Справа № 805/2670/14
Суддя: Стиран В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 р.
Справа №805/2670/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі :

головуючого - судді Стирана В.В.,

при секретарі - Тютюннику М.О.,

за участю :

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Казначеєвої
Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області, третя особа: Державне
підприємство «Селидіввугілля»
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Україна» про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.02.2014 року звернувся до суду із
позовом до Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області, третя особа: Державне
підприємство «Селидіввугілля»
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Україна» про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що з
07.07.2009р. згідно наказу № 515к він був
прийнятий в якості підземного
електрослюсаря 3р. на ВП «Шахта
«України» ДП «Селидіввугілля». Згідно
наказу № 259к від 01.06.2012р. був
переведений гірничим майстром
дільниці ПР-2. 08.08.2012 року о 13:50 у першу
зміну, після виконання своїх трудових
обов'язків, я пересувався по гор. 570до
карети. Поряд із заїздом ШСУ під час
пересування по обводненій дільниці
позивач перечепився через невідомий
предмет під водою і впав. Під час
падіння рефлекторно вхопився правою
рукою за тролею, від якої був уражений
електрострумом і втратив свідомість.
Коли він отямився, побачив перед собою
двох прохідників ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які
доставили його до підземного
медпункту, у якому була надана перша
медична допомога. Після отримання
травми позивач продовжував працювати
на підприємстві, але його стан здоров'я
становився дедалі гіршим та був
вимушений звернутися до лікарні, де
йому був встановлений діагноз: НЦД
(нейроциркулярна дистонія) по
смішаному типу, який став негативним
наслідком його травмування 08.08.2012 року
від електроструму та потребує
тривалого лікування. Усвідомивши
важкість наслідків травмування,
позивач 7.05.2013 року звернувся з заявою
до адміністрації ВП «Шахта «Україна»
про розслідування нещасного випадку на
виробництві, що стався 08.08.2012 року,
поряд із заїздом ШСУ, під пересування
по гор. 570 до карети. Згідно відповіді
від 07.06.2013 року № 1-207 адміністрацією ВП
«Шахта «Україна» йому було
повідомлено, що 08.08.2012 року на
підприємстві факт травми не
зафіксований, листки непрацездатності
з 08.08.2012 року по 20.03.2013 року відсутні,
тобто втрата працездатності одразу
після отриманої травми не настала. Не
погодившись з висновками
адміністрації шахти відмовою у
складенні акту про нещасний випадок на
виробництві за актом Н-1, у липні 2013
року, звернувся до Селидівського
міського суду Донецької області із
позовною заявою до ВП «Шахта «Україна»
про встановлення факту нещасного
випадку на виробництві, що стався 08.08.2012
року, зобов'язання провести
розслідування нещасного випадку та
скласти акт про нещасний випадок,
пов'язаний із виробництвом за формою
Н-1.

Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 21.08.2013 року позов
був задоволений в частині зобов'язання
ВП «Шахта «Україна» провести
розслідування нещасного випадку та
скласти акт встановленої форми за
результатами проведеного
розслідування, у задоволенні інших
вимог позову відмовив. На підставі чого
адміністрацією шахти була призначена
комісія наказом № 2-25 від 02.09.2013р.,
комісією було проведено розслідування
та складено акт Н-5. Відповідно до п.6
акту Н-5 комісія прийшла до висновків,
що факт погіршення стану його здоров'я
у березні 2013 року і травми у серпні 2012
року не підтверджено та погіршення
стану здоров'я не пов'язане з
виробництвом. Вважає, що висновки
адміністрації шахти є невірними, а
відмова у складенні акту про нещасний
випадок на виробництві за формою Н-1, є
безпідставною.

Позивач вважає, що комісія ВП
«Шахта «Україна» з розслідування
нещасного випадку в акті Н-5 від 20.09.2013
року викривила обставини щодо
відсутності його звернення до
здоровпункту і адміністрації шахти,
зробила неправомірні висновки, що факт
погіршення його здоров'я у березні 2013
року і травми у серпні 2012 року не
підтверджені та погіршення стану
здоров'я не пов'язане з виробництвом та
безпідставно відмовила у складенні
акту про нещасний випадок на
виробництві за формою Н-1. Також
позивач зазначив, що 18.11.2013 року він до
відповідача направив скаргу на
висновки комісії з розслідування
нещасного випадку на виробництві, у
якій просив визнати акт нещасного
випадку на виробництві та зобов'язати
шахту провести повторне розслідування
нещасного випадку і скласти акт про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за формою Н-1. Однак
відповідач відмовив та не виконав
жодних дій.

