Справа № 826/759/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/759/14
інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування рішення, та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування рішення №
10034/10/26-50-22-02-14 від 25 грудня 2013 року, та
зобов'язання проставити відмітку на
інформаційному повідомленні про
фактичне внесення іноземної
інвестиції іноземним інвестором
ОСОБА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
лютого 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 11 листопада 2013 року
громадянином королівства Нідерланди
ОСОБА_1, який є засновником Товариства з
обмеженою відповідальністю «КД-10
Інвест», на виконання п. 9.3 Статуту ТОВ
«КД-10 Інвест», внесено іноземну
інвестицію (право користування
частиною будинку, що належить йому на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу будинку від 08
листопада 2011 року) до статутного
капіталу Товариства з обмеженою
відповідальністю «КД-10 Інвест», що
підтверджується актом
приймання-передачі майнового права до
статутного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю «КД-10
Інвест» від 11 листопада 2013 року.

13 грудня 2013 року позивач звернувся до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві із
заявою про підтвердження
інформаційного повідомлення про
фактичне внесення іноземної
інвестиції, до якої додано пакет
документів на підтвердження внесення
іноземної інвестиції, а саме: акт
приймання-передачі майнового права до
статутного капіталу ТОВ «КД-10 Інвест»,
копію виписки про державну реєстрацію
ТОВ «КД-10 Інвест», копію довідки з
ЄДРПОУ ТОВ «КД-10 Інвест», копію Статуту
ТОВ «КД-10 Інвест», копію Звіту ТОВ «Бюро
оцінок» про оцінку майнового права в
грошовому еквіваленті, копію
документів про відкриття
інвестиційного рахунку та
перерахування коштів в Україну.

25 грудня 2013 року Державна податкова
інспекція у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві прийняла рішення № 10034/10/26-50-22-02-14
про відмову у здійсненні відмітки на
інформаційному повідомленні про
внесення іноземної інвестиції,
мотивуючи це тим, що кошти,
перераховані ОСОБА_1 за договором
купівлі-продажу будинку, не є
інвестицією, що підлягає реєстрації,
оскільки ці кошти не внесені
безпосередньо в об'єкт інвестування.

Не погоджуючись з рішенням відповідача
та вважаючи його протиправним, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «КД-10 Інвест»
створене відповідно до законодавства
України на підставі протоколу № 1
загальних зборів учасників товариства
від 16 вересня 2013 року. Учасниками
товариства є: громадянин королівства
Нідерландів, ОСОБА_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1, та громадянка королівства
Нідерландів, ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_2, що підтверджується Статутом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КД-10 Інвест».

28 листопада 2011 року між громадянином
України ОСОБА_3 (продавець) та
громадянами королівства Нідерландів,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (покупці) укладено
договір купівлі-продажу будинку,
предметом якого є продаж та передання
від продавця у спільну часткову
власність покупцям, які зобов'язані
сплатити його вартість та прийняти в
спільну часткову власність в рівних
частках по Ѕ частці кожний, житлового
будинку АДРЕСА_1.

Згідно з актом приймання-передачі
майнового права до статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КД-10 Інвест» від 11
листопада 2013 року, підтверджено
передачу від ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «КД-10
Інвест» права користування частиною
будинку за адресою: АДРЕСА_1

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
інвестиційну діяльність»,
інвестиціями є всі види майнових та
інтелектуальних цінностей, що
вкладаються в об'єкти підприємницької
та інших видів діяльності, в результаті
якої створюється прибуток (доход) або
досягається соціальний ефект.

Такими цінностями можуть бути: кошти,
цільові банківські вклади, паї, акції
та інші цінні папери (крім векселів);
рухоме та нерухоме майно (будинки,
споруди, устаткування та інші
матеріальні цінності); майнові права
інтелектуальної власності; сукупність
технічних, технологічних, комерційних
та інших знань, оформлених у вигляді
технічної документації, навиків та
виробничого досвіду, необхідних для
організації того чи іншого виду
виробництва, але не запатентованих
(«ноу-хау»); права користування землею,
водою, ресурсами, будинками, спорудами,
обладнанням, а також інші майнові
права; інші цінності.

Інвестиції у відтворення основних
фондів і на приріст
матеріально-виробничих запасів
здійснюються у формі капітальних
вкладень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»,
інвестиційною діяльністю є сукупність
практичних дій громадян, юридичних
осіб і держави щодо реалізації
інвестицій.

Інвестиційна діяльність здійснюється
на основі: інвестування, здійснюваного
громадянами, недержавними
підприємствами, господарськими
асоціаціями, спілками і товариствами, а
також громадськими і релігійними
організаціями, іншими юридичними
особами, заснованими на колективній
власності; державного інвестування, у
тому числі державної підтримки
реалізації інвестиційних проектів
відповідно до положень цього Закону,
здійснюваного органами державної
влади та органами влади Автономної
Республіки Крим за рахунок коштів
бюджетів, позабюджетних фондів і
позичкових коштів, а також державними
підприємствами і установами за рахунок
власних і позичкових коштів;
інвестування, здійснюваного органами
місцевого самоврядування; іноземного
інвестування, здійснюваного
іноземними громадянами, юридичними
особами та державами; спільного
інвестування, здійснюваного
громадянами та юридичними особами
України, іноземних держав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
режим іноземного інвестування»,
іноземні інвестиції - цінності, що
вкладаються іноземними інвесторами в
об'єкти інвестиційної діяльності
відповідно до законодавства України з
метою отримання прибутку або
досягнення соціального ефекту.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Цивільного кодексу
України, вкладом до статутного
(складеного) капіталу господарського
товариства можуть бути гроші, цінні
папери, інші речі або майнові чи інші
відчужувані права, що мають грошову
оцінку, якщо інше не встановлено
законом.

