Справа № 810/6706/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гапон В.І.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом приватного підприємства «ВІК
ПЛЮС» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
незаконним припису та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року приватне підприємство
«ВІК ПЛЮС» (далі - Позивач, ПП «ВІК
ПЛЮС») звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області (далі -
Відповідач, ІДАБК) про визнання
незаконним припису Відповідача від
23.09.2013 року № С-2309/17 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил у
складі проектної документації об'єкта
будівництва колективних гаражів по
бульвару Незалежності у районі
розміщення заводу алюмінієвих
будівельних конструкцій у м. Бровари
Київської області; визнання
неправомірною та скасування постанови
ІДАБК від 25.11.2013 року № 3-2511/1-7/10-112/2511/09/01
про накладення штрафу на ПП «ВІК ПЛЮС»
у розмірі 103 230 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 року
адміністративний позов задоволено
частково: визнано неправомірною та
скасовано постанову Відповідача від
25.11.2013 року № 3-2511/1-7/10-112/2511/09/01 про
накладення штрафу на Позивача у
розмірі 103 230 грн. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що ІДАБК
винесла постанову про накладення
штрафу на Позивача до закінчення
встановленого у приписі терміну для
усунення встановлених правопорушень,
чим позбавила ПП «ВІК ПЛЮС» можливості
добровільно усунути дані
правопорушення.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. При цьому посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Наголошує на
тому, що судом першої інстанції не
досліджено всіх обставин справи та
невірно застосовано положення Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Апелянт в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити, а постанову суду
скасувати, прийнявши нове рішення яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Позивач у судовому засіданні проти
апеляційної скарги заперечував та
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з наступних
підстав.

При ухваленні оскаржуваного рішення,
суд першої інстанції встановив, що у
вересні 2013 року працівниками ІДАБК на
підставі направлення від 30.07.2013 року №
2685.13/09/02 було проведено позапланову
перевірку обслуговуючого кооперативу
«Броварський кооператив «Перемога» за
адресою: Київська область, м. Бровари,
вул. Київська, 296, корпус А, кв. 9 з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

У ході перевірки було встановлено, що
замовником будівництва, яким є
обслуговуючий кооператив «Броварський
гаражний кооператив «Перемога», надано
недостовірні дані у декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 26.07.2013 року № 7/10-2607/29 щодо виконання
будівельних робіт з будівництва
колективних гаражів по бульвару
Незалежності в місті Бровари в районі
розміщення заводу алюмінієвих
будівельних конструкцій, оскільки на
земельній ділянці знаходяться 53
металевих гаражі. Разом з тим надано
недостовірні дані щодо категорії
складності об'єкта, оскільки
відповідно до довідки про розрахунок
категорії складності об'єкта
(містобудівний розрахунок), визначено
ІІ категорію складності об'єкта та
зазначено у декларації про початок
виконання будівельних робіт. Згідно
техніко-економічних показників об'єкту
запропоновано всього 156 гаражів.
Враховуючи розрахунок показників
об'єкту відповідно до додатку «М» ДБН
А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво»
будівництво колективних гаражів по
бульвару Незалежності в районі
розміщення заводу алюмінієвих
будівельних конструкцій (І черга
будівництва) в м. Бровари Київської
області належить до ІІІ категорії
складності. Зазначені дії порушують
вимоги ч. 8 ст. 36, ст. 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Крім того, встановлено, що
ПП «ВІК ПЛЮС» розроблено проектну
документацію вищезгаданого об'єкта
будівництва з порушенням вихідних
даних проектування, а саме
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки від 17.04.2012
року № 22 та передано замовнику для
будівництва. Зазначено, що загальна
кількість гаражів 156 шт. не відповідає
вищезазначеним умовам, якими
передбачено показник у 150 гаражів, чим
порушено вимоги ст. 23 Закону України
«Про архітектурну діяльність» та ч. 1
ст. 31 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Дані
порушення зафіксовані у акті від 17.09.2013
року.

На підставі викладених у акті
перевірки висновків Відповідачем
винесено припис від 23.09.2013 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
зобов'язано ПП «ВІК ПЛЮС» усунути
порушення, зазначені у п. п. 2, 3 припису
шляхом приведення проектної
документації у відповідність до вимог
містобудівного законодавства та
вихідним даним проектування. Крім того,
зобов'язано Позивача письмово
повідомити ІДАБК про виконання вимог п.
1 припису у термін до 31.12.2013 року.