Просив суд визнати неправомірною
бездіяльність відповідача; зобов'язати
видати обов'язків для виконання припис
за формою Н-9, щодо необхідності
проведення повторного розслідування
нещасного випадку, перегляду
затвердженого акта за формою Н-5,
визнання нещасного випадку таким, що
пов'язаний з виробництвом, та складення
акта за формою Н-1.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги наполягав на тому, що
дійсно він отримав травму на
виробництві, у зв'язку із чим на даний
час стан його здоров'я значно
погіршився. Просив задовольнити позов
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог,
зазначивши, що в межах своєї
компетенції Територіальне управління
може видавати обов'язковий для
виконання припис за формою Н-9 у разі
виникнення нещасного випадку,
внаслідок якого настали тяжкі
наслідки.

Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

За заявою позивача, ДП
«Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна»
надано відповідь від 07.06.2013 року № 1-207,
якою повідомлено, що 08.08.2013р. на
підприємстві не зафіксовано факт
травми, лікарняних листів за період з
08.08.2012 року по 20.03.2013 року не має, тобто
втрата працездатності після отримання
травми не настала (а.с.11).

Так, 21.08.2013 року Селидівським міським
судом Донецької області винесено
рішення, яким зобов'язано ДП
«Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна»
провести розслідування за заявою
ОСОБА_1 від 17.05.2013 року щодо нещасного
випадку, що стався 08.08.2012 року з ОСОБА_1
на виробництві та скласти акт
встановленої форми за результатами
проведеного розслідування. Рішення
суду набрало законної сили 03.09.2013 року
(а.с.6-8).

На виконання судового рішення, 20
вересня 2013 року комісією ВП «Шахта
«Україна» ДП «Селидіввугілля»
складено акт проведення розслідування
нещасного випадку, що стався 08.08.2012 року
о 13 год. 50 хв., за формою Н-5. Відповідно
до даного акту, комісія встановила, що
відсутні звернення ОСОБА_1за медичною
допомогою 08.08.2012р. до здоровпункту
шахти, не має запису в журналі
звернення до здоровпункту. Втрата
працездатності ОСОБА_1 у той же день не
наступила. В період з 08.08.2012 року по
06.03.2013 року ОСОБА_1 до лікарні не
звертався. Втрата його працездатності
з 08.08.2012 року по 06.03.2013 року не
зареєстрована. Факт погіршення стану
здоров'я у березні 2013 року і травми у
серпні 2012 року не підтверджено, Комісія
вважає, що погіршення стану здоров'я
ОСОБА_1 не пов'язане з виробництвом
(а.с.9-10).

У відповідності до п. 1 ст. 38 Закону
України «Про охорону праці» державний
нагляд за додержанням законів та інших
нормативно-правових актів про охорону
праці здійснюють, зокрема центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарського
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Відповідно до Закону заходами
державного нагляду (контролю) є планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Орган державного нагляду (контролю) в
межах повноважень, передбачених
законом, під час здійснення державного
нагляду (контролю) має право: вимагати
від суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, які перешкоджають здійсненню
державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону; надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Відповідно до Закону України «Про
охорону праці», який визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці, регулює
за участю відповідних органів
державної влади відносини між
роботодавцем і працівником з питань
безпеки, гігієни праці та виробничого
середовища і встановлює єдиний порядок
організації охорони праці в Україні,
охорона праці - це система правових,
соціально-економічних,
організаційно-технічних,
санітарно-гігієнічних і
лікувально-профілактичних заходів та
засобів, спрямованих на збереження
життя, здоров'я і працездатності людини
у процесі трудової діяльності (стаття 1
Закону).

Статтею 22 Закону України «Про охорону
праці» встановлено, що роботодавець
повинен організовувати розслідування
та вести облік нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій
відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням з
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок.

За підсумками розслідування нещасного
випадку, професійного захворювання або
аварії роботодавець складає акт за
встановленою формою, один примірник
якого він зобов'язаний видати
потерпілому або іншій заінтересованій
особі не пізніше трьох днів з моменту
закінчення розслідування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 року № 1232 затверджений
Порядок проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві (далі - Порядок), який
визначає процедуру проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій, що сталися з
працівниками на підприємствах, в
установах та організаціях незалежно
від форми власності або в їх філіях,
представництвах, інших відокремлених
підрозділах.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що
Розслідування проводиться у разі
виникнення нещасного випадку, а саме
обмеженої в часі події або раптового
впливу на

працівника небезпечного виробничого
фактора чи середовища, що сталися у
процесі виконання ним трудових
обов'язків, внаслідок яких зафіксовано
шкоду здоров'ю, зокрема від одержання
поранення, травми, у тому числі
внаслідок тілесних ушкоджень,
гострого професійного захворювання
і гострого професійного та інших

отруєнь, одержання сонячного або
теплового удару, опіку, обмороження,
а також у разі утоплення, ураження
електричним струмом, блискавкою та
іонізуючим випромінюванням, одержання
інших ушкоджень внаслідок аварії,
пожежі, стихійного лиха (землетрусу,
зсуву, повені, урагану тощо), контакту з
представниками тваринного

і рослинного світу, які призвели
до втрати працівником працездатності
на один робочий день чи більше або до
необхідності переведення його на іншу
(легшу) роботу не менш як на один
робочий день, зникнення, а також
настання смерті працівника під час

виконання ним трудових (посадових)
обов'язків.

Відповідно до п. 8 Порядку, про кожний
нещасний випадок потерпілий або
працівник, який його виявив, чи інша
особа - свідок нещасного випадку
повинні

негайно повідомити керівника робіт,
який безпосередньо здійснює контроль
за станом охорони праці на робочому
місці, чи іншу уповноважену особу
підприємства і вжити заходів до
надання необхідної допомоги
потерпілому.

Пунктом 23 Порядку визначено, що
нещасний випадок, про який своєчасно
не повідомлено керівника підприємства
чи роботодавця потерпілого або
внаслідок якого втрата
працездатності настала не одразу,
розслідується і береться на облік
згідно з цим Порядком протягом
місяця після надходження заяви
потерпілого чи уповноваженої ним
особи, яка представляє його інтереси
(незалежно від строку настання
нещасного

випадку).

Оскільки директором ВП «Шахта
«Україна» не було проведено
розслідування нещасного випадку за
зверненням ОСОБА_1, тому 21.08.2013 року
Селидівським міським судом Донецької
області за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна»,
винесено рішення, яким зобов'язано ДП
«Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна»
провести розслідування за заявою
ОСОБА_1 від 17.05.2013 року щодо нещасного
випадку, що стався 08.08.2012 року з ОСОБА_1
на виробництві та скласти акт
встановленої форми за результатами
проведеного розслідування. Рішення
суду набрало законної сили 03.09.2013 року
(а.с.6-8).

На виконання судового рішення, 20
вересня 2013 року комісією ВП «Шахта
«Україна» ДП «Селидіввугілля»
складено акт проведення розслідування
нещасного випадку, що стався 08.08.2012 року
о 13 год. 50 хв., за формою Н-5. Відповідно
до даного акту, комісія встановила, що
відсутні звернення за медичною
допомогою до здоровпункту шахти, не має
запису в журналі звернення до
здоровпункту. Втрата працездатності
ОСОБА_1 у той же день не наступила. В
період з 08.08.2012 року по 06.03.2013 року
ОСОБА_1 до лікарні не звертався. Втрата
його працездатності з 08.08.2012 року по
06.03.2013 року не зареєстрована. Факт
погіршення стану здоров'я у березні 2013
року і травми у серпні 2012 року не
підтверджено, Комісія вважає, що
погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 не
пов'язане з виробництвом (а.с.9-10).

Також в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 звертався до
відповідача зі скаргою на висновки
комісії з розслідування нещасного
випадку на виробництві. Просив визнати
факт нещасного випадку на виробництві
08.08.2012 року поряд із заїздом ШСУ, під час
пересування по гор. 570 до карети;
зобов'язати ДП «Селидіввугілля» ВП
«Шахта «Україна» провести повторне
розслідування нещасного випадку, що
стався з ним 08.08.2012 року о 13:50 на
виробництві та скласти акт про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за формою Н-1.

На зазначену скаргу, відповідачем
надано відповідь, згідно якої
Територіальним управлінням
Держгірпромнагляду у Донецькій
області проведено розгляд скарги, та
встановлено наступне. Територіальним
управлінням було доручено Західній
державній регіональній
гірничотехнічній1 інспекції у
вугільній промисловості Донецького
гірничого округу зробити перевірку
наведених у скарзі фактів. Крім того,
додатково було розглянуто усі існуючі
матеріали щодо нещасного випадку, який
стався 08.08.2012 року. Також зазначив, що
Селидівським міським судом Донецької
області винесено рішення, яким було
зобов'язано провести повторне
розслідування нещасного випадку. До
компетенції органів
Держгірпромнагляду не входить
перевірка законності та
обґрунтованість судових рішень - це
компетенція вищестоящого суду (а.с.5).

Пунктом 33 Порядку встановлено, що
контроль за своєчасністю та
об'єктивністю проведення
розслідування нещасних випадків,
підготовкою матеріалів розслідування,
веденням обліку нещасних випадків,
вжиттям заходів до усунення причин
нещасних випадків здійснюють органи
державного управління, органи
державного нагляду за охороною праці,
виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та
особи мають право вимагати відповідно
до компетенції від роботодавця
проведення повторного (додаткового)
розслідування нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,
визнання нещасного випадку таким, що
пов'язаний з виробництвом, і складення
акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено
порушення вимог цього Порядку.

Посадова особа органу
Держгірпромнагляду в разі відмови
роботодавця скласти або затвердити акт
за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди
потерпілого або уповноваженої ним
особи, яка представляє його інтереси,
із змістом зазначеного акта,
надходження скарги або незгоди з
висновками про обставини і причини
настання нещасного випадку чи
приховування факту настання нещасного
випадку має право видавати обов'язкові
для виконання роботодавцем або робочим
органом виконавчої дирекції Фонду (у
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно) приписи за формою Н-9 згідно
з додатком 10 щодо необхідності
проведення розслідування (повторного
розслідування) нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,
визнання чи невизнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом, складення акта за формою
Н-5 або Н-1 (Пункт 34 Порядку).

Суд зазначає, що за загальним правилом
поняття «право» слід розуміти як
передбачений законодавством зовнішній
вияв волі суб'єктів права, який тягне за
собою юридичні наслідки, а
«обов'язком» є нормативно закріплене
коло дій, покладених на певних осіб та
безумовних для виконання.

З наведеного виходить, що пунктом 34
Порядку передбачене право органу
Держгірпромнагляду видавати
обов'язкові для виконання приписи за
формою Н-9, тобто законодавством на
відповідача не покладений обов'язок
вчинити певні дії, а лише передбачена
така можливість їх вчинення.

Так, позивач в позовній заяві та в своїх
пояснення посилається на те, що після
отримання травми, а саме ураження
електрострумом, він звертався до
здоровпункту, де йому була надана
медична допомога. Крім того
посилається на пояснення свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які
засвідчують, що він звертався до
здоровпункту, також зазначають, що
наступного дня позивач вийшов на
роботу. Крім того позивач не
заперечував, що наступного дня вийшов
на роботу та до березня 2013 року до
лікарні не звертався.

Аналізуючи вищезазначені норми права,
пояснення позивача, пояснення
представника відповідача, суд критично
ставиться до твердження ОСОБА_1, що
отримана ним травма 08.08.2013 року є
причиною погіршення його здоров'я.

Отже, доводи позивача про те, що з боку
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Донецькій
області вбачається неправомірною
бездіяльність, є безпідставними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Тобто, суб'єкт
владних повноважень повинен приймати
рішення, а дії вчиняти відповідно до
встановлених законом повноважень, не
перевищуючи їх. Також, суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури і форми прийняття рішення
або вчинення дії і повинен обирати лише
визначені законом засоби.

Таким чином суд наголошує, що
можливість зобов'язання суб'єкта
владних повноважень на вчинення
будь-яких дій має кореспондуватись з
встановленим законодавством
обов'язком такого суб'єкта вчиняти ці
дії. Тобто, суд не може зобов'язати
відповідача видати обов'язковий для
виконання припис за формою Н-9, оскільки
законодавством не встановлений
обов'язок органу Держгірпромнагляду
видавати такий припис.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України зазначає - кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

З огляду на це, суд вважає, що позивач не
виконав вимог, встановлені ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в частині доказування
обставин, на яких ґрунтуються вимоги.

Оскільки завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
владних управлінських функцій (частина
перша статті 2 КАС України), у справах
щодо оскарження рішень таких суб'єктів
суди перевіряють, серед іншого, чи
прийняті вони розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, пропорційно, а обставини
справи підтверджують правомірність
дій відповідача, суд вважає заявлені
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 183-2,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Територіального правління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області, третя особа: Державне
підприємство «Селидіввугілля»
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Україна» про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії, відмовити в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 02 квітня 2014 року.

Постанова виготовлена в повному обсязі
07 квітня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку
ст.186 КАС України.

Суддя
Стиран В.В.