Справа № 813/1340/14
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/1340/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі :
головуючого - судді Костецького
за участю секретаря судового засідання
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Безушко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 (в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4) до
Квартирно-експлуатаціного відділу
м.Львова про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити дії,-
ОСОБА_3 (в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4)
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Квартирно-експлуатаціного
відділу м.Львова, в якій просить суд
визнати протиправною відмову
відповідача про направлення
документів до виконавчого комітету
Городоцької міської ради та
зобов'язати Квартирно-експлуатаціний
відділ м.Львова внести до виконавчого
комітету Городоцької міської ради
Львівської області клопотання зі всіма
необхідними документами про
виключення квартири АДРЕСА_1 з числа
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.02.2010
року виконавчим комітетом Городоцької
міської ради Львівської області було
прийнято рішення № 62 про видачу ордера
на службову квартиру АДРЕСА_1. На дану
квартиру виконавчим комітетом був
виписаний службовий ордер № 1 від 16
лютого 2010 року на склад сім'ї з двох
осіб: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, основний
квартиронаймач та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
- донька, на право зайняти службове
приміщення площею 28,2 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1. Вказана квартира
обліковується як службова за квартирно
- експлуатаційним відділом м. Львова, і
була надана сім'ї позивачки у зв'язку з
роботою на посаді начальника
будинкоуправління № 1
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова. Станом на сьогоднішній день
будинкоуправління № 1 КЕВ м. Львова
реорганізовано шляхом приєднання до
будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова, а
позивачка продовжує трудову
діяльність на посаді головного
бухгалтера Квартирно -
експлуатаційного відділу м. Львова. В
лютому 2013 року позивачка звернулася до
начальника будинкоуправління № 4 КЕВ м.
Львова із заявою про розгляд питання
про виключення квартири, в якій
проживає з числа службових. Начальник
будинкоуправління п. Гідей К.В.
повідомив про те, що не заперечує щодо
виключення квартири з числа службових,
оскільки позивачка пропрацювала в
квартирно - експлуатаційних органах
Міністерства оборони України більше 15
років і у відповідності до ст. 125
Житлового кодексу Української РСР не
може бути виселена із житла. Водночас
начальник будинкоуправління №4 КЕВ м.
Львова повідомив, що клопотання про
виключення квартири з числа службових
до Виконавчого комітету Городоцької
міської ради повинен подати квартирно -
екслуатаційний відділ м. Львова,
оскільки саме за цією установою
закріплене службове житло. Позивач
просить суд визнати протиправною
відмову відповідача про направлення
документів до виконавчого комітету
Городоцької міської ради та
зобов'язати Квартирно-експлуатаціний
відділ м.Львова внести до виконавчого
комітету Городоцької міської ради
Львівської області клопотання зі всіма
необхідними документами про
виключення квартири АДРЕСА_1 з числа
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити позов з підстав,
викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечував, зазначив, що
виселити позивачку з квартири
неможливо в силу приписів ст.125
Житлового кодексу України, забезпечити
її сім'ю іншим житлом немає можливості,
тому слід вважати, що потреба у
використанні квартири як службового
житла у відповідача відпала.
Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
подані документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з Конституцією України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 47
Конституції України кожен має право на
житло. Держава створює умови, за яких
кожний громадянин матиме змогу
побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують
соціального захисту, житло надається
державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за
доступну для них плату відповідно до
закону (ч.2 ст. 47 Конституції України).
У відповідності до ст.9 Житлового
кодексу УРСР, яка визначає житлові
права громадян, встановлено, що
громадяни мають право на одержання у
безстрокове користування у
встановленому порядку жилого
приміщення в будинках державного чи
громадського житлового фонду або в
будинках житлово-будівельних
кооперативів. Громадяни мають право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду або
придбання їх у житлових кооперативах,
на біржових торгах, шляхом
індивідуального житлового будівництва
чи одержання у власність на інших
підставах, передбачених
законодавством України.
Судом згідно матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_3 з 2004 року працює
в Квартирно - експлуатаційному відділі
м. Львова. Загальний стаж роботи
позивачки в установах Міністерства
оборони України більше 15 років.
11.02.2010 року виконавчим комітетом
Городоцької міської ради Львівської
області було прийнято рішення № 62 про
видачу ордера на службову квартиру
На дану квартиру виконавчим комітетом
був виписаний службовий ордер № 1 від 16
лютого 2010 року на склад сім'ї з двох
осіб: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, основний
квартиронаймач та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
- донька, на право зайняти службове
приміщення площею 28,2 кв.м. в квартирі
Вказана квартира обліковується
як службова за квартирно -
експлуатаційним відділом м. Львова, і
була надана сім'ї позивачки у зв'язку з
роботою на посаді начальника
будинкоуправління № 1 Квартирно
-експлуатаційного відділу м. Львова.
Станом на сьогоднішній день
будинкоуправління № 1 КЕВ м. Львова
реорганізовано шляхом приєднання до
будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова, а
позивачка продовжує трудову
діяльність на посаді головного
бухгалтера Квартирно -
експлуатаційного відділу м. Львова.
В лютому 2013 року позивачка звернулася
до начальника будинкоуправління № 4
КЕВ м. Львова із заявою про розгляд
питання про виключення квартири, в якій
проживає з числа службових. Начальник
будинкоуправління п. Гідей К.В.
повідомив про те, що не заперечує щодо
виключення квартири з числа службових,
оскільки позивачка пропрацювала в
квартирно - експлуатаційних органах
Міністерства оборони України більше 15
років і у відповідності до ст. 125
Житлового кодексу Української РСР не
може бути виселена із житла. Водночас
начальник будинкоуправління №4 КЕВ м.
Львова повідомив, що клопотання про
виключення квартири з числа службових
до Виконавчого комітету Городоцької
міської ради повинен подати квартирно -
екслуатаційний відділ м. Львова,
оскільки саме за цією установою
закріплене службове житло.
Квартирно - експлуатаційний відділ м.
Львова відмовив позивачці в клопотанні
про направлення документів до
Виконавчого комітету Городоцької
міської ради, пославшись на те, що
зняття статусу службовості для
працівників не проводиться.
Позивачка належно виконує умови
договору найму житла, сплачує
квартирну плату, підтримує житло в
належному стані, неодноразово
проводила ремонт за власні кошти.
Іншого житла в сім'ї позивачки немає.
Реалізувати право на отримання житла в
інший спосіб не може, оскільки
законодавство не передбачає
зарахування на квартирний облік осіб,
які проживають у службовому житлі.
Питання користування службовими
жилими приміщеннями врегульовано
Житловим кодексом Української РСР
№5464-Х від 30.06.1983р.
Частиною 1 ст. 118 Житлового
кодексу УРСР визначено, що службові
жилі приміщення призначаються для
заселення громадянами, які у зв'язку з
характером їх трудових відносин
повинні проживати за місцем роботи або
поблизу від нього. Жиле приміщення
включається до числа службових
рішенням виконавчого комітету
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів. Під службові
жилі приміщення виділяються, як
правило, окремі квартири.

Положенням про порядок надання
службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
затвердженим постановою Ради
Міністрів України РСР №37 від 04.02.1988р
«Про службові приміщення» (надалі -
Положення), визначено порядок надання
службових жилих приміщень в будинках
державного і громадського житлового
фонду і користування ними.

Жиле приміщення включається до
числа службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів за
клопотанням адміністрації
підприємства, установи, організації. В
тих випадках, коли підприємство,
установа, організація розташована на
території одного населеного пункту
(району в місті), а жиле приміщення на
території іншого, рішення про його
включення до числа службових
приймається виконавчим комітетом Ради
народних депутатів за місцем
знаходження приміщення (п. 3 Положення).

Пунктом 6 вказаного положення,
передбачено, що виключення житла з
числа службових проводиться на
підставі клопотання підприємства,
установи, організації виконавчим
комітетом ради. Виключення проводиться
в випадку, коли відпала потреба у
використанні житла як службового.
Можливості використовувати вказану
квартиру інакше як для проживання сім'ї
позивачки у відповідача немає,
оскільки позивачка пропрацювала в
установі, яка надала житло більш ніж 15
років, звільнена з посади, у зв'язку з
якою їй було надане жиле приміщення за
скороченням штатів, сама виховує
неповнолітню дочку і згідно норм ст. 125
Житлового кодексу УРСР не може бути
виселена з квартири без надання іншого
житла. Згідно рішення лікарсько
конультативної комісії, дочка
позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 хворіє,
не може проживати в одній кімнаті з
членами своє сім'ї та потребує
першочергового забезпечення житловим
приміщенням. Дані обставини свідчать
про те, що у відповідача немає
подальшої можливості використовувати
вказане житло як службове.

Оскільки, згідно пояснень відповідача,
виселити позивачку з квартири
неможливо в силу приписів ст.. 125
Житлового кодексу України, забезпечити
її сім'ю іншим житлом немає можливості,
слід вважати, що потреба у використанні
квартири як службового житла у
відповідача відпала та можливо
розглянути клопотання позивачки про
внесення документів до виконавчого
комітету Городоцької міської ради про
виключення квартири з числа службових.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин враховуючи те,
що відповідачем фактично не
заперечувалися позовні вимоги, та ним
не надано доказів правомірності
прийнятого рішення , оцінивши надані
сторонами докази та матеріали справи у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов належить
задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
понесені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17, 18, 49, 51, 158,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною відмову
Квартирно-експлуатаціного відділу
м.Львова у направленні документів про
виключення квартири АДРЕСА_1 з числа
службових до виконавчого комітету
Городоцької міської ради .

3.Зобов'язати
Квартирно-експлуатаціний відділ
м.Львова подати на розгляд до
виконавчого комітету Городоцької
міської ради документи щодо виключення
квартири АДРЕСА_1 з числа службових.

4.Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 73 грн. 08 коп.
судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Повний текст постанови складено 14
квітня 2014 року.

Суддя
Костецький Н.В.