Справа № 220/11/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№2а- 220/11/2070
Харківський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді -Волошина Д.А.,
за участю секретаря судового засідання
представників : позивача - Ковальова
А.В., відповідача - Онищенко А.В., третя
особа - не прибув, прокурор - не прибув
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
справу за адміністративним позовом
Державного підприємства завод
"Електроважмаш" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
місті Харкові Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів, третя
особа яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору на стороні позивача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
стандарт", за участю Прокуратури міста
Харкова про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ,-
Державне підприємство завод
"Електроважмаш" звернулось до суду із
позовом, у якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що у перевіряємому періоді
ДП завод "Електроважмаш" із ТОВ ВКФ
"Норд" та ТОВ "Український стандарт"
укладені договори на поставку товару.
Відповідачем за результатами
проведеної встановлено порушення
позивачем п.п. 7.2.3 п. 7.2, 7.4.1 п. 7.4, п. 7.7.1 п.
7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", що виявилось у
завищенні від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з ПДВ за
червень та серпень 2010 р., що призвело до
завищення бюджетного відшкодування
ПДВ за жовтень 2010 р. на суму 889403 грн. та
завищення залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за жовтень 2010 р. на суму 1094397
грн. Хибність висновків податкового
органу позивачем пояснювались тим, що
здійснені з ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ
"Український стандарт" господарські
операції цілком підтверджені
первинними документами: податковими та
видатковими накладними, платіжними
дорученнями. Таким чином, у
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
відсутні підстави невизнання
належності формування податкового
кредиту, та в подальшому заявлення
сплаченої суми податку на додану
вартість до бюджетного відшкодування.
На підставі викладеного, позивач
вважав позовні вимоги обґрунтованими,
а податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові №
таким, що підлягає скасуванню.
Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.03.2011р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011р.,
Ухвалою Вищого Адміністративного суду
України від 05.02.2014 року постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.03.2011 та
ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011р.
скасовані, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Протокольною ухвалою Харківського
окружного адміністративного суду від
25.03. 2014 р. замінено в порядку
праонаступництва первинного
відповідача - Спеціалізовану державну
податкову інспекцію по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові на належного відповідача -
Спеціалізовану державну податкову
інспекцію з обслуговування великих
платників у місті Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив задовольнити
адміністративний позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував у
повному обсязі, просив відмовити в його
задоволенні. На підтвердження своєї
позиції вказав, що Спеціалізованою
державною податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у місті Харкові проведена
документальна невиїзна (камеральна)
перевірка Державного підприємства
заводу "Електроважмаш" з питань
достовірності заявленої суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за жовтень 2010 р. на
рахунок платника у банку. Актом №
4573/40-028/30213121 від 17.12.2010 року встановлено
порушення Державним підприємством
заводом "Електроважмаш" п.п. 7.2.3 п. 7.2, 7.4.1
п. 7.4, п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", що
виявилось у завищенні від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ за червень та серпень 2010
р., що призвело до завищення бюджетного
відшкодування ПДВ за жовтень 2010 р. на
суму 889403 грн. та завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
жовтень 2010 р. на суму 1094397 грн. На
підставі складеного акту відповідачем
прийняте податкове
повідомлення-рішення № /0 від
30.12.2010 р., яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
889403 грн., яке є на думку представника
відповідача цілком обґрунтованим та
правомірним. На підставі викладеного,
представник відповідача просив
відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, встановив
наступне.

Фахівцями Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Харкові проведена документальна
невиїзна (камеральна) перевірка
Державного підприємства заводу
"Електроважмаш" з питань достовірності
заявленої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за жовтень 2010 р. на рахунок
платника у банку, за результатами якої
складено акт перевірки № 4573/40-028/30213121
від 17.12.2010 року.

Згідно акту встановлено порушення
Державним підприємством заводом
"Електроважмаш" п.п. 7.2.3 п. 7.2, 7.4.1 п. 7.4, п.
7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок
на додану вартість", що виявилось у
завищенні від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з ПДВ за
червень та серпень 2010 р., що призвело до
завищення бюджетного відшкодування
ПДВ за жовтень 2010 р. на суму 889403 грн. та
завищення залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за жовтень 2010 р. на суму 1094397
грн.

На підставі висновків акту перевірки
30.12.2010 року Спеціалізованою державною
податковою інспекцією по роботі з
великими платниками податків у місті
Харкові прийняте податкове
повідомлення рішення № /0, яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі в рахунок
зменшення податкових зобов'язань
наступних періодів) з податку на додану
вартість у розмірі 889403 грн.

Перевіряючи вказані висновки
відповідача, а відтак і прийняте на їх
підставі спірне податкове
повідомлення-рішення, на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд
виходить з такого.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.п. 7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

У відповідності до п.п. 7.5.1 п.7.5 ст. 7
Закону датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

У відповідності до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість", сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість", якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду; залишок від'ємного значення,
за яким не проведено розрахунків з
постачальниками відображається в
податковій декларації з податку на
додану вартість окремим рядком для
визначення суми податку, яка може
підлягати відшкодуванню в частині
сплачених сум податку в наступних
звітних періодах; залишок від'ємного
значення після бюджетного
відшкодування відображається у
декларації з податку на додану
вартість окремим рядком та включається
до складу податкового кредиту
починаючи з першого звітного періоду
2011 року.

Відповідно до п.п. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", платник податку, який має
право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. При цьому
платник податку в п'ятиденний термін
після подання декларації податковому
органу подає органу Державного
казначейства України копію декларації,
з відміткою податкового органу про її
прийняття, для ведення реєстру
податкових декларацій у розрізі
платників.

Судом встановлено, що між ДП заводом
"Електроважмаш" та ТОВ ВКФ "Норд"
укладені договори поставки продукції
№ 238-12/60-Т від 07.05.2010 року та № 238-12/67-Т від
15.06.2010 року. За умовами зазначених
договорів ТОВ ВКФ "Норд" зобов'язане
поставити на користь позивача товар, а
саме мідний прокат окремими партіями, а
ДП заводом "Електроважмаш" прийняти та
оплатити товар.

У виконання зазначених договорів
постачальником - ТОВ ВКФ "Норд" надані
замовнику - ДП заводу "Електроважмаш"
наступні документи: - податкова
накладна № 22 від 04.08.2010 року на загальну
суму 476374 грн., у тому числі - 79395,67 грн. -
ПДВ.; видаткова накладна № РН-0000021 від
04.08.2010 р., прибутковий ордер № 146 від
04.08.2010 р., вимоги № № 994-998 від 05.08.2010 р.
щодо відпуску товару зі складів; -
податкова накладна № 23 від 03.08.2010 року
на загальну суму 995574 грн., у тому числі -
165929 грн. - ПДВ.; видаткова накладна №
РН-0000022 від 04.08.2010 р., прибутковий ордер
№ 447 від 04.08.2010 р., вимоги № № 992-992 від
05.08.2010 р. щодо відпуску товару зі
складів; - податкова накладна № 26 від
17.08.2010 року на загальну суму 656036,4 грн., у
тому числі - 109339,4 грн. - ПДВ.; видаткова
накладна № РН-0000026 від 17.08.2010 р.,
прибутковий ордер № 483 від 17.08.2010 р.,
вимоги № № 209-211 від 18.08.2010 р. щодо
відпуску товару зі складів; - податкова
накладна № 27 від 17.08.2010 року на загальну
суму 463027,36 грн., у тому числі - 77171,23 грн. -
ПДВ.; видаткова накладна № РН-0000022 від
17.08.2010 р., прибутковий ордер № 482 від
17.08.2010 р., вимоги № № 208-216 від 18.08.2010 р.
щодо відпуску товару зі складів; -
податкова накладна № 28 від 18.08.2010 року
на загальну суму 27068,4 грн., у тому числі -
4511,4 грн. - ПДВ.; видаткова накладна №
РН-0000028 від 18.08.2010 р., прибутковий ордер
№ 489 від 18.08.2010 р., вимога № 578 від 06.09.2010
р. щодо відпуску товару зі складів.

Також, ДП завод "Електроважмаш" із ТОВ
"Український стандарт" укладений
договір постачання продукції № 09 від
17.10.2008 року, у відповідності до якого
постачальник зобов'язаний був
поставити на користь позивача товар -
прокат.

