Справа № 814/718/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

10 квітня 2014 року
Справа № 814/718/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Желєзного І.В.
секретар судового засідання Корнієнко
О.М. розглянувши адміністративну
справу

за участю представників:

від позивача: Коршунова О.О.,

від відповідача: Кравченко О.А.,

від третьої особи: ОСОБА_3,

за позовомПрокурора м. Миколаєва, вул.
Бузький бульвар, 15,Миколаїв,54015

до третя особаМиколаївської міської
ради, вул. Адміральська, 20,Миколаїв,54001
ОСОБА_4(АДРЕСА_1)

провизнання протиправним та
скасування п.14 розділу 1 рішення
Миколаївської міської ради № 36/22 від
12.12.2013року та п.15 розділу 1 рішення
Миколаївської міської ради від
12.12.2013року № 36/22, ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Миколаєва (надалі по
тесту - прокурор) звернувся до суду в
інтересах держави до Миколаївської
міської ради (надалі - відповідач) з
позовом, в якому просив визнати
протиправними та скасувати пункти 14 та
15 розділу 1 рішення Миколаївської
міської ради №36/22 від 12.12.2013р. про
надання ОСОБА_4 дозволу для складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок орієнтовною площею
126кв.м. і 30кв.м. із земель комунальної
власності з метою передачі ділянки в
оренду для будівництва прибудов до
комерційних об'єктів. На обґрунтування
вимог вказавши, що земельні ділянки
державної або комунальної власності
або права на них підлягають продажу на
конкурентних засадах, при цьому
вказана вимога не дотримана. До того ж,
на думку прокурора, оскільки спірні
земельні ділянки знаходяться в межах
прибудинкової території
багатоквартирного житлового будинку,
вони не можуть бути передані
конкретній особі.

Представник відповідача та третя особа
проти задоволення позову заперечували,
вважали, що відповідачем не були
порушені норми законодавства при
прийнятті вказаного рішення.

Дослідивши обставини адміністративної
справи та докази, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню виходячи
з такого.

Судом встановлено, що пунктами 14, 15
Рішення Миколаївської міської
ради№36/22 від 12.12.2013р. від 12 грудня 2013р.
громадянці ОСОБА_4 надані дозволи на
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок із земель
комунальної власності площами 126 кв. м.
і 30 кв. м. з метою передачі цих земельних
ділянок в оренду для будівництва
прибудов до комерційних об'єктів по
АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Відповідно до частини 1 статті 134
Земельного кодексу України земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них (оренда,
суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 1,2 статті 135
Земельного кодексу України земельні
торги проводяться у формі аукціону, за
результатами проведення якого
укладається договір купівлі-продажу,
оренди, суперфіцію, емфітевзису
земельної ділянки з учасником
(переможцем) земельних торгів, який
запропонував найвищу ціну за земельну
ділянку, що продається, або найвищу
плату за користування нею, зафіксовану
в ході проведення земельних торгів.
Продаж земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису)
здійснюється виключно на земельних
торгах, крім випадків, встановлених
частинами другою і третьою статті 134
цього Кодексу.

Згідно з приписами частини 1 статті 138
Земельного кодексу України земельні
торги за лотом вважаються такими, що
відбулися, після укладення договору
купівлі-продажу, оренди, суперфіцію,
емфітевзису земельної ділянки.

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» передбачено, що проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок складаються у разі зміни
цільового призначення земельних
ділянок або формування нових земельних
ділянок. Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
погоджуються та затверджуються в
порядку, встановленому Земельним
кодексом України.

Пунктом «а» частини 4 статті 136
Земельного Кодексу України визначено,
що виготовлення, погодження та
затвердження в установленому
законодавством порядку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки є підготовчим заходом для
проведення земельних торгів.

Тобто, законодавством передбачена
необхідність проведення конкурсу саме
для укладення відповідного договору
оренди чи купівлі-продажу земельної
ділянки. Необхідність проведення
конкурсу перед наданням дозволу на
виготовлення проектної документації
законодавством не передбачена.

Відповідно до інформації, наданої
сторонами на час розгляду справи,
рішення про передачу земельних
ділянок, що є предметом судового
розгляду, в оренду чи інше користування
третій особі відповідачем не
приймалося. Договір оренди чи інший
правочин з передачі прав на зазначені
земельні ділянки відповідачем з
третьою особою не укладався.

Факт виготовлення чи не виготовлення
проектної документації щодо
відведення земельних ділянок ніяким
чином не зобов'язує органи
територіальної громади до вчинення чи
не вчинення будь-яких подальших дій та
ніяким чином не змінюють обсяг прав та
обов'язків цих суб'єктів.

Виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки є лише
підготовчим заходом для вирішення
міською радою питання про передачу цих
ділянок у користування.

Отже, права територіальної громади в
даному випадку порушені не були, а
можливість такого порушення носить
лише гіпотетичний характер у разі
подальшого недодержання норм
законодавства при передачі земельних
ділянок в оренду.

Як зазначалося у Рішенні
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009р. №7-рп/2009, до нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Рішення міської ради, що оскаржується
прокурором, є ненормативним актом, а
отже є актом одноразового застосування
та вичерпує свою дію фактом його
виконання. Оскільки на час розгляду
справи в суді, проектною організацією
виготовлено проекти землеустрою,
вимоги про скасування оскаржуваних
рішень, які вичерпали сою дію їх
виконанням, не підлягають задоволенню.

Щодо тверджень прокурора про те, що
земельні ділянки, щодо яких надано
дозволи на виготовлення проекту
землеустрою з метою передачі їх в
оренду спірним рішенням відповідача,
знаходяться в межах прибудинкової
території багатоквартирного будинку
АДРЕСА_2 та знаходяться у обслуговувані
ЖКП ММР «Бриз», а тому не можуть бути
передані у користування конкретної
фізичної особи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 42
Земельного кодексу України розміри та
конфігурація земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначаються на підставі відповідної
землевпорядної документації.

Як вбачається з листа ЖКП ММР «Бриз»
від 13.03.14 на адресу прокуратури міста
Миколаєва (а.с.23), відповідна
землевпорядна документація на
теперішній час Миколаївською міською
радою не затверджена.

Отже відсутні правові підставі для
віднесенні спірних земельних ділянок
до складу прибудинкової території
відповідного багатоквартирного
будинку.

Вищенаведене в сукупності вказує
на те, що підстави для задоволення
позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163,
167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів в порядку ст. 186
КАС України.

Суддя
І. В. Желєзний