Справа № 757/5754/14-а
Суддя: Волкова С. Я.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5754/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Печерський районний
суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Волкової С.Я.,

при секретарі Баранівській Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом Державної судової
адміністрації України до старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. про визнання дій державного
виконавця протиправними та скасування
постанов про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Державна судова адміністрація
України звернувся до суду із даним
позовом, посилаючись на те, що
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. від 18.02.2014 р. у
виконавчому провадженні ВП №36388674
накладено штраф за невиконання рішення
суду у розмірі 680,00 грн., а постановою
того ж державного виконавця від 26.02.2014
р. у тому ж виконавчому провадженні
накладено штраф за невиконання рішення
суду у розмірі 1360,00 грн. та постановою
того ж державного виконавця від 11.02.2014
р. у виконавчому провадженні ВП №11236847
накладено штраф за невиконання рішення
суду у розмірі 680,00 грн., при цьому
позивач у одному випадку не мав та не
має можливості самостійно виконати
рішення суду, а тому таке невиконання
обумовлене поважними причинами, у
іншому випадку позивач не мав
можливості виконати рішення суду,
просить визнати дії державного
виконавця щодо накладення постановами
у виконавчих провадженнях штрафу
протиправними, скасувавши зазначені
постанови.

В судове засідання позивач Державна
судова адміністрація України не
з'явився, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду
справи, від позивача надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду справи.

Суд, враховуючи, що відповідно до
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд справи проводився
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося (ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Суд, вивчивши письмові докази, вважає,
що позов Державної судової
адміністрації України підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

В провадження відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України перебуває виконавче
провадження ВП №36388674 щодо виконання
виконавчого листа №2-869/7, виданого 9.10.2007
р. Печерським районним судом м. Києва,
про зобов'язання Державну судову
адміністрацію України перерахувати
НАСК «Оранта» 40979,45 грн. для виплати
страхової суми ОСОБА_3; постановою
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. від 18.02.2014 р. у виконавчому
провадженні за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує божника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником, на боржника накладено штраф
у розмірі 680,00 грн., й постанова
мотивована тим, що виконавче
провадження відкрито 5.02.2013 р., ухвалами
суду від 17.06.2013 р. та від 17.01.2014 р. заяви
державного виконавця про зміну способу
та порядку виконання рішення залишено
без задоволення, вимогою державного
виконавця від 10.02.2014 р. зобов'язано
боржника виконати рішення суду, про що
повідомити відділ з наданням
підтверджуючих документів, в строк до
14.02.2014 р., станом на 18.02.2014 р. рішення суду
боржником не виконано; постановою того
ж державного виконавця від 26.02.2014 р. у
цьому ж виконавчому провадження за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує божника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, на боржника
накладено штраф у подвійному розмірі
1360,00 грн., й постанова, крім іншого,
мотивована тим, що вимогою державного
виконавця від 18.02.2014 р. зобов'язано
боржника виконати рішення суду, про що
повідомити відділ з наданням
підтверджуючих документів, в строк до
24.02.2014 р., станом на 26.02.2014 р. рішення суду
боржником не виконано.

Позивач Державна судова адміністрація
України, звертаючись до суду за
захистом своїх прав, в позовній заяві
зазначає, що виконання рішень судів про
стягнення коштів з державних органів
регулюється Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який набрав винності з
1.01.2013 р., та постановою КМ України №845
від 3.08.2011 р. «Про затвердження Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників», у Законі України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
визначена бюджетна програма 0501150
«Виконання рішень судів на користь
суддів» у сумі 10 млн.грн., головним
розпорядником якої є Державна судова
адміністрація України, незважаючи на
те, що за своїм змістом рішення суду має
зобов'язальний характер, його
виконання потребує стягнення грошових
коштів, у зв'язку з цим виконання
зазначеного рішення має здійснюватися
за рахунок коштів зазначеної бюджетної
програми Державною казначейською
службою України, таким чином позивач не
мав та не має можливості самостійно
виконати рішення суду, а тому таке
невиконання обумовлене поважними
причинами.

