Справа № 2а-43/13
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Женеску Е.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року справа № 2а-43/13

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В.

Яманко В.Г.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському

районі
м. Луганська

на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська

від 6
серпня 2013 року

по адміністративній справі №
2а-43/13 (суддя Женеску Е.В.)

за позовом ОСОБА_3

до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському

районі
м. Луганська

про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити

певні
дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Ленінського районного
суду м. Луганська від 6 серпня 2013 року
задоволені позовні вимоги ОСОБА_3
(надалі позивач у справі) до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська (надалі управління,
відповідач у справі), внаслідок чого,
визнано неправомірними дії управління
щодо врахування в менших (20 відсотків)
ніж фактично позивачці нараховувалися
- 40 % надбавки за вислугу років, інших
виплат у складі заробітної плати:
індексація доходів, матеріальної
допомоги на оздоровлення, з яких
відраховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, зобов'язано управління
здійснити перерахунок та виплату
призначеної ОСОБА_3 пенсії державного
службовця з 1 січня 2010 року з
урахуванням фактично нарахованих та
виплачених сум згідно довідки ДПА в
Луганській області про складові
заробітної плати від 21 листопада 2012
року № 18377/05-061: винагороди за вислугу
років у розмірі 40 відсотків; з
урахуванням складової заробітної
плати в частині інших виплат
(індексація доходів, матеріальна
допомога на оздоровлення) (арк. справи
55-57).

Апелянт доводить, що матеріальна
допомога є одноразовою виплатою та не є
складовою заробітної плати у розумінні
частини другої статті 33 Закону України
«Про державну службу» та згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» також не входить до складу
заробітної плати (арк. справи 65-67).

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3 (позивач у справі) ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку управління та
отримує пенсію державного службовця за
віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 5 грудня 2009
року.

Позивач 26 листопада 2012 року
звернулась до управління із заявою по
перерахунок пенсії виходячи із
наданням уточненої довідки про
складові заробітної плати виданої
Державною податковою службою у
Луганській області від 21 листопада 2012
року № 18377/05-061.

Листом начальника управління від 4
грудня 2012 року позивачу відмовлено у
перерахунку пенсії, виходячи з того, що
матеріальна допомога та індексація
грошових доходів не є складовими
заробітної плати державного службовця,
тому враховувати їх при розрахунку
пенсії державного службовця немає
підстав (арк. справи 18).

Звертаючись із заявою до управління
та суду позивач просив про відновлення
права з моменту призначення пенсії, при
цьому рішення про призначення не
оскаржував, доказів наявності в
управлінні належних документів не
надала, вину управління в
неправильному призначені пенсії не
довів.

Щодо можливості перерахунку пенсії у
зв'язку з наданням оновленої довідки
колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що всі отримані
позивачем та враховані судом види
матеріального забезпечення входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка є
обов'язковою для управління в силу
положень частини першої статті 244-2 КАС
України.

Стосовно строку перерахунку, колегія
суддів погоджує доводи апелянта
основані на положеннях частини
четвертої статті 45 Закону України 1058,
за якою у разі виникнення права на
підвищення пенсії перерахунок
призначеної пенсії, здійснюється з
першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма місяця, якщо
вони мали місце після 15 числа. Оскільки
заява подана позивачем 26 листопада 2012
року, право на перерахунок позивач має
з 1 грудня 2012 року. У цій частині
постанова підлягає зміні, відповідно
до пункту 1 частини першої статті 201 КАС
України.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з помилковим
застосуванням норм матеріального
права.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 197, 198,
пункт 1 частини першої статті 201, 205, 207,
211, 212, 244-2, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 6 серпня 2013 року по
справі № 2а-43/13 - задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного
суду м. Луганська від 6 серпня 2013 року
по справі № 2а-43/13 - змінити.

В абзаці третьому резолютивної
частини постанови Ленінського
районного суду м. Луганська від 6 серпня
2013 року по справі № 2а-43/13 слова «з 1
січня 2010 року», замінити словами «з 1
грудня 2012 року».

Постанова постановлена та підписана
14 квітня 2014 року.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

В.Г. Яманко