Справа № 815/8587/13-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Справа № 815/8587/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі відкритому
судовому засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 17 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів у Одеській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року фізична
особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_4
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області (далі ДПІ у
Приморському районі м. Одеси) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16 вересня 2013
року:

- № про застосування
штрафної (фінансової) санкції у розмірі
252 892 грн. за порушення: п.12 ст. 3, ст. 6, 20
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»;

- № про застосування
штрафної (фінансової) санкції за
порушення ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказувала, що висновки відповідача про
часткове неоприбуткування підприємцем
ТМЦ в книзі обліку доходів та витрат і
торгівлю алкогольними напоями без
ліцензії, на підставі яких були
прийняті оскаржувані рішення, не
відповідають дійсності та суперечать
чинному законодавству.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на його необґрунтованість.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси № та
№ від 16 вересня 2013 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, Державна
податкова інспекція у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області подала
апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси
проведена документальна планова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 21 вересня 2011
року по 31 грудня 2012 року.

Перевіркою встановлені порушення ФОП
ОСОБА_4 ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів».

Так, згідно висновків, викладених в
акті перевірки, встановлено, що
відповідно до документів, наданих до
перевірки ФОП ОСОБА_4, у період з 29.05.12 по
05.07.12 було пред'явлено до реалізації та
реалізовано алкогольні напої, загальна
вартість яких складає 1 971,5 грн.,
без наявності ліцензії.

Ліцензія на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями від 27.01.12 р.
№12 з 27.01.12 по 27.04.12 (анульовано
29.05.12). Наступна ліцензія на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями від 05.07.12 №60 діє з 05.07.12 по
05.07.13 років.

Також перевіркою встановлено
порушення вимог п.12 ст. 3, ст.6 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»,

Так, ФОП ОСОБА_4 частково не здійснювала
облік товарних запасів. Відповідно до
книги обліку доходів та витрат №2089/1703
від 09.04.2012 p., наданої до перевірки, у
графі 5 «загальна вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей»
відсутня інформація про придбання чаю
та кави та певних алкогольних напоїв на
загальну суму для його продажу 126
446 грн. Тобто, позивачем не обліковані
товарні запаси у порядку,
встановленому законодавством, за
місцем їх реалізації на загальну суму
по ціні реалізації 126 446 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що податковим органом
невірно застосовано п.3.5 Наказу ДПА
України №1025 від 24 грудня 2010 року,
оскільки за період лютий 2012 року ТМЦ на
вказану суму не придбавалися, але були
залишком від діяльності попереднього
періоду, тому на думку суду першої
інстанції, податкове
повідомлення-рішення від 16 вересня 2013
року № про застосування штрафної
(фінансової) санкції у розмірі 252 892 грн.
за порушення: п.12 ст. 3, ст. 6, 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є
необґрунтованим.

Також, суд виходив з того, що позивач не
була попереджена про тимчасове (у
період з 29.05.12 по 05.07.12) анулювання
ліцензії на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, у зв'язку з чим,
до неї не підлягають застосуванню
штрафні санкції за порушення ст.15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», відповідно, податкове
повідомлення-рішення від 16 вересня 2013
року № теж є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
вказується, що позивачем порушено
порядок ведення книги обліку доходів і
витрат, тому штрафні санкції за це
порушення застосовані правомірно.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та не
приймає доводи апелянта, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.12 ст. 3, ст. 6 Закону
України «Про застосування реєстраторі
і розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або і безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продаж) товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов'язані вести у порядку
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 20 цього Закону, до
суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п.3.2, 3.5 «Порядку ведення
Книги обліку доходів і витрат, яку
ведуть фізичні особи - підприємці, крім
осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність», затвердженого Наказом ДПА
України №1025 від 24 грудня 2010 року (який
втратив чинність, але регулював спірні
правовідносини на час їх виникнення), у
графах 2 та 11 відображається сума
нереалізованих товарних запасів,
сировини, матеріалів тощо на початок та
на кінець звітного податкового періоду
(року), яка виводиться в грошовій формі,
виходячи із ціни їх придбання (п.3.2).

У графі 5 відображається загальна
вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей (п.3.5).

Єдиним доводом апелянта в
обґрунтування вчинення позивачем
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації є те, що
вона не відобразила у графі 5 книги
обліку доходів і витрат вартість
придбаних товарів за договором від 01
лютого 2012 року.

Однак, цей «договір» не може бути
прийнятий до уваги, оскільки особа не
може передати товар (платно чи
безоплатно) сама собі, як передбачено
цим «договором».

Згідно з копією книги обліку доходів і
витрат (а.с.63), позивач відобразила у
графі 2 суму нереалізованих товарних
запасів на початок звітного
податкового періоду, що узгоджується з
вимогами п.3.2 Порядку.

За таких обставин, колегія суддів
зазначає, що висновки суду першої
інстанції про необґрунтованість
податкового повідомлення-рішення від 16
вересня 2013 року № про
застосування штрафної (фінансової)
санкції у розмірі 252 892 грн. за
порушення: п.12 ст. 3, ст. 6, 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є правильними.

Крім того, як вбачається з апеляційної
скарги, інші висновки суду першої
інстанції не оскаржуються.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги як необґрунтовані
та погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець