Справа № 2а/2506/1454/12
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/2506/1454/12 Головуючий
у 1-й інстанції: Карапута Л.В.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді
Аліменка В.О.,

суддів:
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної ради у
м.Чернігові на постанову Деснянського
районного суду Чернігівської області
від 19.07.2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної ради у м.Чернігові про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати неправомірними дії в
проведенні перерахунку щорічної
допомоги на оздоровлення, передбаченої
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
вказаної допомоги відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 3 мінімальних
заробітних плат.

Постановою Деснянського районного
суду Чернігівської області від 19.07.2012
року зазначений адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю. Свої вимоги
апелянт аргументує посиланням на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Аналізуючи вимоги позивача про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення, згідно зі
статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», колегія суддів виходить з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку у
відповідача як учасник ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи 2
категорії.

Відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи 2 категорії виплачується в
розмірі 3 мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач мав право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат, однак
виплата відповідачем здійснювалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року №562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Доводи апелянта про необхідність
застосування вказаної Постанови КМ
України для визначення розмірів виплат
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, необґрунтовані і
суперечать ч.2 ст. 19 Конституції
України, згідно якої органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі і в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Зазначеною Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено конкретні розміри
щорічної допомоги на оздоровлення в
твердій грошовій сумі, що суперечить
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який встановив розмір
щорічної допомоги як величину кратну
мінімальній заробітній платі.

В даному випадку мають враховуватися
засади пріоритетності Законів України
над урядовими нормативними актами та
вимоги ст. 92 Конституції України,
згідно якої виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина (п.1) та основи соціального
захисту (п.6).

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Зупинення дії положень законів, якими
визначено права і свободи громадян, їх
зміст та обсяг, є обмеженням прав і
свобод і може мати місце лише у
випадках, передбачених Основним
Законом України (лише в умовах воєнного
або надзвичайного стану на певний
строк).

Відсутність коштів для забезпечення
виплат зазначеної допомоги позивачу не
є підставою для невиконання
відповідачем своїх зобов'язань,
встановлених статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції обґрунтовано, з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, дійшов висновку
про задоволення адміністративного
позову, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної ради у м.Чернігові - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
Чернігівської області від19.07.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма
А.Ю.

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.