Справа № 2а-9471/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Справа №
161082/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 12.06.2012р. про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу
виконання постанови у справі №0907/5746/2012
за позовом ОСОБА_1 до департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про визнання дій протиправними та
стягнення недоплаченої суми разової
щорічної грошової допомоги як учаснику
війни, -

В С Т А Н О В
И В:

04 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою до департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, у якій просить винести ухвалу
суду, якою задоволити заяву та змінити
спосіб виконання постанови
Івано-Франківського міського суду по
справі №0907/2-а-9471/2011 року в частині
зобов'язання департаменту соціальної
політики виконкому Івано-Франківської
міської ради здійснити перерахунок
суми щорічної допомоги як учаснику
війни та виплатити недоплачену суму
щорічної до 5 травня разової грошової
допомоги як учаснику війни за 2011 рік,
відповідно до ст.. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії та їх
соціального захисту» виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеному
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» з урахуванням суми
фактично отриманою на стягнення з
департаменту соціальної політики
виконкому Івано-Франківської міської
ради в користь заявника недоплаченої
суми щорічної до 5 травня разової
грошової допомоги як учаснику війни за
2011 рік, відповідно до ст.. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії та їх соціального захисту»
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеному Законом України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» в розмірі 2192 грн. 00 коп..

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
12.06.2012 року відмовлено в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про зміну способу
виконання постанови
Івано-Франківського міського суду від
09.12.2011 року по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до департаменту
соціальної політики виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про визнання дій протиправними та
стягнення недоплаченої суми разової
щорічної грошової допомоги як учаснику
війни.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, позивач ОСОБА_1 оскаржив її в
апеляційному порядку та просить
скасувати ухвалу Івано-Франківського
районного суду по справі №0907/5746/2012р. і
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву та змінити спосіб
виконання постанови
Івано-Франківського міського суду від
09 грудня 2011 року по справі №0907/2а-9471/2010
року в частині зобов'язання
департаменту соціальної політики
виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму
щорічної разової грошової допомоги як
учаснику війни на стягнення з
департаменту соціальної політики
виконкому Івано-Франківської міської
ради недоплаченої суми щорічної до 5
травня разової грошової допомоги як
учаснику війни за 2011 рік, відповідно до
ст.. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеному Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» в
розмірі 2192 грн. 00 коп..

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
судом 1 інстанції неповно з'ясовано
обставини справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
висновки суду вважає необґрунтованими.

Представник департаменту соціальної
політики виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у його відсутності згідно із ч.4
ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Івано-Франківського міського суду від
09 грудня 2011 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ОСОБА_1 просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 199, ст. 200, ст.
205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 12.06.2012р.
про відмову у задоволенні заяви про
зміну способу виконання постанови у
справі №0907/5746/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

О.О. Большакова

Повний текст ухвали складений 15 квітня
2014 року.