Справа № 820/9031/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р. Справа № 820/9031/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретарів судового
засідання - Мурга С.С., Дудки О.А.,

представників позивача - Авагімової
Р.Р., Марцин А.Г., Плужнік Т.В.,

представників відповідача -
Шестерікова О.О., Гришиної Л.М.,
Жеребцова Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від
21.11.2013р. по справі № 820/9031/13-а

за позовом Державного
підприємства "Харківський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр"

до Державної фінансової
інспекції в Харківській області

про визнання незаконною та скасування
вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач - Державне
підприємство "Харківський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр" - звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати незаконною та
скасувати вимогу відповідача про
усунення виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
порушень з фінансових питань № 06-25/9370
від 03.09.2013р. в частині пунктів 1,5,6,7,9,10, 15.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 року
адміністративний позов Державного
підприємства "Харківський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр" - задоволено в повному обсязі.

Скасовано вимогу Державної
фінансової інспекції в Харківській
області про усунення виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності порушень з фінансових
питань № 06-25/9370 від 03.09.2013р., винесену
відносно Державного підприємства
"Харківський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр" в частині пунктів 1,5,6,7,9,10, 15.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції
представником позивача подані
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача, в яких позивач,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просить постанову суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача - без
задоволення.

Представники відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримали
в повному обсязі, просили постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Представники позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
просили постанову суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача без
задоволення.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши
представників сторін, переглянувши в
межах апеляційної скарги постанову
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що Державне підприємство
"Харківський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр" є державним унітарним
комерційним підприємством, заснованим
на державній власності наказом
Міністерства зв'язку України від 04.10.1991
року №102, що належить до сфери
управління Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України та є учасником
державного господарського об'єднання
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення, що підтверджується
статутом підприємства. (Т. 1 а.с. 78-84)

На виконання п. 1.1.4.1 плану роботи
Державної фінансової інспекції в
Харківській області (далі - ДФІ в
Харківській області) на IІ квартал 2013
року, ревізійною групою проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
"Харківський обласний
радіотелевізійний передавальний
центр" (далі за текстом - ДП ХОРТПЦ) за
період з 01.01.2011р. по 31.03.2013р. та ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009р. по 31.12.2010 року, за
результатами якої складено акт
ревізії № 06-12/49 від 15.08.2013р. (Т. 2 а.с. 1-123)

Акт ревізії № 06-12/49 від 15.08.2013р.
підписаний керівництвом позивача із
запереченнями та зауваженнями.

Так, листом від 28.08.2013 року №958 ДП ХОРТПЦ
направлено до Державної фінансової
інспекцією в Харківській області
заперечення (зауваження) на акт ревізії
№ 06-12/49 від 15.08.2013р. (Т.2 а.с. 125-159)

За результатами розгляду заперечень ДП
ХОРТПЦ, Державною фінансовою
інспекцією в Харківській області
складено висновки на заперечення до
акту ревізії від 15.08.2013 року №06-12/49
фінансово-господарської діяльності ДП
ХОРТПЦ за період з 01.01.2011 року по 31.03.2013
року та ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року. (Т. 1
а.с. 161-212)

На підставі ст.10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" та п.46
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, та її
територіальними органами,
затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006
року №550, позивачу пред'явлено вимогу
про усунення виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
порушень з фінансових питань від 03.09.2013
року за №06-25/9370 (а.с. 18-20), пунктами 1,5, 6, 7,
9, 10, 15 якої вимагалось:

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП ХОРТПЦ
грошових коштів в загальній сумі 138608,35
грн. від телекомпаній ТОВ "ТРК "НБМ
Радіо", ТОВ "ТРК "Радіо 50", ПрАТ РК "Наше
Радіо", ПП "ТРВК Мастер", ДП "ТРК "Люкс", ДО
"ТРО "Довіра", ДП "Новий обрій", ТОВ "ТРК
"Радіо Ера"), яким не пред'являлись до
сплати вартість телекомунікаційних
послуг на супутникові приймальні
станції (СПС);

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП ХОРТПЦ
витрат, безпідставно понесених
Підприємством на навчання
секретаря-діловода в сумі 4500,00 гривень;

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок Підприємства
зайво виплаченої заробітної плати
водіям ДП ХОРТПЦ в загальній сумі 130767,43
грн., в тому числі: внаслідок
необґрунтованої виплати доплати за
розширену зону обслуговування в сумі
115031,46 грн., внаслідок безпідставної
виплати доплати за суміщення професій
в сумі 13161,77 грн., внаслідок
необґрунтованої виплати надбавки за
класність в сумі 2574,20 гривень;

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП ХОРТПЦ зайво
виплаченої заробітної плати внаслідок
необґрунтованої виплати доплати за
розширену зону обслуговування в сумі
24995,12 гривень;

- забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок Підприємства
зайво виплаченої премії працівникам ДП
ХОРТПЦ в загальній сумі 12557,85 гривень;

- забезпечити відшкодування внесків до
державних цільових фондів (єдиного
внеску) та зарахувати в рахунок
майбутніх платежів кошти в загальній
сумі 67573,95 грн. внаслідок
безпідставного їх нарахування на суму
зайво нарахованої та виплаченої
заробітної плати;

- провести розрахунок дивідендів від
суми виявлених ревізією порушень, які
вплинули на заниження чистого прибутку
і, як наслідок - неповної сплати до
бюджету частини чистого прибутку або
дивідендів. Перерахувати вказані
дивіденди до Державного бюджету
України.

Про вжиті заходи і виконання
обов'язкових вимог рекомендовано
надіслати відповідну письмову
інформацію разом з копіями
підтверджуючих документів, завірених
належним чином в термін до 04.10.2013 року.

Не погодившись з вимогою відповідача -
Державної фінансової інспекції в
Харківській області про усунення
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
порушень з фінансових питань № 06-25/9370
від 03.09.2013р. в частині пунктів 1,5,6,7,9,10, 15,
позивач звернувся із зазначеним
позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що висновки
відповідача, що викладені у акті
ревізії № 06-12/49 від 15.08.2013 року, яким
встановлені факти недотримання
підприємством позивача законодавства
України, не підкріплені належними
доказами і носять характер
суб'єктивних припущень. Суб'єктом
владних повноважень не доведено
правомірності виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
порушень з фінансових питань у вимозі
№06-25/9370 від 03.09.2013р. в частині пунктів 1,
5, 6, 7, 9, 10, 15.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України .

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
України" від 26.01.1993 № 2939-XII, в редакції
Закону від 11.08.2013, (далі - Закон № 2939),
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Згідно частини першої статті 8 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" орган державного фінансового
контролю: здійснює державний
фінансовий контроль та контроль за:
виконанням функцій з управління
об'єктами державної власності;
цільовим використанням коштів
державного і місцевих бюджетів;
цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; розробляє пропозиції щодо
усунення виявлених недоліків і
порушень та запобігання їм у
подальшому; вживає в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб; здійснює
інші повноваження, визначені законами
України та покладені на нього
Президентом України.

Положенням про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженим Указом
Президента України від 23.04 2011 року
№499/2011, Держфінінспекцію визначено як
центральний орган виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, та який входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція утворена шляхом
реорганізації Головного контрольно -
ревізійного управління України
відповідно до Указу Президента України
від 09.12.2010 року №1085/2010.

Порядок проведення державною
контрольно - ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України ( частина
шоста статті 2 Закону України №2939-ХІІ).

Інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансового - господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб ( п.2 Порядку
проведення інспектування).

За правилами пунктів 45, 46 зазначеного
Порядку у міру виявлення ревізією
порушень законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому. Якщо вжитими в період
ревізії заходами не забезпечено повне
усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Таке правило відповідає положенням
статті 10 Закону № 2939-ХІІ, пункт 7 якої
закріплює право контролюючого органу
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Щодо скасування пункту 1 вимоги №
06-25/9370 від 03.09.2013р., колегія суддів
зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що
ревізію з питання повноти та
правильності визначення доходів від
надання телекомунікаційних послуг
замовникам проведеною вибірковим
способом за окремим
телерадіокомпаніям, а саме: ТОВ "ТРК
"НБМ Радіо", ТОВ "ТРК "Радіо 50", ПрАТ РК
"Наше Радіо", ПП "ТРВК "Мастер", ДП "ТРК
"Люкс", ДП "ТРО "Довіра", ДП "Новий обрій"
та ТОВ "ТРК "Радіо Ера" встановлено, що в
періоді, який підлягає ревізії, ДП
ХОРТПЦ недоотримувались доходи від
надання телекомунікаційних послуг на
супутникові приймальні станції (СПС)
замовників. Згідно з відомостями про
фактичний час справної роботи
технічних засобів ДП ХОРТПЦ окремі
телерадіокомпанії, а саме: ТОВ "ТРК "НБМ
Радіо", ПП "ТРВК "Мастер", ТОВ "ТРК "Радіо
50", ПрАТ РК "Наше Радіо", ДП "ТРК "Люкс" та
ДП "ТРО "Довіра", користувались СПС для
приймання радіосигналу.

Так, в акті перевірки фінансовим
органом зазначено, що згідно з актами
приймання наданих послуг та
банківськими виписками, в періоді, який
підлягав ревізії, оплата вищевказаних
телекомунікаційних послуг за цінами,
рекомендованими Концерном РРТ,
замовниками не здійснювалась.

В результаті проведеного підрахунку
встановлено, що внаслідок не включення
Підприємством до актів приймання
наданих послуг з телерадіокомпаніями
ТОВ "ТРК "НБМ Радіо", ПП "ТРВК "Мастер",
ТОВ "ТРК "Радіо 50", ПрАТ РК "Наше Радіо",
ДП "ТРК "Люкс", ДП "ТРО "Довіра" та ТОВ "ТРК
"Радіо-Ера" вартості
телекомунікаційних послуг на
користування супутниковими
приймальними станціями, ДП ХОРТПЦ в
періоді з 01.01.2011р. по 31.03.2013р. не отримано
доходів в загальній сумі 138608,35 грн. з
урахуванням ПДВ, що є порушенням вимог
п.5 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 15 "Дохід",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 29.11.1999р. №290, ч. 1 ст.
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999р. №996-XIV, ч.2 ст.63 Закону
України "Про телекомунікації" від
18.11.2003р. №1280-ІV та ч.1 ст.174
Господарського кодексу України.

Внаслідок зазначеного порушення
позивачу завдано матеріальної шкоди
(збитків) на суму 138608,35 гривень.

Відповідач вважає, що вищевказане
порушення призвело до заниження доходу
у формі №2 "Звіт про фінансові
результати" у рядку 010 "Доход (виручка)
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг)" за 2011 рік на суму 57,52
тис.грн., за 2012 рік на суму 60,20 тис. грн.
та у формі №2 "Звіт про фінансові
результати (Звіт про сукупний дохід)" у
рядку 2000 "Чистий дохід від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)" за І
квартал 2013 року на суму 13,12 тис. грн., що
є порушенням вимог п.4 П(С)БО 1 "Загальні
вимоги до фінансової звітності" п. 1 ст. 3
Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України
"Про телекомунікації" від 18.11.2003р.
№1280-ІV, однією з основних умов надання
телекомунікаційних послуг є укладання
договору. При цьому, в наданих до
ревізії договорах з вищезазначеними
телерадіокомпаніями,
телекомунікаційні послуги з
користування СПС не визначені.

Так, з матеріалів справи убачається, що
Державним підприємством "Харківський
обласний радіотелевізійний
передавальний центр" укладено договори
про надання телекомунікаційних послуг
з трансляції радіомовних програм,
зокрема, з ТОВ "ТРК "НБМ Радіо", ТОВ ТРК
"Радіо 50", ПрАТ РК "Наше радіо", ПП "ТРВК
"Мастер", ДП "ТРК "Люкс", ДП "ТРО "Довіра",
ДП "Новий обрій", ТОВ "ТРК "Радіо Ера" (
т.1а.с. 21-63).

Згідно умов укладених договорів
Замовник передає Виконавцю технічні
засоби на експлуатаційно-технічне
обслуговування, а Виконавець приймає
на себе зобов'язання надавати
Замовнику телекомунікаційні послуги.
Перелік технічних засобів, які є
власністю Замовника та передаються
Виконавцю на експлуатаційно - технічне
обслуговування та експлуатацію з метою
надання телекомунікаційних послуг та
розмір оплати за ці послуги
визначаються додатком до договору,
який є невід ємною його частиною. При
цьому, відповідно до договорів
Замовник зобов'язаний забезпечувати на
вході передавального обладнання
параметри звукового сигналу згідно з
нормами, передбаченими діючими ДСТУ
3837-99 та ГОСТ 11515-91.

Законом України "Про телебачення і
радіомовлення" від 21.12.1993р. № 3759-XII
визначені технічні засоби мовлення як
сукупність радіоелектронних засобів
та технічних пристроїв, за допомогою
яких програми і передачі доводяться до
споживачів.

Відповідно до статті 63 Закону України
"Про телекомунікації" від 18.11.2003р.
№1280-ІV, телекомунікаційні послуги
надаються відповідно до законодавства.
При цьому, визначені умови надання
телекомунікаційних послуг, а саме: 1)
укладення договору між оператором,
провайдером телекомунікацій і
споживачем телекомунікаційних послуг
відповідно до основних вимог до
договору про надання
телекомунікаційних послуг,
установлених національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації; 2) оплата
замовленої споживачем
телекомунікаційної послуги.

Статтею 174 Господарського кодексу
України визначені підстави виникнення
господарських зобов'язань. Зазначена
норма передбачає, що господарські
зобов'язання можуть виникати:
безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність; з акту
управління господарською діяльністю; з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать; внаслідок
заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом
господарювання, придбання або
збереження майна суб'єкта або суб'єктом
господарювання за рахунок іншої особи
без достатніх на те підстав; у
результаті створення об'єктів
інтелектуальної власності та інших дій
суб'єктів, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 295 від 11.04.2012р. затверджені Правила
надання та отримання
телекомунікаційних послуг, якими
передбачається, що споживач має право
обрати оператора, провайдера та
послуги, що ним надаються (п. 7); Надання
послуг здійснюється на замовлення
споживача на підставі укладеного
договору, оператор не має права
відмовити споживачеві в укладенні
договору (п. 16); Споживачі під час
замовлення та/або отримання послуг
мають право на: вибір оператора,
провайдера; вибір виду та кількості
послуг; відмову від оплати послуги, яку
вони не замовляли (п.35).

Відповідно до п.п. 5 п. 1 ст. 32 Закону
України "Про телекомунікації"
споживачі телекомунікаційних послуг
під час замовлення та/або отримання
телекомунікаційних послуг мають,
зокрема, право на вибір виду та
кількості телекомунікаційних послуг.

Згідно укладених договорів між ДП
ХОРТПЦ та Замовниками, Виконавець
пред'являє Замовнику до сплати
вартість саме тих послуг, які були
замовлені та надані, а споживачі
телекомунікаційних послуг оплачують
замовлені та отримані послуги у
повному обсязі в межах договору.

На радіомовні передавачі ТОВ "ТРК "НБМ
Радіо", ТОВ ТРК "Радіо 50", ПП "ТРВК
"Мастер", ДП "ТРК "Люкс", ДП "ТРО "Довіра",
ДП "Новий обрій", ПрАТ РК "Наше радіо",
які обслуговуються ДП ХОРТПЦ, звукові
сигнали мовлення подає Замовник за
допомогою власних супутникових
приймальних станцій (що не
передавались для обслуговування
Виконавцю) згідно умов, обумовлених
діючими договорами.

ДП ХОРТПЦ, як оператор телекомунікацій,
пропонує всім телерадіоорганізаціям
послуги з обслуговування супутникових
приймальних станцій (СПС). При цьому,
керуючись вищевказаною постановою ДП
ХОРТПЦ повинно прийняти обладнання для
обслуговування, яке запропонує
Замовник та укласти з ним договір на
замовлену послугу.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, факт обслуговування
Замовником власних супутникових
приймальних станцій своїми
працівниками підтверджується листами -
зверненнями Замовника щодо їх допуску
на об'єкти ДП ХОРТПЦ на протязі дії
укладених договорів ( т.1 а.с. 64-75).