Грошова оцінка вкладу учасника
господарського товариства
здійснюється за згодою учасників
товариства, а у випадках, встановлених
законом, вона підлягає незалежній
експертній перевірці.

Колегія суддів зазначає, що у
матеріалах справи міститься копія
звіту про незалежну оцінку вартості
права користування частиною житлового
будинку, загальною площею 123,80 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
режим іноземного інвестування»,
державна реєстрація (перереєстрація)
іноземних інвестицій та її анулювання
здійснюються Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, в семиденний строк з
дня подання іноземним інвестором
документів для реєстрації
(перереєстрації) іноземних інвестицій
та її анулювання.

Перереєстрація іноземної інвестиції у
зв'язку із зміною власника такої
інвестиції проводиться шляхом
скасування попередньої державної
реєстрації іноземної інвестиції та
здійснення заходів щодо нової
державної реєстрації іноземної
інвестиції.

У разі вилучення (репатріації)
іноземної інвестиції державна
реєстрація іноземної інвестиції
підлягає анулюванню.

Незареєстровані іноземні інвестиції
не дають права на одержання пільг та
гарантій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
режим іноземного інвестування»,
відмова в державній реєстрації
іноземних інвестицій можлива лише у
разі порушення встановленого порядку
реєстрації. Відмова з мотивів її
недоцільності не допускається.

Відмова в державній реєстрації
іноземних інвестицій повинна бути
оформлена письмово із зазначенням
мотивів відмови і може бути оскаржена у
судовому порядку.

За змістом п. 2 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації) іноземних
інвестицій та її анулювання,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 139 від 06 березня 2013
року, державна реєстрація
(перереєстрація) іноземних інвестицій
та її анулювання здійснюються Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями (далі - органи
державної реєстрації) у семиденний
строк з дня подання іноземним
інвестором документів для реєстрації
(перереєстрації) іноземних інвестицій
або її анулювання.

Відповідно до п. 4 вказаного Порядку,
для державної реєстрації іноземних
інвестицій іноземний інвестор або
уповноважена ним в установленому
порядку особа (далі - заявник) подає
органу державної реєстрації такі
документи:

інформаційне повідомлення згідно з
додатком 1 до цього Порядку у трьох
примірниках з відміткою
територіального органу Міністерства
доходів і зборів за місцем здійснення
інвестицій про їх фактичне здійснення.
Зазначене повідомлення заповнюється
згідно з додатком 2 до цього Порядку;

документи, що підтверджують форму
здійснення іноземних інвестицій
(установчі документи, договори
(контракти) про виробничу кооперацію,
спільне виробництво та інші види
спільної інвестиційної діяльності,
концесійні договори тощо);

документи, які підтверджують вартість
іноземних інвестицій, що визначається
відповідно до статті 2 Закону України
«Про режим іноземного інвестування».

Відповідно до п. 2 Порядку
підтвердження органами державної
податкової служби інформаційних
повідомлень про фактичне внесення
іноземних інвестицій та векселів,
виданих під час увезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 238
від 29 червня 2005 року, для підтвердження
інформаційних повідомлень про
фактичне внесення іноземних
інвестицій та векселів, виданих під час
увезення в Україну майна як внеску
іноземного інвестора до статутного
фонду підприємства з іноземними
інвестиціями, а також за договорами
(контрактами) про спільну інвестиційну
діяльність, іноземний інвестор або
уповноважена ним в установленому
порядку особа, векселедавець (далі -
заявник) звертається із заявою у
письмовій формі до органу державної
податкової служби за місцем здійснення
інвестиції (далі - податковий орган).

До заяви додаються: - інформаційне
повідомлення про внесення іноземної
інвестиції у трьох примірниках,
заповнене за формою і в порядку згідно
з додатками № 1 і 2 до Положення про
порядок державної реєстрації
іноземних інвестицій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 928 від 07 серпня 1996 року, та документи,
які свідчать про фактичне внесення
інвестиції, - для підтвердження
інформаційного повідомлення; -
документи згідно з пунктом 7 Порядку
видачі, обліку і погашення векселів,
виданих під час ввезення в Україну
майна як внеску іноземного інвестора
до статутного фонду підприємства з
іноземними інвестиціями, а також за
договорами (контрактами) про спільну
інвестиційну діяльність, та сплати
ввізного мита у разі відчуження цього
майна, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 937 від 07
серпня 1996 року, - з метою погашення
векселя.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач під час прийняття
рішення № 10034/10/26-50-22-02-14 від 25 грудня 2013
року діяв з порушенням наведених
законодавчих норм, передбачених
Законом України «Про режим іноземного
інвестування», Порядком державної
реєстрації (перереєстрації) іноземних
інвестицій та її анулювання,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 139 від 06 березня 2013
року, Порядком підтвердження органами
державної податкової служби
інформаційних повідомлень про
фактичне внесення іноземних
інвестицій та векселів, виданих під час
увезення в Україну майна як внеску
іноземного інвестора до статутного
фонду підприємства з іноземними
інвестиціями, а також за договорами
(контрактами) про спільну інвестиційну
діяльність, затвердженим наказом
Державної податкової адміністрації
України № 238 від 29 червня 2005 року, з
урахуванням того, що позивачем в
установленому законом порядку подано
до органу державної податкової служби
за місцем здійснення інвестиції всі
необхідні документи для підтвердження
інформаційного повідомлення про
фактичне внесення іноземної
інвестиції.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності дій щодо прийняття
рішення № 10034/10/26-50-22-02-14 від 25 грудня 2013
року, що підтверджується наведеними
законодавчими нормами та наявними в
матеріалах справи документами.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування рішення, та зобов'язання
вчинити дії є обґрунтованими та
засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.