Справа № 2-а/2102/1260/2012
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р. Справа № 2-а/2102/1260/2012

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко Алла Володимирівна

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія
О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області на постанову
Білозерського районного суду
Херсонської області від 12 квітня 2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
управління праці та соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулись до суду з
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 р. відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за рахунок
коштів Державного бюджету України з
урахуванням проведених виплат за
зазначений період.

У березні 2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись до суду з
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 р. відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат за рахунок
коштів Державного бюджету України з
урахуванням проведених виплат за
зазначений період.

В обґрунтування вимог позовної заяви
позивачі зазначили, що вони відповідно
до ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі чотирьої та п'яти відповідно
мінімальних заробітних плат, але
відповідач виплачує їй вказану
допомогу у значно меншому розмірі.

Ухвалою Білозерського районного суду
Херсонської області від 12 квітня 2012
року об'єднано зазначені
адміністративні справи в одне
провадження.

Постановою Білозерського районного
суду Херсонської області від 12 квітня
2012 року адміністративний позов
задоволений.

Визнано неправомірними дії
відповідача щодо невиплати щорічної
допомоги на оздоровлення на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
розмір соціальних виплат на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ОСОБА_2, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат; ОСОБА_3, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
інваліду 2 групи в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат; ОСОБА_4, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії інваліду 2 групи в розмірі 5
мінімальних заробітних плат; ОСОБА_5, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 5
мінімальних заробітних плат; ОСОБА_6, як
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії інваліду 3 групи
в розмірі 4 мінімальних заробітних
плат; ОСОБА_7, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії інваліду 3 групи в розмірі 4
мінімальних заробітних плат; ОСОБА_8, як
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії інваліду 3 групи
в розмірі 4 мінімальних заробітних
плат; ОСОБА_9, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії інваліду 3 групи в розмірі 4
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням проведених виплат за
відповідний період.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
управління праці та соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області звернулось з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати
оскаржуване судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи апелянта в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 26 червня 1997 року.

ОСОБА_3 є потерпілим від ЧАЕС І
категорії інвалід 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_2 від 07 грудня 1993 року.

ОСОБА_4 є ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії інвалід 2
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_3 від 09 липня 2010 року.

ОСОБА_5 є ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС ІІ категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_4 від 26 лютого 1993 року.

ОСОБА_6 є постраждалою внаслідок
аварії на ЧАЕС І категорії інвалід 2
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_5 від 25 червня 2011 року.

ОСОБА_7 є постраждалим від наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії інвалід 3
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_6 від 05 квітня 2007 року.

ОСОБА_8 є постраждалою від наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії інвалід 3
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_7 від 06 березня 2008 року.

ОСОБА_9 є постраждалим від наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії інвалід 3
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_8 від 10 березня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на охорону їхнього життя і здоров'я,
соціального захисту потерпілого
населення, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них закріплені в Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу
повинна виплачуватись щорічно
одноразова грошова допомога на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат і ця
допомога виплачується за місцем
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати вказаної грошової
допомоги.

Відповідно до п.30 ст.71 Закону України
Про Державний бюджет України на 2007 рік»
дію ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати допомоги
на 2007 рік було зупинено.

Проте Рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 року №6-рп/2007
зупинення дії ст.48 вищевказаного
Закону на 2007 рік в частині виплати
компенсацій і допомоги передбачене
ст.71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» було визнано
таким, що не відповідає Конституції
України.

Відповідно до п.п. 11 п.28 розділу II ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» дію ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати допомоги
на 2008 рік було також зупинено.

Рішенням Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року №10рп/08 визнані
такими, не відповідають Конституції
України, вищевказані положення Закону
України «Про Державний бюджет раїни на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
припинення ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» стосовно
виплати щорічної допомоги в розмірах,
передбачених цією статтею.

Відповідачем незважаючи на викладені
обставини в 2011 року проводилася
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірах, встановлених
Постановою КМУ від 26.07.1996 року №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та Постановою КМУ від
12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 22 Конституції
України права і свободи громадянина
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. При прийнятті нових
законів, або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Крім цього відповідно до ст.71 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» дія
положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Дію ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати
вищезазначеної щорічної допомоги на 2011
рік не було зупинено положеннями
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

Таким чином, не застосовуючи
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» при
розрахунку суми допомоги на
оздоровлення, виплачених позивачу,
відповідач фактично звузив
гарантовані права та пільги громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
суперечить нормам Закону України «Про
статус і соціальний захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
Конституції України.

Відсутність бюджетного фінансування
не може бути причиною невиконання
покладених на суб'єкта владних
повноважень зобов'язань, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується, на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Колегія суддів приходить до висновку,
що при розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ч.1 ст.200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.1, 200, 206,
254 ч.5 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області
залишити без задоволення, постанову
Білозерського районного суду
Херсонської області від 12 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий суддя /підпис/
Єщенко О.В.

суддя /підпис/
Димерлій О.О.

суддя /підпис/
Романішин В.Л.