Справа № 805/13681/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/58854/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
про стягнення заборгованості,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області звернулось до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
про стягнення коштів.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою на них, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просив їх
скасувати, прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову повністю.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
суд касаційної інстанції приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працював
в СУ-3 треста Уренгойгазмонтаж м. Новий
Уренгой РФ. У лютому 1983 році з ОСОБА_4
стався нещасний випадок на
виробництві, в результаті чого ним
отримано виробничу травму ока, що
підтверджується актом № 2 про нещасний
випадок на виробництві від 5 лютого 1983
року. З 1985 року ОСОБА_4 встановлено 3
групу інвалідності, пов'язану з
отриманою травмою на виробництві. 22
жовтня 2008 року ОСОБА_4 рішенням МСЕК
встановлена 1 група інвалідності
безстроково.

В період з липня по вересень 2013 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області отримані від
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі
м. Горлівки Донецької області листи, в
яких зазначено про неприйняття фондом
до взаємозаліку сум витрат на виплату
пенсії по інвалідності за червень -
серпень 2013 року по ОСОБА_4, в сумі 450 грн.
00 коп. (по 150 грн. 00 коп. щомісяця).

Вказані листі відповідач аргументував
відсутністю законодавчо встановленого
обов'язку Фонду відшкодовувати витрати
на виплату пенсій особам, з якими
страховий випадок стався за межами
України.

Крім того, відповідач послався на те, що
перша група інвалідності, яку має
ОСОБА_4, пов'язана з важкою хворобою
нервової системи та не пов'язана з
травмою на виробництві, що свідчить про
відсутність зв'язку трудового
каліцтва, яке мало місце 04
лютого 1983 року, та встановленням першої
групи інвалідності.

Таким чином, спір між сторонами виник у
відносинах щодо відшкодування
відповідачем позивачу витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
виходили з того, що понесені позивачем
витрати на виплату пенсій (основний
розмір), яка призначена у зв'язку з
отриманням позивачем трудового
каліцтва на виробництві на території
колишніх республік СРСР, підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів.

При розгляді справи судом касаційної
інстанції встановлено, що на розгляді
адміністративних судів знаходилася
справа № 2а/0570/10976/2012 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області про
стягнення витрат на виплату пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві за період з
травня по липень 2012 року по особовій
справі ОСОБА_4 та справа № К/9991/11575/12 за
позовом УПФ України у
Центрально-Міському районі міста
Горлівка до ВВДФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Центрально-Міському
районі міста Горлівка про стягнення
заборгованості із відшкодування
сплаченої пенсії по інвалідності
ОСОБА_4

В межах цих справ на розгляд суду
позивач поставив аналогічні питання
щодо порушення відповідачем норм
законодавства України щодо
відшкодування сум виплачених конштів.

Так, постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 жовтня 2012 року по справі №
2а/0570/10976/2012 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про стягнення витрат
на виплату пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з травня по
липень 2012 року по особовій справі
ОСОБА_4 у розмірі 450 грн. 00 коп.
встановлено, що останньому встановлено
1 групу інвалідності, причини
інвалідності пов'язані з трудовим
каліцтвом.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 20 лютого 2013 року у справі
№ К/9991/11575/12 за позовом УПФ України у
Центрально-Міському районі міста
Горлівка до ВВДФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Центрально-Міському
районі міста Горлівка про стягнення
заборгованості із відшкодування
сплаченої пенсії по інвалідності
ОСОБА_4 встановлено, що останньому в
результаті зафіксованого актом про
нещасний випадок на виробництві № 2 від
5 лютого 1983 року згідно довідки МСЕК №
085061 від 21 жовтня 2008 року безстроково
встановлено інвалідність за трудовим
каліцтвом.

Доказів, які б підтверджували доводи
відповідача про відсутність таких
обставин, ним не надано, про що
зазначили суди у прийнятих рішеннях.

Частиною першою статті 72 КАС України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, оскільки оцінка
доводам сторін щодо законності
відшкодування відповідачем позивачу
витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання надана
судами в межах справ № 2а-16463/10/2670 та №
К/9991/11575/12, колегія суддів приходить до
висновку, що Донецький окружний
адміністративний суд в даній справі
правомірно та обґрунтовано відхилив
аргументи відповідача та задовольнив
позов, а Донецький апеляційний
адміністративний суд цілком правильно
підтримав таку позицію суду першої
інстанції.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України,
яка, відповідно до приписів статті 2442
КАС України є обов'язковою для всіх
судів України.

Відтак, суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та стягнув на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Центрально-Міському районі міста
Горлівка витрати, пов`язані з виплатою
пенсії по інвалідності громадянину
ОСОБА_4

Викладені у касаційній скарзі
відповідача доводи позицію судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Статтею 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій..

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: