт нещасного випадку на
виробництві за участю ОСОБА_7 також
підтверджується наявною у справі
копією акту про нещасний випадок на
виробництві Форми Н-1.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Маріуполі залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді