Справа № 524/118/2014
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р. Справа № 524/118/2014Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від
26.02.2014р. по справі № 524/118/2014

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок, нарахування та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

22.11.2010 року позивачка ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом, яким просить визнати
протиправними дії відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області (далі
по тексту УПФУ) по ненарахуванню та не
виплаті державної соціальної допомоги
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період 2007 - 2010 років., зобов'язати УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
державної соціальної допомоги за
період з 10липня 2007 року по 31 грудня 2007
року та з 22 травня 2008 року по час
винесення судового рішення в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування ".

Ухвалою Автозаводського
районного суду міста Кременчука
Полтавської області від 20 грудня 2010
року адміністративний позов ОСОБА_1 до
УПФУ в частині позовних вимог про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії з врахуванням вимог Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 09 липня по 31 грудня
2007 року за період з 22 травня по 31 грудня
2008 року з 01.01.2009 року по 2010 року залишено
без розгляду.

Постановою Автозаводського
районного суду міста Кременчука
Полтавської області від 20 грудня 2010
року задоволено частково
адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання провести
перерахунок пенсії з врахуванням
вимог Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", визнано
протиправною бездіяльність управління
пенсійного фонду України в
Автозаводському районі міста
Кременчука Полтавської області щодо не
нарахування позивачу соціальної
державної допомоги до пенсії як дитині
війни, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивача
з урахуванням ЗУ "Про соціальний захист
дітей війни" у період з 22 липня 2010 року
по 20 грудня 2010 року.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2013 року
скасовано ухвалу Автозаводського
районного суду міста Кременчука
Полтавської області від 20 грудня 2010
року в частині залишення позову без
розгляду до 22.11.2009 року, а справу
направлено до Автозаводського
районного суду міста Кременчука
Полтавської області для продовження
розгляду справи.

За результатами розгляду справи
в порядку письмового провадження
постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 26.02.2014 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Кременчуці в частині не нарахування
та не виплати підвищення до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
період з 22.10.2009 року по 22.11.2010 року.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування " та провести відповідні
виплати за період з 22.10.2009 року по 22.11.2010
року з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, в апеляційній скарзі
УПФУ посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, в
якій просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Суд апеляційної інстанції , відповідно
до вимог ч. 1 п. 2 ст. 197 КАС України,
розглядає дану справу в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст. 1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст. 6 цього закону має
право на отримання підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
суд правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом
першої інстанції було не вірно
визначено і застосовано строк
звернення до адміністративного суду,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 99 КАС України (в
редакції Закону, яка діяла до 30.07.2010
року) визначалося, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Законом України від 07.07.2010 року "Про
судоустрій і статус суддів", що набрав
чинності з 30.07.2010 року, зазначений строк
звернення з позовом до
адміністративного суду було скорочено
до шести місяців.

Колегія суддів вважає, що перебіг
процесуального (шестимісячного) строку
звернення до суду з даним позовом
розпочався з 30.07.2010 року, оскільки до
цієї дати для звернення до суду з
позовом було встановлено один рік та
позивач не був обізнаний про його
скорочення.

Колегія суддів, виходячи з
наведеного, вважає необхідним
застосувати до спірних правовідносин
ч. 2 ст. 99 КАС України, яка діяла до 30.07.2010
року, виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі "Мельник проти
України" (заява № 23436/03).

Отже, з урахуванням дати звернення
позивача до суду, обрахунок
процесуального (річного) строку для
звернення з даним позовом розпочався
22.11.09 року.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України зі змінами
відповідно до Закону N 4054-VI від 17
листопада 2011 року адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд
на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, не вбачає підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду за період з
22.10.09 року до 22.11.09 року поважними,
оскільки доказів поважності причин
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано. Посилання
на необізнаність в діючому
законодавстві не є підставою для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
державна соціальна підтримка дітей
війни у вигляді підвищення до пенсії,
встановленого статтею 6 Закону від 18
листопада 2004 року "Про соціальний
захист дітей війни", за своєю правовою
природою є окремим джерелом доходу
дітей війни та не є складовою їхньої
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги. Тому строк
звернення до суду визначається
виключно за правилами статті 99 КАС
України. Приписи статті 87 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
статті 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якими встановлено строки
виплати нарахованих, але неотриманих
сум пенсій за минулий час, та ст. 268
Цивільного Кодексу України на дані
правовідносин не поширюються.

Таким чином, виходячи із
зазначених обставин справи, колегія
суддів дійшла висновку, що через
порушення судом норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, постанова суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог до 22.11.09 року - підлягає
скасуванню з залишенням позовної
заяви в даній частині позовних вимог
без розгляду.

Крім того, колегія суддів
зазначає, що в матеріалах справи
знаходиться постанова
Автозаводського районного суду міста
Кременчука Полтавської області від 20
грудня 2010 року, якою адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України Автозаводського району в
місті Кременчуці Полтавської області
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання провести
перерахунок пенсії з врахуванням
вимог Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" задоволений
частково, визнано протиправною
бездіяльність управління пенсійного
фонду України в Автозаводському районі
міста Кременчука Полтавської області
щодо не нарахування позивачу
соціальної державної допомоги до
пенсії як дитині війни, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивача з урахуванням ЗУ "Про
соціальний захист дітей війни" у період
з 22 липня 2010 року по 20 грудня 2010 року
(а.с.16).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі, якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Таким чином, виходячи з приписів
вищезазначеної статті та наявного в
матеріалах справи судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення апеляційної скарги УПФУ.
Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
в частині визнання бездіяльності
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
протиправною, та в частині зобов`язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру встановленого ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період 22.07.2010 року по 22.11.2010
року року - скасувати, з прийняттям
нового судового рішення про закриття
провадження.

В іншій частині постанова
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.02.2014 року, а саме, за період з 22.11.2009
року по 21.07.2010 року відповідно положень
ст. 200 КАС України, підлягає залишенню
без змін, підстави для її скасування
відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.157 ч.1 п. 4, 183-2, 185, 195, 197, 198 ч. 1 п. 3, 200,
202 ч.1 п.4, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області -
задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 26.02.2014р. по справі № 524/118/2014 - в
частині визнання бездіяльності
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
протиправною, в частині не нарахування
та не виплати підвищення до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та в
частині зобов`язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру встановленого ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 22.10.2009 року по 22.11.2009
року - скасувати, позовну заяву в даній
частині - залишити без розгляду.

Постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 26.02.2014р. по
справі № 524/118/2014 частині визнання
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області протиправною, та в
частині зобов`язання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру встановленого ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період 22.07.2010 року по 22.11.2010
року року - скасувати, з прийняттям
нового судового рішення про закриття
провадження.

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.02.2014 року по справі 524/118/2014 - залишити
без змін.

Постанова Харківського
апеляційного адміністративного
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.Судді
Бартош Н.С. Подобайло З.Г.