Крім того, електрична енергія, яку
споживали технічні засоби мовлення
Замовників, врахована в розрахунку
вартості телекомунікаційних послуг з
трансляції радіопрограм та повністю
відшкодовувалась замовниками.

Державне регулювання у сфері
телекомунікацій здійснює Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, яка неодноразово
виносила попередження операторам
телекомунікацій щодо незаконності
нав'язування додаткових послуг
споживачам.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції що умови укладених
договорів належним чином виконані
підприємством позивача, отже
відсутні підстави для нарахування
вартості телекомунікаційних послуг на
супутникові приймальні станції.

Щодо скасування пункту 5 вимоги від
03.09.2013 року №06-25/9370, колегія суддів
зазначає наступне.

Так, пунктом 5 вимоги зобов'язано
позивача забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП ХОРТПЦ
витрат, безпідставно понесених
підприємством на навчання
секретаря-діловода в сумі 4500,00 грн.

В акті перевірки фінансовою інспекцією
зазначено, що згідно з наданими до
ревізії документами та даними
бухгалтерського обліку, за період з
01.04.2011р. по 31.12.2011р. ДП ХОРТПЦ
перераховано на розрахунковий рахунок
Харківський інститут бізнесу і
менеджменту (далі за текстом - ХІБМ)
грошових коштів в загальній сумі 4500,00
грн., в тому числі: станом на 22.07.2011р. -
2250,00 грн.; станом на 28.10.2011р. - 2250,00
гривень. Зазначені перерахування
грошових коштів ДП ХОРТПЦ проводились
відповідно до договору, укладеному
об'єктом контролю з ХІБМ від 14.06.2011р.
№29/2011 за навчання студентки ОСОБА_8 за
заочною формою навчання
освітньо-кваліфікаційного рівня
спеціаліст по спеціальності "фінанси".
Договір від 14.06.2011р. №29/2011 укладено між
ХІБМ в особі ректора Бондаренка М.І. та
ДП ХОРТПЦ в особі в.о. директора
Дергільова О.І. Пунктом 4.2 договору від
14.06.2011р. №29/2011 передбачено, що загальна
вартість освітньої послуги становить
4500,00 гривень. До ревізії надано заяву
секретаря-діловода ДП ХОРТПЦ ОСОБА_8
від 20.07.2011р. на ім'я керівника
підприємства Дергільова О.І. з
проханням сплатити за навчання на 5
курсі ХІБМ вартість в сумі 4500,00 гривень.

З матеріалів справи убачається, що
кошти на навчання ОСОБА_8 перераховані
згідно рахунків від 17.06.2001р. №4 на суму
2250,00 грн. та від 20.10.2011р. №5 на суму 2250,00
грн., які складені ХІБМ.

В акті ревізії зазначено, що згідно з
п.7.17 "Колективного договору ДП ХОРТПЦ
на 2011-2012 роки", затвердженого
протоколом конференції трудового
колективу від 21.12.2010р. №1,
зареєстрованим Дзержинським районним
управлінням праці і соціального
захисту населення м. Харкова за №3109 від
28.12.2010р., з метою створення резерву
керівного складу та технічного
персоналу адміністрація
зобов'язується проводити навчання
працівників у профільних вищих та
середніх спеціальних учбових закладах
за рахунок підприємства.

Згідно Списків кандидатів для
зарахування до кадрового резерву на
посаду директора Харківського
обласного радіотелевізійного
передавального центру на 2011р., 2012р. та
2013 р., які затверджені в.о. керівників ДП
ХОРТПЦ (ОСОБА_26 на 2011 рік та ОСОБА_27 на
2012 та 2013 року) та погоджені з Головою
Харківської обласної державної
адміністрації Добкіним М.М. на 2011 та 2012
роки, з Головою адміністрації
Дзержинського району Харківської
міської ради Котковським В.Р. на 2013 рік.
Інших документів щодо складу кадрового
резерву Підприємства (керівного складу
та технічного персоналу) до ревізії не
надано. Відповідно до інформації,
наведеної в Списках кандидатів для
зарахування до кадрового резерву
керівного складу ДП ХОРТПЦ в 2011-2013
роках зараховані лише три працівники -
ОСОБА_2, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Отже,
секретар-діловод ДП ХОРТПЦ ОСОБА_8 не
була зарахована до кадрового резерву
підприємства по керівному складу та
технічному персоналу.

Крім того, фінансовою інспекцією в акті
перевірки зазначено, що вищий
навчальний заклад ХІБМ - не являється
профільним для ДП ХОРТПЦ.

Діючим колективним договором ДП ХОРТПЦ
в розділі "Соціальні пільги, гарантії,
компенсації" передбачена можливість
проведення навчання працівників у
профільних вищих і середніх
спеціальних учбових закладах за
рахунок підприємства. Доцільність
навчання того чи іншого працівника
визначається спільно адміністрацією
підприємства і профспілковим
комітетом. Цей захід проводиться з
метою створення на підприємстві
кадрового резерву (Т.1 а.с. 96-99).

Створення внутрішнього кадрового
резерву необхідно для більш якісного
забезпечення підприємства
підготовленими співробітниками,
готовими у разі необхідності вести не
тільки свою ділянку роботи, але й інші -
по суміжних напрямках. Наявність у
внутрішньому кадровому резерві
підготовлених фахівців підприємства
дозволяє значно знизити витрати на
підбір і адаптацію нових працівників, а
також побудувати систему інвестицій у
розвиток персоналу, що в свою чергу
значно підвищує нематеріальну
мотивацію працівників і сприяє їх
закріпленню на підприємстві. Крім того,
наявність підготовленого внутрішнього
кадрового резерву дозволяє значно
знизити ризики підприємства при
захворюванні ключових співробітників
або виникнення інших непередбачених
обставин.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, підприємство позивача надає
послуги в сфері телекомунікацій, тобто,
поряд з технічними працівниками є
потреба у наявності посад
адміністративно-управлінського
персоналу: бухгалтерів, фінансистів,
економістів, юристів тощо. Специфіка
роботи бухгалтерії, економістів та
фінансистів пов'язана із складанням
термінової звітності, за прострочення
надання якої встановлені штрафні
санкції для підприємства.

Так, ДП ХОРТПЦ проводило оплату
навчання ОСОБА_8, відповідно до
договору №29/2011, укладеному 14.06.2011р. з
Харківським інститутом бізнесу та
менеджменту III рівня акредитації, за
заочною формою навчання
освітньо-кваліфікаційного рівня -
спеціаліст, по спеціальності "фінанси".

На спільному засіданні адміністрації
та профспілкового комітету за заявою
серкетаря-діловода ОСОБА_8
обговорювалось питання сплати за її
навчання на 5-му курсі за рахунок ДП
ХОРТПЦ, що підтверджується Протоколом
від 20.07.2011р. № 8. Зазначене питання
ухвалено одноголосно.

Відповідно до Положення про формування
кадрового резерву керівників
державних підприємств, установ та
організацій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1912
від 18.10.1999р. на ДП ХОРТПЦ щорічно
оформлюються та узгоджуються Списки
кандидатів для зарахування до
кадрового резерву на посаду директора
ДП ХОРТПЦ, які подаються до Концерну
РРТ.

Письмове визначення переліку
кандидатів на внутрішній резерв посад,
визначених штатним розкладом по
підприємству, законодавством не
передбачено. Крім того, законодавчо не
передбачені терміни створення такого
резерву.

У зв'язку з тим, що посади бухгалтера,
економіста, фінансиста, юриста не є
керівними посадами, тому працівники,
які займають ці посади або претендують
на них, не можуть бути зарахованими до
кадрового резерву керівного складу.

Таким чином, секретар-діловод ДП ХОРТПЦ
ОСОБА_8 не повинна була бути
зарахованою до кадрового резерву
підприємства по керівному складу та
технічному персоналу.

Пункт 7.2 діючого у 2011 році Статуту
підприємства передбачав, що чистий
прибуток Підприємства, який
залишається після покриття
матеріальних та прирівняних до них
витрат, витрат на оплату праці, оплати
відсотків по кредитах банків, внесків
передбачених законодавством України,
податків, інших платежів до бюджету,
відрахувань у загальний фонд розвитку
мереж телебачення та радіомовлення, на
утримання Виконавчої дирекції
Концерну РРТ та інші фонди Концерну
РРТ, утворені рішенням Правління
концерну, залишається у повному його
розпорядженні.

Отже, сплата за навчання ОСОБА_8 у
розмірі 4500,00 грн. проводилась за
рахунок прибутку, який залишається в
розпорядженні підприємства після
оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
скасування п.5 оскаржуваної вимоги.

Щодо скасування п. 6 вимоги від 03.09.2013
року №06-25/9370, колегія суддів зазначає
наступне.

З матеріалів справи убачається, що
пунктом 6 вимоги зобов'язано ХОРТПЦ
забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок позивача зайво
виплачену заробітну плату водіям ДП
ХОРТПЦ в загальній сумі 130767,43 грн., в
тому числі: внаслідок необґрунтованої
виплати доплати за розширену зону
суміщення професій в сумі 13161,77 грн.,
внаслідок необґрунтованої виплати
надбавки за класність в сумі 2574,20 грн.

Ревізією з питання дотримання
законодавства при встановленні,
нарахуванні та виплаті доплати за
розширення зони обслуговування або
збільшення обсягу робіт встановлено,
що згідно з Додатком №3 до Колективних
договорів, які діяли в період з 01.01.2009р.
по 31.03.2013р. "Перелік доплат і надбавок до
тарифних ставок і посадових окладів та
порядок встановлення їх розмірів", за
розширення зони обслуговування або
збільшення обсягу робіт передбачено
доплату одному працівнику (не обмежену
максимальними розмірами), яка
визначається наявністю одержаної
економії за тарифними ставками і
окладами, які могли б виплачуватись при
нормативній чисельності працівників.

Згідно з даними щодо нормативної
чисельності працівників підприємства
станом на 09.08.2013р. їх фактична
чисельність за період 2011 - 2012 років та І
кварталу 2013 року менша за нормативну.
Однак, ревізією встановлено, що п'яти
водіям ДП ХОРТПЦ в період з 01.01.2009р. по
31.03.2013р., на підставі відповідних
наказів щодо затверджень штатних
розписів, в яких визначені всі доплати
та надбавки, здійснювалась доплата за
розширену зону обслуговування та
збільшення обсягу робіт в розмірах від
5% до 70% щомісяця за фактично
відпрацьований час.

При цьому, відповідач вважає, що
відповідно до роз'яснень Міністерства
праці та соціальної політики, наданих в
листі від 27.07.2009р. №426/13/84-09, якими
зазначено, що під розширенням зони
обслуговування або збільшенням обсягу
виконуваних робіт слід розуміти
виконання поряд зі своєю основною
роботою, обумовленою трудовим
договором, додаткового обсягу робіт за
однією й тією ж професією або посадою,
за специфікою роботи водій не може
працювати на двох автомобілях
одночасно, доплата за розширення зони
обслуговування або за збільшення
обсягу робіт такій категорії
працівників не може бути встановлена.

За висновками відповідача, викладеними
в акті ревізії, водіям ДП ХОРТПЦ
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та
ОСОБА_19 за період з 01.01.2009р. по 31.03.2013р.
здійснено безпідставне нарахування та
виплата доплати за розширення зони
обслуговування та збільшення обсягу
робіт на загальну суму 115031,46 грн., в тому
числі: за 2009 рік на суму 10955,80 грн., за 2010
рік на суму 32922,81 грн., за 2011 рік на суму
35581,02 грн., за 2012 рік на суму 27266,37 грн., за
І квартал 2013 року - 8305,51 гривень.

Згідно з наданими до ревізії штатними
розписами, первинними документами та
Довідкою про працівників, працюючих за
сумісництвом в ДП ХОРТПЦ за період з
01.01.2009р. по 31.03.2013р. від 23.05.2013р. №644, на
Підприємстві працюючих за
сумісництвом не було.

За період з 01.01.2009р. по 01.10.2011р., водій
легкового автомобілю ОСОБА_19 отримував
доплату за суміщення професії (посади)
за виконання роботи по ремонту
автомобілів.

Згідно з Додатком №3 до Колективних
договорів, які діяли в період з 01.01.2009р.
по 31.03.2013р. "Перелік доплат і надбавок до
тарифних ставок і посадових окладів та
порядок встановлення їх розмірів", за
суміщення професій (посад) передбачено
доплату одному працівнику (не обмежену
максимальними розмірами), яка
визначається наявністю одержаної
економії за тарифними ставками і
окладами працівників, які суміщають
посади.

Шляхом співставлення особового
рахунку водія легкового автомобілю
ОСОБА_19 з даними штатних розписів ДП
ХОРТПЦ за період з 01.01.2009р. по 31.03.2013р.,
встановлено, що вказаному працівнику
нараховувалась доплата за суміщення
професій (посад) без наявності економії
за тарифною ставкою (посадовим окладом)
вільної посади. Крім того, штатними
розписами ДП ХОРТПЦ, які діяли в період,
що підлягає ревізії, не передбачено
посаду "виконавець робіт по ремонту
автомобілів".

Згідно з представленим до ревізії
Переліком доплат та надбавок, які
встановлені працівникам підприємства
з 01.12.2006р., без номера та дати,
затвердженого колишнім директором ДП
ХОРТПЦ ОСОБА_20 та погодженим з головою
профспілки Підприємства Галушка О.В.,
доплату за суміщення професій (посад)
водій легкового автомобілю ОСОБА_19
отримував з 01.12.2006 року в розмірі 70% від
посадового окладу або в сумі 470,00
гривень.

Відповідно ст.15 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995р. №108/95-ВР форми
і системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною,
галузевими (міжгалузевими) і
територіальними угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, роботодавець зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються з
урахуванням вимог, передбачених
частиною першою цієї статті.

Оплата праці працівників підприємства
здійснюється в першочерговому порядку.
Всі інші платежі здійснюються
підприємством після виконання
зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
колективні договори і угоди" від
01.07.1993р. №3356-ХІІ умови колективних
договорів і угод, укладених відповідно
до чинного законодавства, є
обов'язковими для підприємств, на які
вони поширюються, та сторін, які їх
уклали.

Умови колективних договорів або угод,
що погіршують порівняно з чинним
законодавством становище працівників,
є недійсними, і забороняється включати
їх до договорів і угод.

Забороняється включати до трудових
договорів умови, що погіршують
становище працівників порівняно з
чинним законодавством, колективними
договорами та угодами.

Доплати за поєднання професій (посад)
не встановлюються в тих випадках, коли
поєднувана робота передбачена в нормах
трудових витрат, обумовлена трудовим
договором (входить в круг обов'язків
працівника) або доручається
працівникові у встановленому
законодавством порядку у зв'язку з
недостатньою завантаженістю проти
норм трудових витрат, що діють, по
основній роботі.

Колегія суддів зазначає, що згідно з
розрахунковими листами, приєднаними до
матеріалів справи водію ОСОБА_19 за
період з 01.01.2009р. по 30.09.2011р.
безпідставно нараховано та виплачено
доплати за суміщення професій (посад)
без наявності економії за тарифною
ставкою (посадовим окладом) вільної
посади, в загальній сумі 13161,77 грн., в
тому числі: за 2009 рік - 4473,92 грн., за 2010
рік - 4987,90 грн., за 9 місяців 2011 року - 3699,95
грн., чим порушено вимоги ст.15 Закону
України "Про оплату праці" від 24.03.1995р.
№108/95-ВР, ст. 5 Закону України "Про
колективні договори і угоди" від
01.07.1993р. №3356-ХІІ, Додатку 3 "Перелік
доплат і надбавок до тарифних ставок і
посадових окладів та порядок
встановлення їх розмірів" до
Колективного договору ДП ХОРТПЦ на
2008-2009 роки та на 2011-2012 роки та умов п. 12
Постанови Ради Міністрів СРСР від
04.12.1981 №1145 "О порядке и условиях
совмещения профессий (должностей)".

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що п. 6 вимоги про
зобов'язання позивача повернути на
розрахунковий рахунок підприємства
зайво сплачену заробітну плату водіям
ДП ХОРТПЦ внаслідок виплати за
суміщення професій в сумі 13161,77 грн.
прийнято відповідачем правомірно, тому
постанова суду першої інстанції в цій
частині підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
відмову в задоволенні зазначених
вимог.

Ревізія дотримання законодавства при
встановленні, нарахуванні та виплаті
надбавки за класність водіям ДП ХОРТПЦ
проведена вибірковим способом за
період з 01.11.2011р. по 31.01.2013р. шляхом
звіряння розрахункових листів, табелів
обліку робочого часу, даних подорожніх
листів щодо фактичного відпрацювання
робочих годин працівників в якості
водіїв. Згідно з Додатком №3 до
Колективного договору ДП ХОРТПЦ на
2011-2012 роки "Перелік доплат і надбавок до
тарифних ставок і посадових окладів та
порядок встановлення їх розмірів",
водіям встановлена надбавки за
класність у розмірі: 1 клас - 25%
посадового окладу, 2 клас - 10% посадового
окладу. Порушень з даного питання не
вставлено.

Однак, при звірянні розрахункових
листів, табелів обліку робочого часу,
даних подорожніх листів, щодо
фактичного відпрацювання робочих
годин працівників в якості водіїв,
встановлено, що водій вантажного
автомобілю 2 класу цеху №1 (с. Таранівка)
ОСОБА_22 за період з 01.04.2011р. по 31.03.2013р. не
кожний місяць здійснював виїзди на
автомобілі.

Так, в періодах серпень - жовтень 2011
року, лютий - грудень 2012 року та січень -
лютий 2013 року, водієм 2 класу ДП ХОРТПЦ
ОСОБА_22 не складались подорожні листи
та не списувалось пальне, тобто,
вказаний працівник у визначені періоди
не працював у якості водія. При цьому,
йому нараховувалась та сплачувалась
надбавка за класність у розмірі 10
відсотків до посадового окладу.

Як убачається із матеріалів справи,
водіям ДП ХОРТПЦ, в періоді, який
підлягав ревізії, нараховувалась
доплата за розширену зону
обслуговування та збільшення обсягу
робіт. Вона була встановлена наказом
директора в 2003 році. В той період,
згідно наданих штатних розписів, в
штатному розписі ДП ХОРТПЦ в
автотранспортній групі враховувалось
п'ять посад : один механік та чотири
водія, при цьому, одна посада була
вакантна, у зв'язку з чим виникла
економія фонду заробітної плати, яка
частково розподілялась на доплату
водіям за розширену зону
обслуговування.

З метою підтвердження факту того, що
водієм 2 класу ДП ХОРТПЦ ОСОБА_22 не
здійснювались виїзди на
автомобільному транспорті
підприємства у періоди серпня - жовтня
2011 року, лютого - грудня 2012 року та січня
- лютого 2013 року, надані питання
начальнику автотранспортної групи
Підприємства Середі П.М. від 17.06.2013 року.
Згідно з поясненням начальника
автотранспортної групи Підприємства
Середи П.М. від 17.06.2013, в період з серпня
по жовтень 2011 року автомобіль ЛуАЗ 969М,
державний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_22,
знаходився на ремонті на території
цеху №1 (с. Таранівка). Терміни ремонту
обумовлюються тим, що автомобіль цієї
марки був давно знятий з виробництва, а
завод у м. Луцьк припинив свою
діяльність. За період з лютого 2012 року
по лютий 2013 року автомобіль не
виїжджав.

Водію ОСОБА_22 за період з 01.08.2011р. по
31.10.2011р., з 01.02.2012р. по 31.12.2012р. та з 01.01.2013р.
по 28.02.2013р. нараховано надбавки за
класність за час, в який він не працював
в якості водія (подорожні листи не
виписувались), що призвело до
необґрунтованого нарахування
заробітної плати в загальній сумі 2574,20
грн. (в т.ч. за 2011 рік в сумі 502,57 грн., за
2012 рік в сумі 1674,77 грн., за І квартал 2013
року в сумі 396,86 грн.) та здійснено
нарахувань та перерахувань єдиного
внеску на заробітну плату в сумі 948,85
грн. (в т.ч. за 2011 рік в сумі 185,25 грн., за
2012 рік в сумі 617,32 грн., за І квартал 2013
року в сумі 146,28 грн.) і є порушенням
вимог Додатку №3 до Генеральної угоди
між Кабінетом міністрів України,
всеукраїнськими об'єднаннями
організацій роботодавців і
підприємців та всеукраїнськими
профспілками і профоб'єднаннями на
2008-2009 роки від 15.04.2008 та вимог Додатку №3
до Генеральної угоди про регулювання
основних принципів і норм реалізації
соціально-економічної політики і
трудових відносин в Україні на 2010-2012
роки, укладеної між Кабінетом
міністрів України та Федерацією
професійних спілок України від 09.11.2010
року, ч.1,ч.5 ст. 9 Закону України від
16.07.1999р. №996-XIV.

З метою підтвердження факту того, що
водієм 2 класу ДП ХОРТПЦ ОСОБА_22 не
здійснювались виїзди на
автомобільному транспорті
підприємства у періоди серпня - жовтня
2011 року, лютого - грудня 2012 року та січня
- лютого 2013 року, надані питання
начальнику автотранспортної групи
Підприємства Середі П.М. від 17.06.2013 року.
Згідно з поясненням начальника
автотранспортної групи Підприємства
Середи П.М. від 17.06.2013, в період з серпня
по жовтень 2011 року автомобіль ЛуАЗ 969М,
державний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_22,
знаходився на ремонті на території
цеху №1 (с. Таранівка). Терміни ремонту
обумовлюються тим, що автомобіль цієї
марки був давно знятий з виробництва, а
завод у м. Луцьк припинив свою
діяльність. За період з лютого 2012 року
по лютий 2013 року автомобіль не
виїжджав.

Водію ОСОБА_22 за період з 01.08.2011р. по
31.10.2011р., з 01.02.2012р. по 31.12.2012р. та з 01.01.2013р.
по 28.02.2013р. нараховано надбавки за
класність за час, в який він не працював
в якості водія (подорожні листи не
виписувались), що призвело до
необґрунтованого нарахування
заробітної плати в загальній сумі 2574,20
грн. (в т.ч. за 2011 рік в сумі 502,57 грн., за
2012 рік в сумі 1674,77 грн., за І квартал 2013
року в сумі 396,86 грн.) та здійснено
нарахувань та перерахувань єдиного
внеску на заробітну плату в сумі 948,85
грн. (в т.ч. за 2011 рік в сумі 185,25 грн., за
2012 рік в сумі 617,32 грн., за І квартал 2013
року в сумі 146,28 грн.) і є порушенням
вимог Додатку №3 до Генеральної угоди
між Кабінетом міністрів України,
всеукраїнськими об'єднаннями
організацій роботодавців і
підприємців та всеукраїнськими
профспілками і профоб'єднаннями на
2008-2009 роки від 15.04.2008 та вимог Додатку №3
до Генеральної угоди про регулювання
основних принципів і норм реалізації
соціально-економічної політики і
трудових відносин в Україні на 2010-2012
роки, укладеної між Кабінетом
міністрів України та Федерацією
професійних спілок України від 09.11.2010
року, ч.1,ч.5 ст. 9 Закону України від
16.07.1999р. №996-XIV.

Під час розгляду справи встановлено, що
за весь період, що підлягав ревізії,
водії ДП ХОРТПЦ поряд зі своєю основною
роботою водія, виконували обов'язки
механіків, ремонтників, вантажників та
експедиторів.

Згідно розділу 5 "Оплата праці" діючих
Колективних договорів ДП ХОРТПЦ за
період, що перевірявся, конкретні
розміри та порядок виплати доплат та
надбавок встановлювався згідно з
"Переліком доплат і надбавок до
тарифних ставок і посадових окладів та
порядком встановлення їх розмірів".
Вказаним Переліком та порядком
передбачено доплату водіям за
класність у розмірі 10% посадового
окладу за другий клас та 25% посадового
окладу - за перший клас.

Так, ОСОБА_22 виконував свої обов'язки
відповідно до посадової інструкції
водія. Оплата праці водію вантажного
автомобілю 2 класу цеху №1 (с. Таранівка)
ОСОБА_22 проводилась згідно табелю
обліку робочого часу з урахуванням
доплат і надбавок, оскільки саме цей
документ є підставою для нарахування
заробітної плати.