У виконання зазначених договорів
постачальником - ТОВ "Український
стандарт" надані замовнику - ДП заводу
"Електроважмаш" наступні документи:-
податкова накладна № 44 від 12.06.2010 року
на загальну суму 1431378,36 грн., у тому
числі - 238563,06 грн. - ПДВ.; видаткова
накладна № РН-0000040 від 12.06.2010 р.,
прибутковий ордер № 297 від 12.06.2010 р.,
вимоги № № 617, 619, 622, 624, 626, 627, 633, 634, 638 від
15.06.2010 р. щодо відпуску товару зі
складів; - податкова накладна № 45 від
14.06.2010 року на загальну суму 1483837,72 грн.,
у тому числі - 247306,29 грн. - ПДВ.; видаткова
накладна № РН-0000041 від 14.06.2010 р.,
прибутковий ордер № 301 від 14.06.2010 р.,
вимоги № № 618, 620, 623, 625, 628, 639 від 15.06.2010 р.
щодо відпуску товару зі складів.

Розрахунок між сторонами договору був
здійснений належним чином, що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями: № 21684 від 07.06.2010
р., № 21965 від 22.06.2010 р., № 21785 від 14.06.2010 р.,
№ 21208 від 07.05.2010 р., № 23413 від 08.09.2010 р., №
23163 від 26.08.2010 р., № 22789 від 09.08.2010 р.

Якість товару підтверджується
сертифікатами якості, згідно з яких
вбачається що одержувачем товару від
виробника є ТОВ «Компанія МЛК» та ТОВ
«Норд» (а.с. 187-202 т.1) та даним журналу
вхідного контролю за період з 08.06.2010р.
по 22.10.2010р. (а.с. 197-193 т.4)

Факт отримання товару повноважним
представником позивача
підтверджується витягом з журналу
реєстрацій довіреностей, що залучений
до матеріалів справи. (а.с. 198-228 т.4)

Крім того, на ДП завод "Електроважмаш"
встановлений перепускний та
внутрішньооб"єктовий режим, з метою
забезпечення якого між позивачем та
ТОВ "Інекс" 02.04.2008 року укладений
договір охорони. За умовами
зазначеного договору охоронне
агентство надає послуги по здійсненню
пропускного режиму та охорони
матеріальних цінностей, для чого
ведеться журнал обліку ввізної
продукції на ДП завод "Електроважмаш",
із якого вбачається перетин прохідної
підприємства транспортом, який
постачався ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ
"Український стандарт", що також
підтверджує дії сторін укладених вище
договорів, направлених на реальне
виконання їх умов.

Необхідність придбання зазначеного
товару обумовлена виконанням
зобов'язань позивача за контрактом №
98/09 від 29.09.2009 року укладеного з ТОВ «ВЕД
Сервис). (а.с. 2-6 т.5), факт оприбуткування
на складі та подальшого використання
підтверджується приходними ордерами,
вимогами по видачі у виробництво
наявної на складі продукції
(матералів).

Таким чином, у відповідності до п.п. 7.2.6.,
п.п.7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість"та на
підставі податкових накладних,
отриманих від ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ
"Український стандарт", що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів, позивач сформував податковий
кредит у червні та серпні 2010 року. Та в
подальшому сума заявлена до бюджетного
відшкодування у жовтні 2010 року.

Висновки Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Харкові щодо неправомірності
включення ДП заводом "Електроважмаш"
сум податку на додану вартість,
сплачену у виконання господарських
зобов'язань з ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ
"Український стандарт", ґрунтуються на
інформації щодо недекларування
контрагентами позивача податкових
зобов'язань, на підставі яких позивачем
сформований податковий кредит, та
відсутності у перевіряємий період у
ТОВ "Український стандарт" реальної
можливості здійснення господарської
діяльності.

З такими висновками суд не
погоджується з огляду на наступне.

Встановлено, що на час здійснення
господарських операцій (за якими
податкова інспекція не визнала
обґрунтованим віднесення позивачем до
податкового кредиту сум ПДВ) продавці -
ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ "Український
стандарт" були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців, а також
мали свідоцтва про реєстрацію платника
ПДВ. За таких обставин покупець не може
нести відповідальність ні за несплату
податків продавцем, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї.