Поряд з цим, за результатами перевірки
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
11.11.2013 року, яким визначено, що
відповідальність за встановлені
правопорушення передбачена абз. 1 ч. 1
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності Відповідачем
25.11.2013 року винесено постанову №
3-2511/1-7/10-112/2511/09 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 103 230,00 грн.

На підставі встановлених вище
обставин, а також за наслідками
системного аналізу приписів ст. 31
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст. ст. 1, 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», Порядку
розроблення проектної документації на
будівництво об'єктів, затвердженого
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 16.05.2011 року № 45, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
оскаржуваний припис винесено
Відповідачем правомірно, тоді як
постанова про накладення штрафу
прийнята порушенням чинного
законодавства. Так, суд виходив з того,
що, по-перше, визначення ІДАБК в
оскаржуваному приписі терміну для
усунення порушень у сфері
містобудівної діяльності є
диспозицією для застосування такої
санкції, як накладення штрафу, а тому
винесення Відповідачем постанови про
накладення штрафу на Позивача до
закінчення встановленого у приписі
терміну для усунення порушень
позбавило ПП «ВІК ПЛЮС» можливості
добровільно усунути вказані
правопорушення.

З такими висновками суду першої
інстанції судова колегія не може
повністю погодитися з огляду на
наступне.

Правові, економічні, соціальні та
організаційні засади містобудівної
діяльності в Україні спрямовані на
формування повноцінного життєвого
середовища, забезпечення при цьому
охорони навколишнього природного
оточення, раціонального
природокористування та збереження
культурної спадщини, визначено Законом
України «Про основи містобудування»
від 16.11.1992 року № 2780-ХІІ.

Згідно ст. 7 Закону України «Про основи
містобудування» державне регулювання
у сфері містобудування здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою та
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування, а також центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
містобудування, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
іншими органами в порядку,
встановленому законодавством.

Таким органом є Державна
архітектурно-будівельна інспекція та
її територіальні органи.

Згідно п. 2 затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року № 553 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок № 553), державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: 1) вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; 2) порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; 3)
інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідачем було здійснено перевірку
дотримання ПП «ВІК ПЛЮС» вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
та правил.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які
здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за нестворення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва:
проектна організація - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат; експертна організація - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
містобудівна документація -
затверджені текстові та графічні
матеріали з питань регулювання
планування, забудови та іншого
використання територій.

Приписами ч. 1 ст. 29 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
закріплено, що основними складовими
вихідних даних є: 1) містобудівні умови
та обмеження; 2) технічні умови; 3)
завдання на проектування.

Так, ІДАБК було накладено на Позивача
штраф у зв'язку із встановленням у ході
перевірки невідповідності проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва вимогам містобудівної
документації, а саме Містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки від 17.04.2012 року № 22,
затверджених Управлінням
містобудування та архітектури
Броварської міської ради (далі -
Містобудівні умови). Зі змісту п. 9
Містобудівних умов вбачається, що
згідно основних техніко-економічних
показників об'єкта будівництва
кількість гаражів повинна становити не
більше 150 шт.

Наказом обслуговуючого кооперативу
«Броварський гаражний кооператив
«Перемога» від 29.11.2012 року № 8-б
затверджено проект «Будівництво
колективних гаражів по бульвару
Незалежності в районі розміщення
заводу алюмінієвих будівельних
конструкцій (І черга будівництва) в м.
Бровари Київської області» за
кількісним показником гаражів - 156 шт.

Отже, у проектній документації вказана
кількість гаражів (156 шт.) перевищує
дозволену Містобудівними умовами (150
шт.).

За таких обставин, колегія суддів
погодилась з висновком суду першої
інстанції про те, що Позивач як
проектна організація передав
замовнику проектну документацію для
виконання будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розроблену з порушенням
вимог містобудівної документації та
вихідних даних для проектування
об'єктів містобудування.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
критично оцінює висновок Київського
окружного адміністративного суду про
те, що постанова про накладення штрафу
за вищезазначене правопорушення у
сфері містобудівної діяльності є
неправомірною, оскільки винесена до
закінчення встановленого у приписі від
23.09.2013 року строку для добровільного
усунення Позивачем вказаних
правопорушень, виходячи з наступного.

