Справа № 644/11346/13-ц
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Справа № 644/11346/13-ц

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 03.03.2014р. по справі №
644/11346/13-ц

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Міністерства оборони України , в якому
просить скасувати п. 102 Протоколу
засідання Комісії МО України з
розгляду питань, пов'язаних із
призначенням та виплатою одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
осіб, звільнених з військової служби
від 20.09.2013 року № 8 щодо відмови у
виплаті одноразової грошової допомоги
у зв'язку зі встановленням II групи
інвалідності; зобов'язати Міністерство
оборони України вчинити дії щодо
нарахування та виплати підполковнику у
запасі ОСОБА_1 одноразової грошової
допомоги в зв'язку зі встановленням II
групи інвалідності внаслідок
захворювання, яке пов'язане з
Чорнобильською катастрофою в період
проходження військової служби, в
порядку та розмірах, передбачених ПКМ
України від 28.05.2008 року № 499 "Про
затвердження Порядку та умов
призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) або інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності осіб, звільнених з
військової служби (зборів)".

Постановою Орджонікідзевський
районний суд м.Харкова від 03.03.2014р.
адміністративний позов ОСОБА_1
залишено без задоволення.

Не погодившись з даною постановою суду,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушенням судом
першої інстанції норм матеріального
права та просить скасувати оскаржувану
постанову , прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм чинного
законодавства, а саме: ст. 16 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року № 499.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників позивача та відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, вивчивши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 14.10.2004р. був звільнений зі
Збройних сил України за наказом MO
України від 30.09.2004р. № 693 у запас за п.67,
п.п. "в" у зв'язку зі скороченням штатів.

З 22.02.2012р. ОСОБА_1 є інвалідом другої
групи у зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з наслідками Чорнобильської
катастрофи в період проходження
військової служби, що підтверджується
довідкою МСЕК від 12.03.2012р. та витягом
протоколу засідання
Військово-лікарської комісії
Північного регіону по встановленню
причинного зв'язку захворювань,
поранень, контузій, трав, каліцтв від
22.02.2012р.

Пунктом 102 Протоколу засідання комісії
з розгляду питань, пов'язаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби
від 20 вересня 2013 за № 8 ОСОБА_1
відмовлено у призначені одноразової
грошової допомоги, оскільки на день
його звільнення діяла ст.16 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей", яка передбачала державне
обов'язкове особисте страхування та не
передбачала виплату одноразової
грошової допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що зміни до законодавства щодо
права на отримання одноразової
грошової допомоги особами, звільненими
з військової служби та яким
встановлено інвалідність внаслідок
захворювання в період проходження
військової служби, набули чинності
після отримання позивачем страхової
суми і не мають зворотної дії у часі, та
на те, що позивач скористався
передбаченим статтею 16 Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" правом на отримання коштів у
випадку часткової втрати
працездатності.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
щодо відмови у задоволенні позовних
вимог, виходячи з наступного.

Соціальний захист військовослужбовців
- це діяльність (функція) держави,
спрямована на встановлення системи
правових і соціальних гарантій, що
забезпечують реалізацію
конституційних прав і свобод,
задоволення матеріальних і духовних
потреб військовослужбовців відповідно
до особливого виду їх службової
діяльності, статусу в суспільстві,
підтримання соціальної стабільності у
військовому середовищі. Це право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, у старості, а також в інших
випадках, передбачених законом (стаття
1 Закону № 2011-XII).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" встановлено, що у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж: через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 499 було затверджено
"Порядок та умовами призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) чи
інвалідності військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб" (далі - Порядок).
Вказаною постановою КМУ, було
закріплено, що призначення та виплата
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, що сталися після 01
січня 2007 року, здійснюються згідно з
Порядком, затвердженим цією
постановою.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 вказаного
Порядку особам, звільненим з
військової служби, у разі настання
інвалідності не пізніше ніж через 3
місяці після звільнення з такої служби
чи після закінчення зазначеного
строку, але внаслідок захворювання, що
мало місце в період її проходження
одноразова грошова допомога
виплачується у розмірі 42-місячного
грошового забезпечення інвалідам
другої групи.