У п. 1.3 ст. 1 Закону № 168/97-ВР платника
податку визначено як особу, яка згідно
із цим Законом зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем, або
особу, яка імпортує товари на митну
територію України.

П.п 10.1., 10.2. ст.10 Закону України «Про
податок на додану вартість»,
передбачають, що особами,
відповідальними за дотримання
достовірності та своєчасності
визначення сум податку, за нарахування,
утримання та сплату (перерахування)
податку до бюджету, та за повноту та
своєчасність його внесення до бюджету
є платники податку.

При цьому такий платник несе
самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів

Законом не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, податкова
декларація якого не визнана податковою
звітністю, за умови, що такий продавець
зареєстрований платником податку на
додану вартість, за наявності належним
чином оформлених податкових накладних,
та за наявності фактичного здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг). Окрім того порушення, допущені
одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

Ця позиція узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку
Європейського Суду з прав людини, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Із наведеного випливає, що сам по собі
факт сплати податку продавцем в разі
фактичного здійснення господарської
операції не впливає на формування
податкового кредиту покупцем.

Більш того, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
28.09.2010 р., яка залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2010 р.,
задоволений адміністративний позов
ТОВ "Український стандарт" про визнання
протиправними дій ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо неприйняття декларацій
зазначеного підприємства з податку на
додану вартість у період з квітня по
серпень 2010 року, зобов'язано податковий
орган здійснити таке прийняття. (а.с.
171-177 т.1)

Посилання Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Харкові на те, що у ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ
"Український стандарт" відсутні
трудові ресурси та необхідні
приміщення, обладнання, в тому числі
транспортне, для виконання укладених
угод не беруться судом до уваги,
оскільки податковим органом не
доведено, що угоди з позивачем можливо
було виконати виключно за рахунок
власних трудових ресурсів та
обладнання ТОВ ВКФ "Норд" та ТОВ
"Український стандарт".

Відповідно до п. 4.1 договорів поставки
продукції № 238-12/60-Т від 07.05.2010 року, №
238-12/67-Т від 15.06.2010 року, № 09 від 17.10.2008
року передбачено, що поставка
продукції здійснюється на умовах -
склад замовника м. Харків пр.
Московський 299. (а.с. 178-189, 190-193 т.1,)

Згідно письмових пояснень ТОВ
«Український стандарт» та доданих
первинних документів вбачається, що
товар поставлений за договором
постачання продукції № 09 від 17.10.2008
року було отримано від ТОВ «Компанія
МЛК» за договором поставки б/н від
01.11.2007р. згідно якого передбачено, що
доставка товару здійснюється за
адресою м. Харків пр. Московсбкий 299.
(а.с. 2-8, 44-61 т.3)

Отже як вбачається з матеріалів справи
ТОВ «Український стандарт»
здійснювало постачання товару
позивачу не за рахунок власних
трудових ресурсів, а за рахунок ТОВ
«Компанія МЛК». Згідно письмових
пояснень позивача розвантаження
товару здійснювалось краном, тобто
власними силами позивача.

Таким чином, встановлено, що ДП заводом
"Електроважмаш" податковий кредит
сформований на підставі сплачених сум
ПДВ від господарських операцій, які
підтверджені документально та є
належним чином виконані, та в
подальшому правомірно відповідні суми
заявлені до бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи, відповідач не
довів правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, висновки Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Харкові щодо заниження ДП
заводом "Електроважмаш" податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у червні та серпні 2010 року, та
щодо завищення бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за жовтень 2010 року є хибними, а
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 30.12.2010 р., винесене на їх
підставі, є незаконним та має бути
скасоване.

Тому, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення
адміністративного позову у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8, 11, 94, 104, 159, 160-162 КАС України, суд
-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства завод "Електроважмаш" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Харкові,
третя особа яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
стандарт", за участю Прокуратури міста
Харкова про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Харкові № /0 від 30.12.2010 р.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18
квітня 2014 року.

Суддя
Волошин Д.А.