Справа № 2а-4555/11/1370
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року м. Київ
К/800/54100/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Маринчак Н. Є.
розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «ЕВТ - Центр» на постанову
та ухвалуЛьвівського окружного
адміністративного суду від 26.04.2012 року
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 рокуу
справі№ 2а-4555/11/1370за позовомПриватного
підприємства «ЕВТ - Центр»до Державної
податкової інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
областіпроскасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.04.2012 року
у справі № 2а-4555/11/1370, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року,
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове про
задоволення позову. Свої вимоги
заявник обґрунтовує порушенням судами
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, п. 83.1 ст. 83 Податкового
кодексу України, ст. ст. 203, 215, 228, 234
Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 72,
159, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України.

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідач з вимогами та доводами
заявника не погоджується, просить
залишити в силі судові рішення у
справі.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем позапланової
виїзної перевірки ПП «ЕВТ - Центр» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійснення
фінансово-господарських розрахунків з
ТОВ ВП «Фактор», ПП «Колгри» за період з
10.09.2008 року по 30.11.2010 року, складено акт
від 08.03.2011 року № 78/23-0/36153200.

На підставі акта перевірки
відповідачем 14.04.2011 року прийнято
податкові повідомлення-рішення №
/0 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 399 743,00 грн. та № /0
про визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 499 680,00 грн.

Відповідно до п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку (пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»).

Згідно із пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку
з:придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги)
починають використовуватися в
операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 цього
Закону або звільняються від
оподаткування згідно зі статтею 5 цього
Закону, чи основні фонди переводяться
до складу невиробничих фондів, то з
метою оподаткування такі товари
(послуги), основні фонди вважаються
проданими за їх звичайною ціною у
податковому періоді, на який припадає
початок такого використання або
переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження).

У відповідності до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Отже, правові наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
формування витрат та податкового
кредиту з ПДВ наступають лише у разі
реального (фактичного) вчинення
господарських операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що реальність
господарських операцій по виконанню
договору на поставку продукції № 61 від
01.07.2009 року, укладеного між ПП «ЕВТ
Центр» та ТОВ ВП «Фактор», та договору
поставку продукції № 01/02-1 від 01.02.2009
року, укладеного між ПП «ЕВТ Центр» та
ПП «Колгри», не підтверджується
матеріалами справи.

Судами також встановлено, що у ПП
«Колгри» та ТОВ ВП «Фактор» відсутні
основні фонди та виробничі потужності,
трудові ресурси, транспортні засоби, що
вказує на неможливість фактичного
здійснення господарської діяльності, а
значить відсутній факт доставки
товарів на склади підприємства від ПП
«ЕВТ Центр».

Крім того, підприємство ані під час
перевірки, ані під час розгляду справи
в суді не надало товарно-транспортні
накладні щодо транспортування товару.

Враховуючи, що судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
відсутність фактичного виконання
господарських операцій з ПП «Колгри»
та ТОВ ВП «Фактор», колегія суддів
погоджується з висновком про відмову в
позову у зв'язку з неправомірним
формуванням підприємством валових
витрат та податкового кредиту.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують та підлягають
відхиленню, оскільки зводяться до
переоцінки обставин, встановлених
судами першої та апеляційної
інстанцій, що у відповідності до ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України не відноситься до повноважень
суду касаційної інстанції

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «ЕВТ - Центр» відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26.04.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
у справі № 2а-4555/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак