Справа № 376/83/14-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/83/14-а
Провадження № 2-а/376/4/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Сквирський
районний суд Київської області

в складі:головуючого судді- Віговський
С. І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Сквира справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Сквирському районі Київської області,
про визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сквирського
районного суду Київської області в
порядку адміністративного судочинства
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України у Сквирському районі
Київської області, про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що він 20 листопада 2013 року звернуся
до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах, проте останній
фактично відмовив йому у вчиненні
такої дії листом за № 85/Т-01 від 25
листопада 2013 року.

Свою відмову відповідач
мотивував тим, що позивач не надав
доказів підтвердження спеціального
стажу роботи, що дає йому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах у зв'язку з
відсутністю уточнюючої довідки,
оскільки, документи про спосіб, місце
виконання робіт, вид обладнання на яких
працював ОСОБА_1 та інші первинні
документи для перевірки останнім не
надавались. Тому, на думку відповідача,
згідно наявних документів, пільговий
стаж позивача не підтверджено.

Проте, позивач вважає таку
відмову неправомірною, оскільки згідно
з записами в трудовій книжці він
працював на посадах зварювальника та
електрогазозварника у наступних
підприємствах за періоди: з 13.07.1978 року
по 31.03.1986 рік у Сквирському районному
об'єднанні "Сільгосптехніка" (запис № 6
по наказу № 117 від 14.07.1978 року; запис № 10
по наказу № 47 від 31.03.1986 року) м.Сквира
Київської області на посаді
зварювальника 4 розряду; з 01.04.1986 року по
07.10.1991 рік (запис № 11 по наказу № 1 від
01.04.1986 року; запис № 12 по наказу № 119 від
08.10.1991 року) у Сквирському
ремонтно-транспортному підприємстві
(правонаступник Сквирського районного
об'єднання "Сільгосптехніка" - наказ № 82
від 19.03.1986 року) м.Сквира Київської
області на посаді електрогазозварника
5 розряду.

За період до 26 січня 1991 року
професії "газозварник, електрозварник"
були передбачені Списком № 2, який був
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року «Про
затвердження списків виробництв,
цехів, професій і посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах», згідно розділу XXXIІ
«Загальні професії»; в період до 11.03.1994
року професії електрогазозварника,
зайнятого на різанні і ручному
зварюванні (код 756), газозварника
(код 620), електрозварника ручного
зварювання (код 906) були
передбачені Списком № 2, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10
від 26 січня 1991 року «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення" згідно
розділу XXXIІІ «Загальні професії» (код
23200000). Проте, в трудовій книжці позивача
неправильно було записано його посади -
зварювальник та електрогазозварник,
тоді як згідно Списку № 2, який був
затверджений Постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року, були
зазначені професії «газозварник,
електрозварник», згідно Списку № 2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10
було зазначено професію
«електрогазозварник, зайнятий на
різанні і ручному зварюванні»,
"газозварник", "електрозварник ручного
зварювання" на яких позивач фактично
працював. Даний факт підтверджується
записами у його трудовій книжці,
архівними довідками Сквирського
районного трудового архіву Сквирської
районної ради Київської області, що
містяться у матеріалах справи.

Таким чином, станом на 25 липня 2012
року (день коли позивачеві виповнилося
55 років) стаж роботи позивача на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, на його думку, складав 13
років 1 місяць 26 днів.

Зважаючи на викладене та
посилаючись на норми закону, позивач
просив суд визнати дії посадових осіб
Управління Пенсійного фонду України у
Сквирському районі Київської області
по відмові у призначенні йому пенсії на
пільгових умовах неправомірними та
зобов'язати відповідача призначити
йому пенсію на пільгових умовах
відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Позивач в судове засідання не з'явився,
звернувся до суду із заявою про
слухання справи без його участі,
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилась, звернулась до
суду з листом про слухання справи у
відсутність представника відповідача,
заперечила проти задоволення позовних
вимог, заперечення надала у письмовій
формі.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України,
оскільки всі особи, які беруть участь у
справі заявили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, судовий
розгляд здійснено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами

Дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, 20
листопада 2013 року звернувся до
відповідача із письмовою заявою за вх.
№ б/н про призначення йому пенсії на
пільгових умовах.

