Справа № 816/1020/14
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1020/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко О.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Клименко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2014 року позивач ФОП ОСОБА_3
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ДПІ у м.
Полтаві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 05 березня 2013
року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував на те, що контролюючий орган
протиправно ставить йому у вину
допущення порушень податкового
законодавства, які фактично не мали
місця в господарській діяльності ФОП
ОСОБА_3, зазначаючи, що висновки ДПІ у м.
Полтаві, викладені в акті перевірки,
про заниження податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
за період, охоплений перевіркою, є
безпідставними та спростовуються
належним чином оформленими первинними
документами. Наполягав на
правомірності формування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за період з 01 листопада 2011
року по 30 вересня 2012 року, а тому просив
визнати протиправним та скасувати
спірне податкове повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
просив відмовити у його задоволенні.
Дії ДПІ у м. Полтаві вважає
правомірними, а спірне податкове
повідомлення-рішення - таким, що
відповідає чинному законодавству,
внаслідок того, що податковим органом
встановлено порушення позивачем
податкового законодавства, зокрема,
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
за господарськими операціями з
контрагентом, діяльність якого носить
ряд ознак фіктивності, з огляду на що
надані до перевірки первинні документи
та податкові накладні контролюючим
органом не визнані належними доказами
підтвердження правомірності
формування податкового кредиту
позивача.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
(ідентифікаційний код НОМЕР_2)
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 19 вересня 2000 року
державним реєстратором виконавчого
комітету Полтавської міської ради
(свідоцтво серії НОМЕР_3 від 15 вересня
2000 року) (а.с. 23). Позивач перебуває на
податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві
та є платником податку на додану
вартість, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію платника
податку на додану вартість серії
НОМЕР_4 від 12 вересня 2008 року (а.с. 24).

В період з 06 лютого 2013 року по 12 лютого
2013 року ДПІ у м. Полтаві проведено
документальну невиїзну перевірку ФОП
ОСОБА_3 по взаємовідносинам з ТОВ "МК-75"
за період з 01 листопада 2011 року по 30
вересня 2012 року.

За результатами перевірки
контролюючим органом 19 лютого 2013 року
складено акт № 1094/1703/НОМЕР_2 (а.с. 10-14), в
якому зафіксовано порушення позивачем
вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.3,
198.6 статті 198 Податкового кодексу
України в результаті чого встановлено
заниження податку на додану вартість у
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 36728,41 грн.

На підставі вищезазначеного акта
перевірки від 19 лютого 2013 року №
1094/1703/НОМЕР_2 ДПІ у м. Полтаві прийнято
податкове повідомлення-рішення від 05
березня 2013 року № (а.с. 9), яким
позивачу збільшено суму зобов'язання з
податку на додану вартість на 36728,41 грн.
та застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) в розмірі 18364,21 грн.

ФОП ОСОБА_3 донараховані податкові
зобов'язання та штрафні (фінансові)
санкції не сплатив, а податкове
повідомлення-рішення про їх
застосування оскаржив в
адміністративному порядку. За
результатами процедури
адміністративного оскарження
податкового повідомлення-рішення від 05
березня 2013 року № вищий
контролюючий орган залишив скаргу
платника без задоволення, а спірне
податкове повідомлення-рішення - без
змін.

Позивач, вважаючи висновки викладені в
акті перевірки від 19 лютого 2013 року №
1094/1703/НОМЕР_2 упередженими, такими, що не
відповідають фактичним обставинам; не
погоджуючись із позицією податкового
органа щодо правомірності
донарахування податкових зобов'язань
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу), вважає спірне
податкове повідомлення-рішення таким,
що суперечить законодавству з питань
оподаткування, обмежує та порушує
права, свободи та інтереси позивача
внаслідок чого звернувся до суду з
вимогою визнати протиправним та
скасувати спірне податкове
повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку податковому
повідомленню-рішенню ДПІ у м. Полтаві
від 05 березня 2013 року № , суд
виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту акта перевірки,
висновок про неправомірність
включення ФОП ОСОБА_3 у вересні 2011 року
до складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість в розмірі
36728,41 грн., зумовлений фактом придбання
позивачем у ТОВ "МК-75"
товарів/робіт/послуг, відповідач
обґрунтовує надходженням з
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
інформації про неможливість
проведення перевірки ТОВ "МК-75" щодо
підтвердження господарських
правовідносин з платниками податків за
листопад 2011 року. В даній інформації
зазначено, що податкові декларації ТОВ
"МК-75" з податку на додану вартість за
вказаний період контролюючим органом
не визнані податковою звітністю, а
операції вказаного підприємства з
купівлі-продажу - визнані такими, що не
спричиняють реального настання
правових наслідків. Разом із тим, за
результатами автоматизованого
співставлення за покупцями у листопаді
2011 року встановлено здійснення
господарських операцій між ТОВ "МК-75" та
ФОП ОСОБА_3, за результатами яких
останнім на підставі податкових
накладних, складених ТОВ "МК-75", до
складу податкового кредиту за вересень
2012 року включено суму податку на додану
вартість в розмірі 36728,41 грн.

