Справа № 569/23889/13-а
Суддя: Бердій М.А. М. А.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року

м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді
Бердія М.А.,

при секретарі Котнюк К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача УПСЗН
Рівненського міськвиконкому Мовчуна
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Рівненського міськвиконкому,
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення недоотриманих сум щорічної
допомоги на оздоровлення, суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача
Управління праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому Мовчун А.І. позовні
вимоги позивача не визнав з підстав
викладених у запереченнях на позовну
заяву, просить суд відмовити в
задоволенні позову.

Представник відповідача
Міністерства фінансів України Олійник
Н.Л. в судове засідання не з»явилася, до
початку судового засідання подала суду
заперечення на позовну заяву, просить
суд в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити повністю, справу розглянути
у відсутності представника.

Представник відповідача Міністерства
праці та соціальної політики України
та представник відповідача Державного
казначейства України в судове
засідання не з»явилися, про причини
неявки суду не повідомили про час та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився, до початку судового
засідання подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує.

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача підтримала з підстав
викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях на заперечення
відповідачів, просить суд позов
задоволити.

Суд заслухавши, представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного:

Як було встановлено в судовому
засіданні та вбачається із копії
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія 1) виданого Рівненською
обласною державною адміністрацією
13.03.2013 року, ОСОБА_3 являється учасником
ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Згідно довідок МСЕК №007444 та №021895 від
19.02.2001 року, ОСОБА_3 являється інвалідом
2 групи за захворюванням, пов'язаним з
виконанням обов'язків «ліквідатора».

В 2013 році ОСОБА_3 звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому із заявою про виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат згідно статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Управління праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому листом №Д-1145 від 25.12.2013
року повідомило позивача про
нарахування і виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
сумі 120 грн. згідно платіжного
доручення від 11.07.2013 року №1162. Сума
допомоги передбачена Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров»я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статею 48 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено виплату щорічної допомоги
на оздоровлення інвалідам І та ІІ групи
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Як зазначено у рішенні
Конституційного суду України від
26.12.2011р. за №20рп/2011, розміри соціальних
виплат в одних законах встановлюються
безпосередньо законом, а в інших
визначення порядку та розміру
соціальних виплат віднесено до відання
Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що визначення
порядку та розмірів соціальних виплат
віднесено до відання Кабінету
Міністрів України.

На реалізацію повноважень
щодо зазначеної норми, Постановою
Кабінету Міністрів України за №562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(надалі Постанова) встановлені розміри
допомоги на оздоровлення, зокрема, для
інвалідів другої групи - 120 грн.

Дійсно, положення Постанови
суперечать положенням ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щодо розмірів соціальної
допомоги на оздоровлення, і ця
суперечність закладена всередині
самого ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
де паралельно закріплено норми, якими
визначено розміри соціальних виплат
і, в той же час, надаються повноваження
Кабінету Міністрів України визначати
порядок і розмір цих соціальних виплат.

Зазначена колізія знайшла
своє розв'язання у п.4 ЗУ «Про державний
бюджет України на 2013 рік» за №5515-VІ
(надалі ЗУ №5515-VІ), якими норми і
положення окремих статей, у тому числі
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та у розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на відповідні роки.

Іншого порядку та розмірів
соціальних виплат, у тому числі і на
оздоровлення «чорнобильців», окрім
тих, які затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України не
визначав, а вказана постанова є чинною.

Відповідно до роз'яснень,
які містяться у п.2 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№4 від 16.03.2012 року «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у разі наявності колізій між нормами
законів, що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той із них,
який прийнято пізніше.

Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Закон України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» мають однакову силу,
проте останній прийнятий пізніше ніж
перший, а, відтак, застосуванню у
спірних правовідносинах підлягають
норми саме ЗУ №5515-VІ, тобто виплата
позивачу соціальної допомоги на
оздоровлення має відбуватися
відповідно до положень Постанови у
розмірі 120грн.

На підставі наведеного, суд
не вбачає підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ст. ст. 160, 161, 162, 163 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Рівненського
міськвиконкому, Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України про
визнання бездіяльності протиправною
та стягнення недоотриманих сум
щорічної допомоги на оздоровленняї,
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Особи, які
брали участь у справі, не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення постанови суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського

міського суду
Бердій М.А.