Листом від 25 листопада 2013 року за вих. №
85/Т-01 відповідач фактично відмовив у
призначенні пенсії на пільгових
умовах, оскільки ним не було надано
довідки про уточнення характеру
роботи, що дає йому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах. Вважає, що докази, які
підтверджують стаж роботи позивача за
період з 13.07.1978 року по 31.03.1986 рік, та за
період з 01.04.1986 року по 07.10.1991 рік на
посадах зварювальника та
електрогазозварника у Сквирському
районному об'єднанні "Сільгосптехніка",
та у ПАТ Сквирське
ремонтно-транспортне підприємство
(правонаступник Сквирського районного
об'єднання "Сільгосптехніка") є
недостатніми для призначення
позивачеві пільгової пенсії по Списку
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, посилаючись на п. «б» абз. 1
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Постанову Кабміну від
12.08.1993 року № 637.

На час звернення до відповідача,
зважаючи на паспортні дані, позивач був
у віці повних 56 років.

У відповідності до записів у трудовій
книжці позивача та архівних довідок
його загальний страховий стаж роботи
складає більше 36 років, а спеціальний
стаж роботи, який дає йому право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" складає більше 13 років, а
саме: з 13.07.1978 року по 31.03.1986 рік у
Сквирському районному об'єднанні
"Сільгосптехніка", м.Сквира Київської
області на посаді зварювальника 4
розряду (запис у трудовій книжці за № 6
по наказу № 117 від 14.07.1978 року; запис у
трудовій книжці за № 10 по наказу № 47
від 31.03.1986 року; архівні довідки
Сквирського районного трудового
архіву за №№ 233, 234, 235 та 235/1 від 25.07.2012
року); з 01.04.1986 року по 07.10.1991 рік (запис у
трудовій книжці за № 11 по наказу № 1 від
01.04.1986 року; запис у трудовій книжці за
№ 12 по наказу № 119 від 08.10.1991 року;
архівні довідки Сквирського районного
трудового архіву за №№ 234, 235 від 25.07.2012
року) у Сквирському
ремонтно-транспортному підприємстві
(правонаступник Сквирського районного
об'єднання "Сільгосптехніка" - наказ № 82
від 19.03.1986 року згідно архівної довідки
Сквирського районного трудового
архіву за № 236 від 25.07.2012 року) м.Сквира
Київської області на посаді
електрогазозварника 5 розряду.

Таким чином, станом на 25 липня 2012
року (день коли позивачеві виповнилося
55 років) стаж роботи позивача на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці складав більше 13 років.

Для вирішення даного спору суд
вважає за необхідне застосувати
наступні норми законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 2 Розділу XV
Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2004 р., пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими та важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, які дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди:
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

З огляду на ст. 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", право на
пенсію за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Згідно з п. «б» абз. 1 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
який введено в дію з 01 січня 1992 року, на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 83 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку: а) пенсії за віком та по
інвалідності призначаються з дня
досягнення пенсійного віку або
відповідно встановлення інвалідності
органами медико-соціальної експертизи,
якщо звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності; б) пенсії у разі втрати
годувальника призначаються з дня
виникнення права на пенсію, але не
більш як за 12 місяців перед зверненням
за пенсією.

У ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", який введено в
дію з 01 січня 1992 року, зазначено, що
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до Розділу ХХХІІ
Списку № 2 виробництв, цехів, професій
та посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
у пільгових розмірах, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 23 серпня 1956 року, чинного на час
роботи позивача, професії газозварника
та електрозварника віднесені до
професій із шкідливими і важкими
умовами праці.

Відповідно до Розділу XXXIІІ Списку
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26 січня 1991 року № 10, чинного на час
роботи позивача, професія
електрогазозварника, зайнятого на
різанні і ручному зварюванні (код
756) віднесена до професії із
шкідливими і важкими умовами праці.

Статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» закріплено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Зважаючи на п. 1 Загальних
положень Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Згідно абз. 1 п. 20
даного Порядку, у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток № 5).