Вищевказані обставини зумовили
направлення контролюючим органом на
адресу позивача запиту з вимогою
надання пояснень разом із
документальним підтвердженням з
приводу фінансово-господарських
відносин з ТОВ "МК-75".

На підставі наданих позивачем на запит
контролюючого органа договорів та
первинних документів, складених на
підтвердження правовідносин з ТОВ
"МК-75", відповідачем проведено аналіз
господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 та
встановлено, що останній (Замовник)
отримував від ТОВ "МК-75" (Виконавець)
послуги зі звалювання та розроблення
деревини.

Як свідчать матеріали справи, між ФОП
ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ "МК-75"
(Виконавець) був укладений договір від
01 вересня 2011 року б/н (а.с. 15) щодо
надання послуг зі звалювання та
розроблення деревини. За умовами
даного договору Виконавець бере на
себе зобов'язання з надання послуг зі
звалювання та розробки 16 га деревини у
строк з 01 вересня 2011 року до 20 грудня 2011
року. Вартість наданих послуг сторони
погодили у розмірі 163632,77 грн. Пунктом 2.7
договору від 01 вересня 2011 року б/н
передбачено безготівковий порядок
розрахунків за надані послуги, який має
бути здійснений не пізніше трьох
робочих днів після підписання
сторонами акта виконаних робіт /пункт
2.4/.

З метою виконання умов договору від 01
вересня 2011 року б/н Замовнику
виставлено рахунки-фактури від 08
листопада 2011 року № 32 (а.с. 27), від 15
листопада 2011 року № 33 (а.с. 28), від 25
листопада 2011 року № 35 (а.с. 16) на
загальну суму 163632,77 грн., що відповідає
умовам, обумовленим сторонами договору
з надання послуг.

ТОВ "МК-75" складено податкові накладні
від 11 листопада 2011 року № 57 (а.с. 57), від 15
листопада 2011 року № 65 (а.с. 59), від 30
листопада 2011 року № 116 (а.с. 58) на
загальну суму 163619,57 грн. Як вбачається з
умов договору від 01 вересня 2011 року б/н
та вищевказаних рахунків-фактур,
сторонами правочину обумовлена інша
ціна договору.

Квитанціями до касових ордерів (а.с. 63-68)
підтверджено факт внесення позивачем
готівкових грошових коштів в сумі 162832,77
грн. на користь Виконавця з метою
оплати послуг за договором від 01
вересня 2011 року б/н. Слід зауважити, що
зазначена сума не відповідає а ні
умовам договору в частині визначення
ціни договору та безготівкового
порядку розрахунків, а ні сумі
визначеній у рахунках-фактурах, а ні
сумі, вказаній у податкових накладних,
з огляду на що суд констатує численні
розбіжності у показниках первинних
документів.

15 листопада 2011 року між ФОП ОСОБА_3
(Замовник) та ТОВ "МК-75" (Виконавець)
укладено угоду з надання послуг щодо
звалювання та розроблення деревини. За
умовами цього договору Виконавець бере
на себе зобов'язання з виконання робіт
зі звалювання та розробки 11,3 га
деревини у строк з 15 листопада 2011 року
до 15 грудня 2011 року. Вартість наданих
послуг сторони погодили у розмірі 163591,20
грн. Пунктом 2.7 договору від 15 листопада
б/н передбачено безготівковий порядок
розрахунків за надані послуги, який має
бути здійснений не пізніше трьох
робочих днів після підписання
сторонами акта виконаних робіт /пункт
2.4/.