Виплата здійснена відповідно до умов
Закону України "Про оплату праці" та
Колективного договору працівників ДП
ХОРТПЦ.

Статтями 62, 65 Кодексу законів про
працю в України визначено, що
надурочні роботи, як правило, не
допускають вичерпний перелік випадків,
коли можуть бути застосовані надурочні
роботи, визначений ст. 62 КЗпП України та
зазначено, що у разі коли за характером
виробництва неможливе додержання
законодавчої норми робочого часу в
установленому обліковому періоду і
неминуча необхідність надурочного
робочого часу, графіки роботи
(змінності) повинні розроблятися з
таким розрахунком, щоб норма
надурочного часу не перевищувала 120
годин на рік.

Крім того, зазначені питання вже
виникали під час попередньої ревізії,
яка проводилась на підприємстві
позивача, за результатами якої
складався відповідний акт від 25.03.2011
року за № 06-12/46, який міститься в
матеріалах справи. На вимогу
ревізійного органу ДП ХОРТПЦ
надавались пояснення від 16.03.2011 року,
які були враховані під час складання
попереднього акту перевірки, у зв'язку
із чим, нарахування надбавок водіям не
визнавалось як порушення.

В кожному штатному розписі доплати та
надбавки до посадових окладів
працівників підтверджувались і
оформлювались належним чином.

Отже, твердження відповідача про те, що
водіям ДП ХОРТПЦ ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за період з
01.01.2009р. по 31.03.2013р. здійснено
безпідставне нарахування та виплата
доплати за розширення зони
обслуговування та збільшення обсягу
робіт на загальну суму 115031,46 грн. є
недоведеними.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що вимога про
зобов'язання позивача повернути на
розрахунковий рахунок підприємства
зайво сплачену заробітну плату водіям
ДП ХОРТПЦ, а саме: внаслідок виплати
доплати за розширену зону
обслуговування в сумі 115031,46 грн.,
внаслідок виплати надбавки за
класність в сумі 2574,20 грн. є не
обґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню.

Пунктом 7 вимоги зобов'язано позивача
забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок ДП ХОРТПЦ зайво
виплачену заробітну плату внаслідок
необґрунтованої виплати доплати за
розширену зону обслуговування в сумі
24995,12 грн.

Ревізією ґрунтовності призначення та
сплати доплати за розширення зони
обслуговування або збільшення обсягу
робіт встановлено факт завищеного
нарахування та виплати вказаної
доплати інженеру-енергетику 2
категорії (в подальшому - провідний
інженер служби головного енергетика)
ОСОБА_23

В акті ревізії зазначено, що впродовж
2009-2012 років та І кварталу 2013 року, на
підставі наказів директора ДП ХОРТПЦ
від 09.12.2005р. №113 та від 09.12.2005р. №132-к,
інженеру-енергетику 2 категорії ОСОБА_23
встановлено доплату до посадового
окладу в розмірі 25% за розширену зону
обслуговування. Пунктом 6 Наказу
директора ДП ХОРТПЦ від 09.12.2005р. №113
передбачено, що для забезпечення
виконання Розпорядження Концерну РРТ
від 01.12.2005р. №53/10, в разі відсутності
інженера-електроніка ОСОБА_24, його
обов'язки щодо узагальнення та
розміщення інформації на веб-сайті
підприємства, подачі її до Концерну
РРТ, тощо, покладаються на
інженера-енергетика 2 к. ОСОБА_23

В ході ревізії суцільно, за період з
01.01.2009р. по 31.03.2013р. перевірено табелі
обліку робочого часу щодо фактичних
виходів на роботу інженера-електроніка
ДП ХОРТПЦ ОСОБА_24 та зафіксовані дні,
коли він знаходився у тарифній
відпустці, відрядженнях, відпустках за
власний рахунок.

Відповідач зазначає, що виходячи з
кількості днів фактично
відпрацьованого робочого часу
інженера-електроніка ДП ХОРТПЦ ОСОБА_24
за період з 01.01.2009р. по 31.03.2013р., в ході
ревізії проведено перерахунок доплати
за розширення зони обслуговування або
збільшення обсягу робіт
інженеру-енергетику 2 категорії (в
подальшому - провідний інженер служби
головного енергетика) ОСОБА_23 за період
2009-2012 років та І кварталу 2013 року і
встановлено завищення витрат
підприємства на оплату праці в
загальній сумі 24995,12 грн., в тому числі:
за 2009 рік - 4883,67 грн., за 2010 рік - 5169,71 грн.,
за 2011 рік - 5711,47 грн., за 2012 рік - 6586,89 грн.,
за І квартал 2013 року - 2643,38 гривень, чим
порушено вимоги ст.15 Закону України
"Про оплату праці" від 24.03.1995р. №108/95-ВР,
ст. 5 Закону України "Про колективні
договори і угоди" від 01.07.1993р. №3356-ХІІ,
розділу 5 до Колективних договорів ДП
ХОРТПЦ на 2008-2009 роки та на 2011-2012 роки та
наказ керівника підприємства від
09.12.2005р. №113.

Розпорядженням Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення" від 01.12.2005р. № 53/10 "Щодо
створення та інформаційного
наповнення веб-сайтів", на виконання
протокольного доручення (п.3.1.)
протоколу оперативної наради
Держзв'язку № 40 від 15.11.2005р., з метою
виконання розпорядження Держзв'язку №
47 від 16.11.2005р. директора підприємств
повинні були забезпечити створення
веб-сайту підприємства та визначити
відповідальних осіб, на яких буде
покладено обов'язки з обробки,
узагальнення та розміщення інформації
на Інтернет-сайті підприємства та
подачі інформації до Концерну РРТ.

Згідно наказу ДП ХОРТПЦ № 113 від 09.12.2005р.
"Щодо інформаційного наповнення
веб-сайту підприємства"
відповідальними за розміщення
інформації на Інтернет - сайті
Харківського ОРТПЦ призначені інженер
- електронік ОСОБА_24 та
інженер-енергетик 2 к. ОСОБА_23

Наказом № 132-К від 09.12.2005 року "З
особового складу" внесені зміни до
штатного розкладу та встановлені
доплати за розширену зону
обслуговування інженеру - електроніку 1
кат. ОСОБА_24 та інженеру-енергетику 2
кат. ОСОБА_23

З матеріалів справи убачається, що
доплата за розширену зону
обслуговування та додатковий обсяг
робіт виплачувалася ОСОБА_23 не тільки
за розміщення інформації на
Інтернет-сайті підприємства та подачі
інформації до Концерну РРТ, а й за
обслуговування електронних засобів
зв'язку АУП.

Організація оплати праці на
підприємствах унормована, зокрема,
Законом України "Про оплату праці" від
24.03.1995р. № 108/95-ВР, із змінами та
доповненнями.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
оплату праці", форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні
сітки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною, галузевими
(міжгалузевими) і територіальними
угодами. У разі, коли колективний
договір на підприємстві не укладено,
роботодавець зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Частинами 2 та 3 зазначеної статті 15
передбачено, що конкретні розміри
тарифних ставок (окладів) і відрядних
розцінок робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються з
урахуванням вимог, передбачених
частиною першою цієї статті. Оплата
праці працівників підприємства
здійснюється в першочерговому порядку.
Всі інші платежі здійснюються
підприємством після виконання
зобов'язань щодо оплати праці.

Крім того, статтею 5 Закону України "Про
колективні договори і угоди" від
01.07.1993р. № 3356-XII, із змінами та
доповненнями, визначено, що умови
колективних договорів і угод,
укладених відповідно до чинного
законодавства, є обов'язковими для
підприємств, на які вони поширюються,
та сторін, які їх уклали.

Умови колективних договорів або угод,
що погіршують порівняно з чинним
законодавством становище працівників,
є недійсними, і забороняється включати
їх до договорів і угод.

Забороняється включати до трудових
договорів умови, що погіршують
становище працівників порівняно з
чинним законодавством, колективними
договорами та угодами.".