У відповідності до п. 3 Порядку
застосування Списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383, при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З огляду на п. 10 Порядку
застосування Списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383, для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в п.17 Порядку, трудовий стаж
установлюється на підставі показань не
менше двох свідків, які б знали
заявника по спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Трудова книжка позивача містить
відповідні записи про його роботу з
13.07.1978 року по 31.03.1986 рік у Сквирському
районному об'єднанні "Сільгосптехніка",
м.Сквира Київської області на посаді
зварювальника 4 розряду; з 01.04.1986 року по
07.10.1991 рік у Сквирському
ремонтно-транспортному підприємстві,
м.Сквира Київської області на посаді
електрогазозварника 5 розряду, що
відповідає назвам професії в Списку №
2, який був затверджений Постановою
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956
року, в Списку № 2, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10
від 26 січня 1991 року.

Архівними довідками Сквирського
районного трудового архіву за №№ 233, 234,
235 та 235/1 від 25.07.2012 року також
підтверджуються періоди роботи
позивача з 13.07.1978 року по 31.03.1986 рік у
Сквирському районному об'єднанні
"Сільгосптехніка", м.Сквира Київської
області на посаді зварювальника 4
розряду та з 01.04.1986 року по 07.10.1991 рік у
Сквирському ремонтно-транспортному
підприємстві, м.Сквира Київської
області на посаді електрогазозварника
5 розряду.

Судом встановлено, що період
роботи позивача з 13.07.1978 року по 31.03.1986
рік на посаді зварювальника фактично
відповідає професії «газозварник,
електрозварник» згідно Списку № 2, який
був затверджений Постановою Ради
Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року, а
період роботи позивача з 01.04.1986 року по
07.10.1991 рік на посаді
електрогазозварника фактично
відповідає професії
«електрогазозварник, зайнятий на
різанні і ручному зварюванні» (код
756), "газозварник" (код 620),
"електрозварник ручного зварювання"
(код 906) згідно Списку № 2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року,
які дають право позивачеві на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд вважає, що наявні
всі підстави для підтвердження
позивачеві пільгового стажу та
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2, а відтак
і для задоволення адміністративного
позову, оскільки, маючи на момент
звернення за призначенням пенсії вік 56
років та загальний стаж роботи не менше
25 років, він пропрацював на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад - понад 13 років, тобто, не менше 12
років 6 місяців.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу,
якою зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України,
адміністративний суд має право у разі
задоволення адміністративного позову
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення, а також про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Отже, зважаючи на вимоги п. «б» абз. 1 ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", позивач мав право на
призначення йому пільгової пенсії, а
тому відмова відповідача є
неправомірною.

До того ж, при вирішенні даного позову
суд бере до уваги, що у даному випадку
обов'язок доведення законності дій
суб'єкта владних повноважень покладено
саме на відповідача, який жодного
доказу на підтвердження цього суду не
надав.

Оскільки в судовому засіданні знайшли
своє підтвердження ті обставини, що
позивач має право на призначення
пенсії на пільгових умовах відповідно
до вимог ст. ст. 13, 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення», суд,
відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України,
виходячи за межі позовних вимог, для
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, вважає
задовольнити позовні вимоги про
зобов'язання відповідача призначити
пенсію за віком на пільгових умовах з
дня звернення за призначенням пенсії,
тобто з 20 листопада 2013 року.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст.ст. 14, 19 Конституції України, ст.ст.13,
83, 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пп. 3 абз. 2 п. 2 Перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 6, 9, 17, 71, 79, 89, 122,
158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Сквирському
районі Київської області, про визнання
дій суб'єкта владних повноважень
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Управління
Пенсійного фонду України у Сквирському
районі Київської області про відмову
ОСОБА_1 у призначенні пенсії на
пільгових умовах - неправомірними.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у Сквирському
районі Київської області провести з 20
листопада 2013 року ОСОБА_1 перерахунок
пенсії за віком на пільгових умовах за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. б ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зарахувавши періоди
роботи з 13.07.1978 року по 31.03.1986 рік та з
01.04.1986 року по 07.10.1991 рік, з урахуванням
безперервного пільгового стажу.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Сквирський районний суд Київської
області протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Суддя: С. І. Віговський