Контрагентом позивача з метою
виконання умов договору від 15
листопада 2011 року б/н в частині
належної оплати послуг виставлено
рахунки-фактури від 05 грудня 2011 року №
36, від 12 грудня 2011 року № 38, від 15 грудня
2011 року № 39 на загальну суму 163591,20 грн.
Слід зазначити, що податкова накладна
до вищевказаного договору відсутня в
матеріалах справи, та не була надана
позивачем на вимогу суду. Зазначений
документ не надавався і відповідачу на
запит контролюючого органа в межах
надання письмових пояснень та доказів
на їх підтвердження по господарським
взаємовідносинам з ТОВ "МК-75". Отже, за
даним договором відсутній належним
чином оформлений документ, що дає
підстави для правомірного включення
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту позивача.

Крім того, у позивача відсутні жодні
докази на підтвердження здійснення
оплати послуг ТОВ "МК-75" за договором
від 15 листопада 2011 року б/н внаслідок
чого перший не забезпечив надання
таких доказів на вимогу суду та на
запит податкового органа.

01 грудня 2011 року ФОП ОСОБА_3 (Замовник)
та ТОВ "МК-75" (Виконавець) підписано
договір з надання послуг щодо
звалювання та розроблення деревини. За
умовами цього договору Виконавець бере
на себе зобов'язання з виконання робіт
зі звалювання та розробки деревини у
строк з 01 грудня 2011 року до 23 грудня 2011
року. Вартість наданих послуг сторони
погодили у розмірі 56750,88 грн. Пунктом 2.7
договору від 01 грудня 2011 року б/н
передбачено безготівковий порядок
розрахунків за надані послуги, який має
бути здійснений не пізніше трьох
робочих днів після підписання
сторонами акта виконаних робіт /пункт
2.4/.

Суд зазначає, що умовами цього договору
не визначений об'єм робіт/кількість
гектарів деревини, що належить до
звалювання та розробки, а отже суворо
не визначений предмет договору.
Зазначене оцінюється судом як значний
недолік, допущений при оформленні
договору, оскільки за договором про
надання послуг одна сторона
(Виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (Замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором /частина
1 статті 901 Цивільного кодексу України/

В матеріалах справи міститься копія
рахунка-фактури, складеного
контрагентом позивача, від 26 грудня 2011
року № 40 (а.с. 43) та податкова накладна
від 26 грудня 2011 року № 141 (а.с. 60) на
загальну суму 565750,88 грн., що не
суперечить умовам досліджуваного
договору.

Разом із тим, на підтвердження факту
здійснення оплати наданих послуг
позивачем надано копії квитанцій до
касових ордерів від 30 грудня 2011 року №
61, від 29 грудня 2011 року № 60, від 06 січня
2012 року № 65, від 04 січня 2012 року № 63, від
03 січня 2012 року № 62, від 05 січня 2012 року
№ 64 (а.с. 61-62) на суму 56750,88 грн. Вказані
документи позбавляють суд можливості
встановити належність кожного з них до
того, чи іншого договору, оскільки
надані суду копії квитанцій не містять
посилань на реквізити господарського
договору, рахунка-фактури, тощо.
Аналізуючи ціну кожного з договорів
логічним було б вважати, що квитанції
до касових ордерів від 30 грудня 2011 року
№ 61, від 29 грудня 2011 року № 60, від 06
січня 2012 року № 65, від 04 січня 2012 року №
63, від 03 січня 2012 року № 62, від 05 січня 2012
року № 64 складені на підтвердження
факту оплати послуг за договором від 01
грудня 2011 року б/н., проте суд,
досліджуючи обставини справи, не може
керуватись припущеннями та домислами,
внаслідок чого приходить до наступних
висновків.

Загальна сума, що належить до оплати
позивачем за вказаними договорами з
надання послуг на звалювання та
розробки деревини, складає 383974,85 грн.
(за умовами договорів).

Податкові накладні ТОВ "МК-75" (а.с. 57-59),
що містяться в матеріалах справи,
складені на загальну суму 220370,45 грн.