Розділом 5 Колективного договору
ХОРТПЦ на 2008-2009рр. та розділом 5
Колективного договору ХОРТПЦ на 2011-2012
роки передбачалось, що Адміністрація
зобов'язується, зокрема, встановлювати
конкретні розміри та порядок виплати
доплат і надбавок згідно з "Переліком
доплат і надбавок до тарифних ставок і
посадових окладів та порядок
встановлення їх розмірів" (Додаток № 3).
Встановлення доплат та надбавок
погоджувати з ПК. (п. 5.3.).

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, зазначене питання вже
виникало під час попередньої ревізії,
яка проводилась на підприємстві
позивача, за результатами якої
складався відповідний акт від 25.03.2011
року за № 06-12/46, який міститься в
матеріалах справи. Під час перевірки
керівником ДП ХОРТПЦ надавалась
відповідь, з якої вбачається, що,
зокрема, інженеру-енергетику ОСОБА_23,
нараховувалась надбавки за додаткову
роботу на протязі періоду, який
підлягав ревізії, які були враховані
під час складання попереднього акту
перевірки, у зв'язку із чим,
нарахування надбавки ОСОБА_23у
висновках перевірки не зазначалось як
порушення.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що виплата доплати
ОСОБА_23 обґрунтована та проведена
підприємством позивача відповідно до
норм зазначених Законів.

Щодо скасування пункту 9 вимоги
колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 9 вимоги № 06-25/9370 від 03.09.2013р.
контролюючим органом зобов'язано
позивача забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок позивача зайво
виплаченої премії працівникам ДП
ХОРТПЦ в загальній сумі 12557,85 грн.

Відповідачем зазначено, що згідно
з наданими до ревізії наказами про
дисциплінарні стягнення та довідкою
начальника договірно-правового
відділу ДП ХОРТПЦ від 27.05.2013р. №654, за
період, який підлягає ревізії
оголошувались догани на підставі 2
наказів по підприємству, а саме: від
29.02.2012р. №17-К та від 14.06.2012р. №46-к.

Шляхом порівняння особових рахунків
працівників, яким оголошено догану, з
відповідними наказами на винесення
догани, встановлено випадок
нарахування премії під час дії наказу
про оголошення догани.

Як убачається із матеріалів справи,
згідно з наказом по ДП ХОРТПЦ від 29.02.2012
№17-К, оголошено догану начальнику
юридичного відділу підприємства
ОСОБА_1 за результатами перевірки
прокуратури м.Харкова. Згідно з
представленим до ревізії наказом по ДП
ХОРТПЦ від 27.03.2012р. №20-к, з начальника
юридичного відділу підприємства
ОСОБА_1 знято догану станом на 27 березня
2012 року. Однак, на підставі наказу по
підприємству від 30.03.2012р. №49,
начальнику юридичного відділу ДП
ХОРТПЦ ОСОБА_1 за березень 2013 року (19
робочих днів) нараховано та виплачено
премію в сумі 1179,09 грн., що підтверджено
записом в розрахунковому листку за
вказаний період. Враховуючи, що догану
з ОСОБА_1 знято з 27.03.2012р., розмір премії,
нарахованої та виплаченої під час дії
догани складає 930,85 грн., чим порушено
вимог ст. 151 Кодексу законів про працю,
п.3.4.Додатку 4 до Доповнення до
колективного договору ДП ХОРТПЦ на
2011-2012 роки "Положення про преміювання
працівників підприємства",
затвердженого на конференції
трудового колективу ХОРТПЦ протоколом
№1 від 25.01.2012 року та призвело до
необґрунтованих витрат Підприємства в
означеній сумі.

Також проведеною ревізією з питання
ґрунтовності надання премій
працівникам підприємства за період
2011-2012 років встановлено факти
нарахування та виплати додаткових
премій за неналежно оформленими
рапортами, які не мали у своєму тексті
дат складання (або дата складання
суперечила змісту рапорту). Згідно з
поясненням, наданим головним
бухгалтером ДП ХОРТПЦ Плужнік Т.В. від
03.06.2013р., згідно з п.1.2. Колективного
договору, відповідно до письмових або
усних розпоряджень директора ДП ХОРТПЦ
працівники виконують ті чи інші
завдання, які не входять до їх
посадових інструкцій. Кожне із цих
завдань є важливим для забезпечення
виробничого процесу, дотримання норм
охорони праці та поліпшення її умов,
режиму підприємства, тощо. Результати
виконання цих завдань відображаються у
рапортах начальників підрозділів ДП
ХОРТПЦ, на підставі яких і відбувається
преміювання того чи іншого робітника.
Наприкінці кожного місяця на підставі
рапортів директором визначається
розмір премії, що відображається у
наказі.

В акті відповідачем зазначено, що в
ході ревізії виявлені рапорти, які
зовсім не мають дати та не надають
можливості підтвердити реальність
виконання позапланових обсягів робіт.
До ревізії надано рапорт начальника
автотранспортної групи Середи П.М. без
номеру та дати щодо преміювання
працівників ОСОБА_16 та ОСОБА_25 за
виконання робіт з ремонту автомобілю
без зазначення конкретного періоду
ремонту. Також, на підставі зазначеного
рапорту премійовано начальника
автотранспортної групи Середу П.М., по
якому відсутня інформація щодо
виконаних ним додаткових позапланових
робіт. Аналогічні рапорти без дат
складені головним бухгалтером Плужнік
Т.В. та начальником автотранспортної
групи Середою П.М.

Загалом, на думку відповідача, по
неналежним чином оформлених рапортах
за період з травня 2011 року по травень 2012
року необґрунтовано виплачено премії
працівникам підприємства на загальну
суму 11627,00 грн., чим порушено п.1, п.2 ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999р. № 996-ХІV та п.2.1., 2.2 Положення
про документальне забезпечення
записів в бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. №88.

Відповідно до Статуту ДП ХОРТПЦ
управління підприємством здійснює
його директор, який самостійно вирішує
питання діяльності підприємства,
обирає форму і систему оплату праці,
установлює працівникам конкретні
розміри тарифних ставок, посадових
окладів, винагород, надбавок і доплат,
видає накази і доручення.

Згідно діючих на підприємстві в
періоді, який перевірявся, Колективних
договорів (розділ 5 "Оплата праці")
премії працівникам підприємства
нараховувались згідно з "Положенням
про преміювання працівників
підприємства".

Положення передбачає виплату премій за
виконання важливих та позапланових
завдань органу управління, дирекції
КРРТ та керівництва ХОРТПЦ, відповідно
до рішень органу управління, дирекції
КРРТ. При цьому, порядок та розмір
преміювання визначається відповідним
наказом керівника підприємства за
погодженням з профспілковим комітетом.

З протоколів спільних засідань
адміністрації та профспілкового
комітету підприємства за 2011 рік
вбачається, що питання нарахування
премій працівникам за виконання
додаткового обсягу робіт за відповідні
періоди, обговорювались на зазначених
засіданнях, а також в подальшому
оформлювались належним чином.

Економічні, правові та організаційні
засади оплати праці працівників, які
перебувають у трудових відносинах, на
підставі трудового договору з
підприємствами, установами,
організаціями усіх форм власності та
господарювання, а також з окремими
громадянами та сфери державного і
договірного регулювання оплати праці і
спрямований на забезпечення
відтворювальної і стимулюючої
функцій заробітної плати визначені
Законом України "Про оплату праці" від
24.03.1995р. № 108/95-ВР, із змінами та
доповненнями.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону,
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Розмір заробітної
плати залежить від складності та
умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей
працівника, результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначена структура заробітної
плати: Основна заробітна плата - це
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм
праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки).
Вона встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців; додаткова заробітна
плата - винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.; інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до приписів ст. 5 Закону
України "Про оплату праці", організація
оплати праці здійснюється на підставі:
законодавчих та інших нормативних
актів; генеральної угоди на
національному рівні; галузевих
(міжгалузевих), територіальних угод;
колективних договорів; трудових
договорів.

Згідно ст. 15 зазначеного Закону форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і
гарантій, передбачених законодавством,
генеральною, галузевими
(міжгалузевими) і територіальними
угодами. У разі, коли колективний
договір на підприємстві не укладено,
роботодавець зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його
відсутності - з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що діючим законодавством
України про оплату праці не
передбачено такої підстави для виплати
премій, як наявність або відсутність
рапортів.

Тобто, рапорт, складений у довільній
формі (так як законодавчо не визначена
форма рапорту), у разі його наявності -,
це лише пропозиція керівника
структурного підрозділу щодо
можливості преміювання осіб, які
виконували додаткові обсяги робіт.
Первинним документом, який визначає
розмір премії, є лише наказ директора.
Всі накази директора ДП ХОРТПЦ про
виплату премій за весь період, що
перевірявся, були належним чином
оформлені та погоджені з головою
первинної профспілкової організації
ХОРТПЦ після обговорення на спільному
засіданні адміністрації та профкому.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року №
996-ХІV передбачається, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи
(ч.1). Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

При цьому, стаття 1 цього ж Закону
визначає первинний документ як
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Пунктами 2.1. та 2.2 Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 передбачено, що первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі
первинні документи).

З матеріалів справи вбачається, що
первинним документом для нарахування
бухгалтерією підприємства премій
працівникам був наказ керівника,
узгоджений з профспілковим комітетом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що п. 9 вимоги в
частині зобов'язання позивача
забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок зайво
виплаченої премії працівникам ДП
ХОРТПЦ в загальній сумі 11627,00 грн. є
неправомірною.

Щодо скасування пункту 10 вимоги
колегія суддів зазначає наступне.

Так, пунктом 10 вимоги зобов'язано
позивача забезпечити відшкодування
внесків до державних цільових фондів
(єдиного внеску) та зарахувати в
рахунок майбутніх платежів кошти в
загальній сумі 67573,95 грн. внаслідок
безпідставного їх нарахування на суму
зайво нарахованої та виплаченої
заробітної плати.

На думку відповідача, безпідставне
нарахування премій, доплат, надбавок
спричинило зайве нарахування платежів
до Єдиного соціального внеску в
загальній сумі 67573, 95 грн.

Тобто, п.10. вимоги сформовано на
підставі сум , визначених в п.п.1,5,6,7,9
оскаржуваної вимоги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010
р. та п. п. 3.1.1 постанови Правління
Пенсійного фонду України "Про
затвердження Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 27.09.2010 р. №
21-5 базою для нарахування єдиного
соціального внеску є основна та
додаткова заробітна плата, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Базою для нарахувань, виходячи із акту
та вимоги, контролюючий орган зазначив
67573,95 коп. визначивши цю суму шляхом
обчислювання єдиного соціального
внеску у відсотках від заробітної
плати з урахуванням доплат та надбавок
внаслідок їх нарахування на суму зайво
нарахованої та виплаченої заробітної
плати.

Колегія суддів зазначає, що позивач , не
погодившись з п. 1,5,6,7,9, оскаржив їх в
судовому порядку. За результатами
судового розгляду справи оскаржувану
вимогу контролюючого органу визнано
правомірною на загальну суму 14092,62 грн.,
в тому числі : п.6 вимоги - на суму 13161,77
грн. та п.9 вимоги - на суму 920,85 грн., в
іншій частині вимогу скасовано.

За таких обставин, підприємство має
забезпечити відшкодування внесків до
державних цільових фондів ( єдиного
внеску) та зарахувати в рахунок
майбутніх платежів кошти внаслідок
безпідставного їх нарахування на суму
зайво нарахованої та виплаченої
заробітної плати в розмірі 14092,62 грн.

Разом з тим, оскільки позивач може
здійснити зарахування в рахунок
майбутніх платежів вказаних внесків в
добровільному порядку, тому п.10
оскаржуваної вимоги винесено
контролюючим органом передчасно.

Пунктом 15 вимоги зобов'язано ДП
ХОРТПЦ провести розрахунок дивідендів
від суми виявлених ревізією поршень,
які вплинули на заниження чистого
прибутку і, як наслідок - неповної
сплати до бюджету частини чистого
прибутку або дивідендів. Перерахувати
вказані дивіденди до Державного
бюджету України.

За результатами ревізії ДФІ
встановлено ряд порушень, про які
зазначено в попередніх розділах акта
та які вплинули на заниження чистого
прибутку і, як наслідок - неповної
сплати до бюджету частини чистого
прибутку або дивідендів в періоди, за
які виявлені порушення фінансової
дисципліни.

Відповідач зазначає, що з метою
проведення розрахунку частини чистого
прибутку або дивідендів, які
підлягають перерахуванню до бюджету,
станом на 06.08.2013р. надано запит
головному бухгалтеру ДП ХОРТПЦ Плужнік
Т.В. щодо проведення вказаного
розрахунку. Однак, головним
бухгалтером у проведенні перерахунку
частини прибутку, що перераховується
державними підприємствами до
державного бюджету, за результатами
ревізії відмовлено по причині
відсутності акту ревізії.

Порядок відрахування до
державного бюджету частини чистого
прибутку (доходу) визначений статтею 29
Бюджетного кодексу України, статтями 5
і 11 Закону України від 21.09.2006р. N 185-V "Про
управління об'єктами державної
власності" та постановою Кабінету
Міністрів України від 23.02.2011р. N 138 "Про
затвердження Порядку відрахування до
державного бюджету частини чистого
прибутку (доходу) державними
унітарними підприємствами та їх
об'єднаннями" (далі - Порядок N 138).

Відповідно до пункту 3 Порядку N 138,
частина чистого прибутку (доходу), що
підлягає сплаті до державного бюджету,
визначається державними унітарними
підприємствами та їх об'єднаннями
відповідно до форми розрахунку,
встановленої Державною податковою
службою, та зазначається у декларації з
податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку
(доходу) разом з фінансовою звітністю,
складеною відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку,
подається державними унітарними
підприємствами та їх об'єднаннями до
органів державної податкової служби у
строк, передбачений для подання
декларації з податку на прибуток
підприємств.

Наказом ДПА України від 16.05.2011р. N 285 "Про
затвердження форми Розрахунку частини
чистого прибутку (доходу), що підлягає
сплаті до державного бюджету
державними унітарними підприємствами
та їх об'єднаннями", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 31.05.2011р.
за N 346/19381, затверджено форму Розрахунку
частини чистого прибутку (доходу), що
підлягає сплаті до державного бюджету
державними унітарними підприємствами
та їх об'єднаннями (Розрахунок).

Таким чином, враховуючи викладене, в
умовах дії Податкового Кодексу
"частина чистого прибутку (доходу)" не є
податковим платежем, то, відповідно,
порядок виправлення помилок,
визначений статтею 50 Податкового
Кодексу, для уточнення показників
Розрахунку частини чистого прибутку
(доходу) не застосовується.

Частина чистого прибутку визначається
за результатами
фінансово-господарської діяльності та
розраховується за правилами
бухгалтерського обліку. Згідно пункту 4
Положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 3 "звіт про фінансові
результати", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.03.99р. N 87 (далі - П(С)БО-3), прибуток - це
сума, на яку доходи перевищують
пов'язані з ними витрати.

Чистий прибуток (збиток)
розраховується як алгебраїчна сума
прибутку (збитку) від звичайної
діяльності та надзвичайного прибутку,
надзвичайного збитку та податків з
надзвичайного прибутку (пункт 37
П(С)БО-3).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що п. 15 вимоги не
відповідає вищезазначеним правовим
актам.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позову про
скасування п.6 вимоги в частині
забезпечення надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
зайво виплаченої заробітної плати
внаслідок безпідставної виплати
доплати за суміщення професій в сумі
13161,77 грн. та про скасування п.9 вимоги в
частині забезпечення надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
зайво виплаченої премії працівнику ДП
ХОРТПЦ в сумі 930,85 грн. підлягає
скасуванню, з прийняттям в цій частині
нової постанови про відмову у
задоволенні позову.

В іншій частині постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст.
198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Харківській
області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013р. по
справі № 820/9031/13-а скасувати
в частині задоволення позову про
скасування п.6 вимоги в частині
забезпечення надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
зайво виплаченої заробітної плати
внаслідок безпідставної виплати
доплати за суміщення професій в сумі
13161,77 грн. та про скасування п.9 вимоги в
частині забезпечення надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
зайво виплаченої премії працівнику ДП
ХОРТПЦ в сумі 930,85 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013 року по справі №820/9031/13-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. Повний
текст постанови виготовлений 24.03.2014 р.