Вказана норма втратила чинність з
01.01.2007 року.

Законом України № 328-У від 03.11.2006 р. "Про
внесення змін до деяких законодавчих
акрів України з питань з питань
соціального захисту
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і
деяких інших осіб" ст. 16 Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" викладена в новій редакції:

Встановлено, що у разі поранення (
контузії, травми або каліцтва),
заподіяного військовослужбовцю під
час виконання ним обов'язків
військової служби, а також
інвалідності, що настала в період
проходження військом служби або не
пізніше ніж: через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але в
наслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце в період
проходження військової служби, залежно
від ступеня втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України
"Про військовий обов'язок та військову
службу" в редакції Закону України від 04
квітня 2006 року "Про внесення змін до
Закону України "Про загальний
військовий обов'язок га військову
службу", у разі каліцтва, заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
від трирічного до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Колегія суддів зазначає, що в даному
випадку до спірних правовідносин
підлягають застосуванню стаття 41
Закону України "Про військовий
обов'язок та військову службу" ( в
редакції, що діяла 12 травня 2006 року) та
постанова КМУ від 28 травня 2008 року № 499,
оскільки право на отримання
одноразової грошової допомоги на
підставі статті 41 вказаного Закону
пов'язано не з фактом звільнення
військовослужбовця зі служби, а з часом
встановлення інвалідності звільненого
зі служби військовослужбовця, яка
настала внаслідок захворювання, що
мало місце в період проходження
військової служби, незалежно від
строку, що минув після звільнення з
військової служби.

Також, колегія суддів зазначає, що
порядок виплати вказаної допомоги
встановлено "Порядком та умовами
призначення і виплат одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб", затвердженого
Постановою Кабінету Міністр України
від 28 травня 2008 року №499 (далі по тексту
Порядок) в редакції , що діяла на час
виникнення спірних правовідносин.

Згідно п.2 вказаної Постанови КМУ
призначення і виплата одноразової
грошової допомоги проводиться у
відповідності з даним Порядком у разі
інвалідності звільнених з військової
служби, що сталася після 1 січня 2007 року.

Як встановлено матеріалами справи,
позивачу встановлена інвалідність 2
групи 22.02.2012 року, тобто після
звільнення з військової служби, при
цьому інвалідність пов'язана з
захворюванням, отриманого внаслідок
Чорнобильської катастрофи в період
проходження позивачем військової
служби.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що ОСОБА_1 встановлено інвалідність,
яка сталася після 01 січня 2007 року
внаслідок захворювання, пов'язаного з
проходженням військової служби, тобто
після набрання чинності нової редакції
ст. 16 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" , а тому позивач має
право на отримання грошової допомоги,
передбаченої ст.16 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей".

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку щодо частково
задоволення позовних вимог та
зобов'язання Міністерство оборони
України щодо прийняття рішення про
виплату ОСОБА_1 одноразової грошової
допомоги у зв'язку з інвалідністю, що
настала після звільнення з військової
служби внаслідок захворювання,
пов'язаного з її проходженням з
надісланням його до Харківського
обласного військового комісаріату,
якому слід провести її виплату на
користь ОСОБА_1

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03.03.2014р. по
справі № 644/11346/13-ц скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовну
заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство оборони
України щодо прийняття рішення про
виплату ОСОБА_1 одноразової грошової
допомоги у зв'язку з інвалідністю, що
настала після звільнення з військової
служби внаслідок захворювання,
пов'язаного з її проходженням з
надісланням його до Харківського
обласного військового комісаріату,
якому слід провести її виплату на
користь ОСОБА_1

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М.
Макаренко Я.М. Повний текст постанови
виготовлений 14.04.2014 р.