Згідно п. 17 Порядку № 553 у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Положеннями п. 20 Порядку № 553 визначено,
що протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.

Відповідно до п. 23 Порядку № 553
інспекції ведуть облік справ про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та контролюють виконання
приписів і постанов про накладення
штрафів.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення:
невиконання приписів центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Отже, аналізуючи вищезазначені приписи
Порядку № 553, колегія суддів дійшла
висновку, що положеннями останнього
передбачено безумовне винесення ІДАБК
постанови про накладення штрафу у разі
наявності протоколу, у якому
зафіксовано конкретне правопорушення.
Водночас, встановлення у приписах про
усунення правопорушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил,
терміну для усунення виявлених
правопорушень здійснюється з метою
контролю за виконанням встановлених
ними вимог навіть після сплати винною
особою штрафу за таке правопорушення, а
невиконання Позивачем вимог,
зазначених у відповідному приписі, є
підставою для накладення на ТОВ «ВІК
ПЛЮС» штрафних санкцій після спливу
встановленого строку для усунення
відповідних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає помилковим висновок суду першої
інстанції про протиправність
постанови про накладення штрафу у
зв'язку з тим, що остання винесена
Відповідачем до закінчення
встановленого приписом від 23.09.2013 року
терміну для добровільного усунення
встановлених даним приписом
правопорушень.

Крім того, суд апеляційної інстанції
критично оцінює твердження Апелянта
про те, що Відповідач всупереч вимог
містобудівного законодавства, зокрема,
п. п. 8.1, 8.2 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво», помилково вважає, що
Позивачем передана проектна
документація для будівництва, з огляду
на наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» проектна документація на
будівництво об'єктів розробляється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Крім того, суд апеляційної інстанції
критично оцінює твердження Апелянта
про те, що Відповідач всупереч вимог
містобудівного законодавства, зокрема,
п. п. 8.1, 8.2 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво», помилково вважає, що
Позивачем передана проектна
документація для будівництва, з огляду
на наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» проектна документація на
будівництво об'єктів розробляється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Відповідно до п. 7.6 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та
зміст проектної документації на
будівництво» склад розділів П на
будівництво об'єктів невиробничого
призначення наведено у додатку Д, а на
будівництво об'єктів виробничого
призначення та лінійних об'єктів
інженерно-транспортної інфраструктури
- у додатку Е.

Отже, аналізуючи вищезазначені
положення, судова колегія дійшла
висновку, що затвердження проектної
документацій замовником здійснюється
з метою будівництва об'єктів, щодо яких
розробляється остання, а також за для
визначення відповідності об'єкту
будівництва, зокрема, вимогам
містобудівної документації та
вихідних даних.

Поряд з цим, колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи ПП «ВІК ПЛЮС»
про неврахування Відповідачем
стадійності проектування, оскільки
будівельно-монтажні роботи можливо
виконувати лише за наявності проектної
документації стадії «Робочий проект»,
виходячи з наступного.

Пунктом 3.21 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво» визначено наступні
стадії проектування:
техніко-економічне обґрунтування (ТЕО),
техніко-економічний розрахунок (ТЕР),
ескізний проект (ЕП), проект (П) та
робочий проект (РП), робоча
документація (Р).

Зі змісту п. п. 1.3, 1.4 Договору підряду на
виконання проектних робіт від 12.03.2012
року № 1 (далі - Договір підряду)
вбачається, що будівництво об'єкту
здійснюється в одну чергу, а проектна
документація виконується на стадії :
«П» (проект): розділ ГП (генеральний
план), розділ АБ
(архітектурно-будівельні рішення), ЗК
(дощова каналізація), ЕО
(електроосвітлення).

Відповідно до п. 1.5 Договору підряду
затверджувальною стадією є стадія «П»
(проект).

Згідно п. 7.1 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво» П розробляється для
визначення містобудівних,
архітектурних, художніх, екологічних,
технічних, технологічних, інженерних
рішень об'єкта, кошторисної вартості
будівництва.