Квитанції до касових ордерів (а.с. 61-68),
надані позивачем на підтвердження
оплати послуг Виконавця,
підтверджують, що позивачем внесено на
користь ТОВ "МК-75" грошові кошти в сумі
220282,77 грн. Зазначена сума не відповідає
а ні умовам договору в частині
безготівкового порядку розрахунків, а
ні сумі визначеній у рахунках-фактурах,
а ні сумі, вказаній у податкових
накладних, з огляду на що суд констатує
численні розбіжності у показниках
первинних документів. До того ж
квитанції до касових ордерів виконані
машинним способом, проте містять
дописки щодо зазначення дати та номеру
квитанції, а також реквізитів
документа-підстави, що визначає суму
коштів, яка підлягає до сплати.

Дослідивши копії актів виконаних робіт
форми КБ-2в (а.с. 34-36, 40-42, 45-47) суд
встановив ряд порушень при оформленні
вказаних документів, а також наявність
розбіжностей, неточностей та
невідповідностей, що полягають в
наступному.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від 04
грудня 2009 року № 554 "Про затвердження
примірних форм первинних документів з
обліку в будівництві" (далі за текстом -
Наказ № 554) визначено ряд вимог до
оформлення Актів приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в та
Довідок про вартість виконаних
будівельних робіт/та витрати/ форми
КБ-3.

Аналіз наданих позивачем актів
виконаних робіт форми КБ-2в дає
підстави стверджувати про відсутність
таких необхідних реквізитів, як
ідентифікаційний код ЄДРПОУ, дата та
номер договору, на виконання якого
складно зазначений документ. Крім того,
суд зауважує, що текст акта перевірки
містить дописки щодо початку періоду,
за який складено відповідні акти
виконаних будівельних робіт.

Вищевказані недоліки унеможливлюють
встановлення факту належного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань за договорами від 01 вересня
2011 року б/н, від 15 листопада 2011 року б/н,
від 01 грудня 2011 року б/н.

Слід також зауважити, що сума виконаних
будівельних робіт за усіма
дослідженими в ході судового розгляду
актами складає 220383,65 грн., яка у свою
чергу не відповідає сумі, передбаченої
договорами між позивачем та ТОВ "МК-75",
суперечить відомостям податкових
накладних та квитанцій до касових
ордерів.

Отже, навіть за наявності усіх
необхідних реквізитів, акти приймання
виконаних будівельних робіт не могли б
вважатись доказом належного та повного
виконання взятих на себе зобов'язань
сторонами за договорами з надання
послуг зі звалювання та розробки
деревини. До того ж довідки про
вартість виконаних будівельних
робіт/та витрати/ форми КБ-3 до
вищевказаних актів не складались.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України передбачено, що для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 статті 3 цього ж Закону
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88.

Документи, вивчені судом в ході
розгляду справи, не можуть
підтверджувати факт здійснення
конкретних господарських операцій
через їх суперечливість та недоліки в
оформленні, а отже, не можуть
визнаватись первинними у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні".

Роз'яснення Вищого
адміністративного суду України (лист
№1936/11/13-11 від 01 листопада 2011 року)
вказують на те, що наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції. Отже, будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Господарською, у розумінні
Податкового кодексу України, є
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами /пункт 14.1.36 статті 14
Податкового кодексу України/.

Згідно вимог статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
узгоджується з нормами Податкового
кодексу України.

Дослідивши докази, надані
позивачем на підтвердження факту
використання придбаних у ТОВ "МК-75"
послуг у власній господарській
діяльності, суд встановив наступне.

12 грудня 2011 року між позивачем
(Виконавець) та П.Давидівською
сільською радою Диканського району
(Розпорядник коштів) укладено договір
№ 91 на компенсацію понесених витрат по
виконанню робіт з поліпшення родючості
земель (хімічна меліорація, проведення
залуження багаторічними травами
малопродуктивних орних земель,
корчування списаних лісових і
багаторічних плодових насаджень…) (а.с.
72-73). За умовами вказаного договору
Виконавець зобов'язується у 2011 році
виконати роботи з поліпшення родючості
земель (хімічна меліорація, проведення
залуження багаторічними травами
малопродуктивних орних земель,
корчування списаних лісових і
багаторічних плодових насаджень…) на
площі 16 га згідно робочого проекту,
який є невід'ємною частиною цього
договору, а Розпорядник коштів
зобов'язується провести в повному
обсязі оплату виконаних Виконавцем
робіт. Вартість робіт сторони погодили
в сумі 294700,00 грн.