В провадження відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України перебуває виконавче
провадження ВП №11236847 щодо виконання
виконавчого листа №2-1806, виданого 8.06.2006
р. Печерським район ним судом м. Києва,
про зобов'язання Державну судову
адміністрацію України здійснити
перерахунок належного довічного
утримання судді у відставці ОСОБА_4 в
розмірі 986,40 грн., виходячи із розміру 90%
грошового забезпечення судді
військового суду Чернігівської
області; постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. від 11.02.2014 р. у виконавчому
провадженні за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує божника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником, на боржника накладено штраф
у подвійному розмірі 1360,00 грн., й
постанова мотивована тим, що виконавче
провадження відкрито 6.02.2009 р., у зв'язку
з прийняттям Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який набрав чинності з
1.01.2013 р., та внесенням змін до постанови
КМ України №845 від 3.08.2011 р., якою
затверджено Порядок виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (із
змінами, внесеними згідно постанови КМ
України №45 від 30.01.2013 р. та №267 від 15.04.2013
р.), державний виконавець звернувся до
суду, що видав даний виконавчий лист, та
ухвалою суду в задоволенні заяви
державного виконавця про встановлення
способу та порядку виконання рішення
суду відмовлено, вимогою державного
виконавця від 12.11.2013 р. зобов'язано
боржника виконати рішення суду, про що
повідомити відділ з наданням
підтверджуючих документів, станом на
11.02.2014 р. рішення суду боржником не
виконано.

Позивач Державна судова адміністрація
України, звертаючись до суду за
захистом своїх прав, в позовній заяві
зазначає, що 29.10.2010 р. з метою
забезпечення виконання вимог Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», Указу Президента України №900
від 14.09.2010 р. «Про ліквідацію військових
апеляційних та військових місцевих
судів» позивачем було затверджено
наказ про передачу архівних справ
ліквідованих військових апеляційних
та військових місцевих судів до
Апеляційних судів, у межах
територіальності яких знаходиться
відповідний військовий суд; тобто
позивач не мав можливості виконати
рішення суду.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, зокрема, проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню, відповідно до
цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.89 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Відповідач, постановляючи оскаржувані
постанови, керувався ст.ст.11,89 Закону
України «Про виконавче провадження»,
та виходив з того, що боржник у межах
строків, визначених вимогою, рішення
суду не виконав й дійшов висновку про
наявність підстав для накладення
штрафу, при цьому, суд вбачає, що
державний виконавець, виходячи зі
змісту наведеної норми Закону, має
встановити два факти, зокрема, що
судове рішення не виконано та що
рішення суду не виконано без поважних
причин. Крім того, згідно п.6 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України №3 від 13.12.2010 р. «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» постанови державного
виконавця про накладення штрафу на
боржника належить до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Суд вбачає, що мотивувальна частина
оскаржуваних постанов не містить
обґрунтування прийнятих державним
виконавцем рішень щодо невиконання
боржником судових рішень без поважних
причин, тому висновок державного
виконавця про невиконання судових
рішень, якими боржника зобов'язано
вчинити дію, без з'ясування поважності
причин їх невиконання зроблено
передчасно.

За такими обставинами, суд знаходить
вимоги позову обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8,12,49,82,89 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст.19,41,128,162,181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної судової адміністрації
України до старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України Кушнір Л.В. про визнання
дій державного виконавця
протиправними та скасування постанов
про накладення штрафу - задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. щодо накладення на Державну
судову адміністрацію України у
виконавчих провадженнях ВП №11236847 та ВП
№36388674 штрафів та скасувати винесені
ним 11.02.2014 р. та 18.02.2014 р. у виконавчому
провадженні ВП №11236847 і 26.02.2014 р. у
виконавчому провадженні ВП №36388674
постанови про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через районний
суд десяти днів з дня отримання копії
постанови.

СуддяВолкової С.Я.