Справа № 150/124/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 150/124/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Суперсон С.П.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду у
Чернівецькому районі Вінницької
області на постанову Чернівецького
районного суду Вінницької області від
24 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду у
Чернівецькому районі Вінницької
області про визнання дій
(бездіяльності) незаконними та
зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови включити суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення їй
пенсії відповідно до Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про
державну службу» (далі - Закон № 3723-XII)
та зобов'язання відповідача врахувати
при перерахунку пенсії зазначені інші
виплати та перерахувати пенсію з
моменту її призначення з урахуванням
нарахованих та виплачених у 2009-2011
роках матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові питання та
індексації заробітної плати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
послався на положення статті 19
Конституції України, статей 33, 37 Закону
України «Про державну службу» статті 83
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788- XII), статті 41 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Чернівецький районний суд Вінницької
області постановою від 24 лютого 2014
року, позовні вимоги задовольнив
повністю.

На обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції послався, зокрема, на
те, що матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
сума індексації заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця
та враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням відповідач
оскаржив його в апеляційному порядку.
У апеляційній скарзі, управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати постанову
Чернівецького районного суду
Вінницької області від 24 лютого 2014
року, як безпідставну і прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити в повному
обсязі.

Аргументуючи доводи апеляційної
скарги відповідач вказує, зокрема, на
те, що якщо з нарахованої індексації,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань сплачені страхові внески,
передбачені чинним законодавством, та
вищезгадані виплати враховані до сум
заробітку (доходу) при щомісячній
подачі звіту до відділу
персоніфікованого обліку управління
Пенсійного фонду України, то вони
враховані при розрахунку розміру
заробітної плати для обчислення
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позивач скористалась правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та подала до суду
апеляційної інстанції письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача (вх.. №7778/14 від 08 квітня 2014
року). Обґрунтовуючи свої доводи
позивач вказала на таке, постановою
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року №5-1 затверджено нову форму
довідки про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних
місяців роботи перед зверненням за
пенсією). Враховуючи, що в нову форму
довідки введено додаткову колонку -
«Інші виплати», на які нараховані та
сплачені страхові внески, позивач
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в Чернівецькому районі
для перерахунку своєї пенсії, яка
призначена їй 22 вересня 2011 року, однак
у здійснені перерахунку було
відмовлено.

Сторони в судове засідання до суду
апеляційної інстанції уповноважених
представників не направили.

Враховуючи положення частини 4 статті
196 КАС України, колегія суддів дійшла
висновку, що неприбуття сторін не
перешкоджає судовому розгляду справи,
оскільки вони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України апеляційний розгляд
справи відбувається в порядку
письмового провадження.

Згідно із частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України, у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, постанову суду першої
інстанції - без змін, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, позивач з 23 вересня 2011 року
отримує пенсію за віком на підставі
Закону України "Про державну службу".

22 січня 2014 року позивач звернулась до
управління Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області з довідкою про заробітну
плату для обчислення пенсії була з
врахуванням сум щорічної матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати. Згідно
з листом-відповіддю управління
Пенсійного фонду України у
Чернівецькому районі Вінницької
області №1-Д-06 позивачу відмовлено у
врахуванні при перерахунку пенсії
«інші виплати», що стало причиною
звернення позивача до суду.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
враховує наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95
ВР встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Ураховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції про неправомірність
дій управління ПФУ у чернівецькому
районі вінницької області щодо
відмови включити суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для перерахунку
пенсії позивачу є правильним, а тому
апеляційна скарга про скасування
рішення суду першої інстанції
задоволенню не підлягає.

Така правова позиція зі спірного
питання вже була висловлена Верховним
Судом України у постанові від 20 лютого
2012 року у справі № 21-430а11.

Згідно зі статтею 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
198 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін.

Вимогами статті 200 КАС України
унормовано, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги викладене, а також те,
що доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку про те, що
суд першої інстанції ухвалив оскаржене
рішення відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни,
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду у Чернівецькому
районі Вінницької області залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
районного суду Вінницької області від
24 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.