Справа № 2-а-1150/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

14 квітня 2014 року Справа № 2-а-1150/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Франовської
К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі Марчук Ю.А.,

за участю сторін/їх представників

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області на ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від 27 лютого 2014 року про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
за заявою ОСОБА_3 у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олевського районного суду
Житомирської області від 14.10.2011 року,
скасованою в частині задоволених
позовних вимог за ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року, задоволено позов ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області. Визнано протиправними дії та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату позивачу за
період з 18.10.2010 року по 18.04.2011 року:

- підвищення до пенсії, передбачене ст.
39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі двох мінімальних
заробітних плат;

- додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю відповідно до статті 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком.

Рішення звернуто до виконання, у справі
видано виконавчі листи.

06 лютого 2013 року стягувачем ОСОБА_3
подано заяву до Олевського районного
суду про зміну способу та порядку
виконання рішення у справі №2-а-1150/2011, в
якому заявник просив змінити спосіб і
порядок виконання вказаної постанови в
частині зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату коштів,
передбачених ст.ст. 39, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
установити в цій частині спосіб
виконання шляхом стягнення з
Управління Пенсійного Фонду України в
Олевському районі Житомирської
області на користь ОСОБА_3 пенсійні
виплати відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в розмірі 11211 грн. 68 коп. та відповідно
до ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 1572 грн. 17 коп..

Ухвалою Олевського районного суду від
27 лютого 2014 року заяву ОСОБА_3 про зміну
способу та порядку виконання рішення
задоволено, змінено спосіб і порядок
виконання постанови шляхом зміни
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату доплати до пенсії на стягнення
цих виплат.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції з мотивів порушення
норм процесуального права та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином були повідомлені про дату, час і
місце судового засідання. Відповідно
до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Коростенського міськрайонного суду
від 14 жовтня 2011 року та наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена
в ухвалі ВАСУ від 12.02.14 року у справі
К/800/598/14 р.

Статтею 202 КАС України надано право
суду апеляційної інстанції скасувати
судові рішення судів першої інстанцій
та ухвалити нове рішення з підстав
порушення судом першої інстанцій норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, відповідно до повноважень,
наданих статтею 202 КАС України, колегія
суддів вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 195,196, 197, 199, 202, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від 27 лютого 2014 року про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну
способу та порядку виконання постанови
Олевського районного суду
Житомирської області від 14 жовтня 2011
року у справі №2-а-1150/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:
р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області
вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Жито
мирська область,11002

4-заявник про зміну спосообу ОСОБА_3
АДРЕСА_1