Приміткою до п. 4.8.3 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та
зміст проектної документації на
будівництво» передбачено право
замовника та проектувальника за
відповідного обґрунтування приймати
узгоджене рішення щодо зміни кількості
стадій проектування.

Отже, як зазначено у Договорі підряду,
будівництво об'єкту здійснювалось в
одну чергу, а проектна документація
виконувалась лише на стадії «П»
(проекту) і була затверджена наказом
обслуговуючого кооперативу
«Броварський гаражний кооператив
«Перемога» від 29.11.2012 року. Крім того,
необхідно зауважити, що у Договорі
підряду сторони не висловлювали наміру
щодо розробки проектної документації
на стадії «Робочий проект».

Положеннями ч. 5 ст. 26 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» визначено, що проектування
та будівництво об'єктів здійснюється
власниками або користувачами
земельних ділянок у такому порядку: 1)
отримання замовником або
проектувальником вихідних даних; 2)
розроблення проектної документації та
проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3)
затвердження проектної документації; 4)
виконання підготовчих та будівельних
робіт; 5) прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів; 6)
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що замовником
була затверджена проектна
документація, яка розроблялася лише в
одну (завершальну) стадію, а тому,
враховуючи те, що затвердження
проектної документації тягне за собою
можливість вчинення дій щодо виконання
підготовчих та будівельних робіт, то
твердження Апелянта про непередання
останнім проектної документації для
виконання будівельних робіт на об'єкті
будівництва є необґрунтованим.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції,
оцінюючи доводи Апелянта щодо
необґрунтованості висновку ІДАБК про
порушення Позивачем містобудівної
документації та вихідних даних,
оскільки протилежне підтверджується
Протоколом засідання
архітектурно-містобудівної ради від
21.06.2012 року № 02 (далі - Протокол № 02),
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як вбачається зі змісту містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки від 17.04.2012 року № 22 кількість
гаражів передбачена - 150 гаражів.

Згідно п. 1.3 Порядку надання
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, їх склад та
зміст, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 07.07.2011 року №
109, зміни до містобудівних умов та
обмежень можуть вноситися тільки за
згодою замовника.

З огляду на вищевикладене, необхідно
зауважити, що у матеріалах справи
відсутні докази, якими підтверджується
внесення змін до містобудівних умов та
обмежень у передбаченому законом
порядку, а тому затверджена проектна
документація повинна відповідати
зазначеній в умовах кількості гаражів -
150 шт.

Поряд з іншим, слід зазначити, що
затвердження
архітектурно-містобудівною радою
проектної документації з кількістю
гаражів 156 шт. не може бути свідчити про
внесення змін до відповідних
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, оскільки,
згідно ст. 20 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»,
архітектурно-містобудівні ради є
дорадчими органами, що діють на
громадських засадах, а результати
розгляду радою зазначених проектів
мають виключно рекомендаційний
характер і не можуть вимагатися під час
погодження та затвердження проекту
будівництва.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на те, що
припис від 23.09.2013 року № С-2309/17, у якому
встановлена вимога усунути порушення
щодо невідповідності проектної
документації містобудівному
законодавству та вихідним даним,
визнаний судом першої інстанції таким,
що прийнятий Відповідачем на підставі,
у межах повноважень та у спосіб,
передбачений законодавством, тоді як
Апелянтом та ІДАБК його правомірність
під сумнів не ставиться.

Поряд з цим, варто зауважити, що
Київським окружним адміністративним
судом скасовано відповідну постанову
про накладення штрафу за вищевказане
правопорушення лише з підстав
передчасного її винесення та
позбавлення ПП «ВІК ПЛЮС» можливості
добровільно усунути вказані
правопорушення, що, як було встановлено
вище, суперечить вимогам чинного
законодавства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив судове рішення з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції має
право скасувати її та прийняти нову
постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні питання про
правомірність постанови про
накладення штрафу допущено порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим вважає за необхідне
апеляційну скаргу ІДАБК задовольнити,
а постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області -
задовольнити повністю.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом приватного підприємства «ВІК
ПЛЮС» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
незаконним припису та скасування
постанови - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі. Касаційна
скарга на судові рішення подається у
порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя

Степанюк А.Г.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.