Між позивачем (Виконавець) та
Супрунівською сільською радою
Полтавського району (Розпорядник
коштів) укладено договір від 14 грудня
2011 року № 96 на компенсацію понесених
витрат по виконанню робіт з поліпшення
родючості земель (хімічна меліорація,
проведення залуження багаторічними
травами малопродуктивних орних земель,
корчування списаних лісових і
багаторічних плодових насаджень…) (а.с.
102-103). За умовами вказаного договору
Виконавець зобов'язується у 2011 році
виконати роботи з поліпшення родючості
земель (хімічна меліорація, проведення
залуження багаторічними травами
малопродуктивних орних земель,
корчування списаних лісових і
багаторічних плодових насаджень…) на
площі 11,3 га згідно робочого проекту,
який є невід'ємною частиною цього
договору, а Розпорядник коштів
зобов'язується провести в повному
обсязі оплату виконаних Виконавцем
робіт. Вартість робіт сторони погодили
в сумі 225000,00 грн.

26 грудня 2011 року між позивачем
(Виконавець) та Супрунівською
сільською радою Полтавського району
(Розпорядник коштів) укладено договір
№ 100 на компенсацію понесених витрат по
виконанню робіт з поліпшення родючості
земель (хімічна меліорація, проведення
залуження багаторічними травами
малопродуктивних орних земель,
корчування списаних лісових і
багаторічних плодових насаджень…) (а.с.
126-127). За умовами вказаного договору
Виконавець зобов'язується у 2011 році
виконати роботи з поліпшення родючості
земель (хімічна меліорація, проведення
залуження багаторічними травами
малопродуктивних орних земель,
корчування списаних лісових і
багаторічних плодових насаджень…) на
площі 4,7 га згідно робочого проекту,
який є невід'ємною частиною цього
договору, а Розпорядник коштів
зобов'язується провести в повному
обсязі оплату виконаних Виконавцем
робіт. Вартість робіт сторони погодили
в сумі 65000,00 грн.

До вищевказаних договорів на
компенсацію понесених витрат по
виконанню робіт з поліпшення родючості
земель складено акти
приймання-здавання виконаних робіт з
поліпшення ґрунтів (корчування
списаних лісових і багаторічних
насаджень) у 2011 році, довідки про
вартість виконання будівельних робіт
/та витрати/ форми КБ-3, акти приймання
виконаних будівельних робіт форми
КБ-2в, підсумкові відомості ресурсів
(витрати за прийнятими нормами),
розрахунки загальновиробничих витрат
до актів форми КБ-2в.

Разом із тим, судом встановлено, що
укладення договорів з ТОВ "МК-75" про
надання послуг зі звалювання та
розробки деревини відбулось раніше,
ніж укладення угод на компенсацію
понесених витрат по виконанню робіт з
поліпшення родючості земель позивача з
сільськими радами.

Також, Довідки про вартість виконаних
будівельних робіт КБ-3, Акти приймання
виконаних будівельних робіт КБ 2
заповнені з порушеннями вимог Наказу №
554, а саме: не містять посилання на
договір на виконання якого їх виписано,
не містять дати підписання.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Проаналізувавши викладене, суд
спростовує твердження позивача про
правомірність включення операцій за
правовідносинами з ТОВ "МК-75" до свого
обліку, оскільки такі доводи не знайшли
свого документального підтвердження у
матеріалах справи, а наявні первинні
документи не відповідають вимогам
чинного законодавства з огляду на що не
можуть вважатись належними та
допустимими доказами у розумінні
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, суд погоджується з
доводами ДПІ у м. Полтаві про
безпідставність віднесення до складу
податкового кредиту суми в розмірі
36728,41 грн. у вересні 2012 року, внаслідок
чого вважає позовні вимоги ФОП ОСОБА_3
такими, що не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства та задоволенню
не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно із
статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приписами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції. У разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 22
квітня 2014 року.

Суддя
А.О. Чеснокова