Справа № 2а/0770/2606/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/77997/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Гончар Л.Я.,Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в
Закарпатській області до Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області про визнання протиправним
рішення, за касаційною скаргою
Державної фінансової інспекції в
Закарпатській області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 4 травня 2012
року і ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року Управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Закарпатській області
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому просило визнати частково
протиправною вимогу
Контрольно-ревізійного управління в
Закарпатській області № 07-04-6-14/3295 від
25.05.2011 та скасувати пункт 4 вказаної
вимоги.

Посилалось на те, що вимога відповідача
у спірній частині є необґрунтованою та
такою, що суперечить чинному
законодавству, оскільки Постановою
Кабінету Міністрів України № 659 від
17.05.2002 не передбачена необхідність
виплати штатним працівникам, залученим
до робіт по наданню платних послуг,
заробітної плати та грошового
забезпечення за рахунок коштів
спеціального фонду установи.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 4 травня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано пункт 4
вимоги Контрольно-ревізійного
управління в Закарпатській області №
07-04-6-14/3295 від 25.05.2011.

У касаційній скарзі Державна фінансова
інспекція в Закарпатській області,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та ухвалити нове
судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні касаційної скарги з таких
підстав.

Встановлено, що за результатом
проведення Контрольно-ревізійним
управлінням в Закарпатській області
ревізії фінансово-господарської
діяльності Управлінням Міністерства
надзвичайних ситуацій України в
Закарпатській області за період з
01.01.2010 по 01.04.2011, складено акт № 07-04/47 від
04.05.2011. Ревізією виявлено ряд порушень,
внаслідок чого відповідачем складено
вимогу № 07-04-6-14/3295 від 25.05.2011, пункт 4
якої є предметом спору у справі.

У спірному пункті вимоги вказано, що
ревізією з питань щодо наявності
фактів покриття витрат спеціального
фонду за рахунок коштів загального
фонду здійснено шляхом проведення
аналізу фактичних затрат робочого часу
на виконання робіт по наданню платних
послуг встановлено, що надання платних
послуг фактично здійснювалось особами
рядового і начальницького складу
(атестованими працівниками) управління
в межах основного робочого часу. Штатом
Управління Міністерства надзвичайних
ситуацій України в Закарпатській
області на 2010-2011 роки не було
затверджено штатні одиниці по наданню
платних послуг, оплата праці (грошове
забезпечення) яких повинна була
здійснюватись за рахунок коштів
спеціального фонду. За проведеним
розрахунком витрат годин, затрачених
працівниками управління (які
утримуються за рахунок загального
фонду) для надання платних послуг за 2010
рік та І квартал 2011 року, яким
встановлено, що у перевіряємому
періоді трьома працівниками
управління, які фактично виконували
роботи по наданню платних послуг ( в
межах основного робочого часу) було
затрачено 7536 годин робочого часу, що
складає більше як 100 % основного
робочого часу таких працівників.
Вказано, що позивачем фактично
витрачено кошти із загального фонду
(проведено касові видатки) на виплату
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
(атестованим працівникам), які
виконували роботи по наданню платних
послуг, без відповідного їх поновлення
за рахунок коштів спеціального фонду
на суму 138,82 тис. грн., в зв'язку з чим
вимагалось:

начальнику управління та начальнику
відділу економіки та фінансів
забезпечити під час визначення у
проектах кошторисів установи видатків
на заробітну плату з коштів
спеціального фонду дотримуватись
вимог пункту 20 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 228 від 28.02.2002 та пункту 3 Переліку груп
власних надходжень бюджетних установ,
вимог щодо їх утворення та напрямів
використання, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 659 від 17.05.20012;

начальнику управління та начальнику
відділу економіки та фінансів
забезпечити поновлення касових
видатків загального фонду за рахунок
коштів спеціального фонду по виплаті
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
(атестованим працівникам), які
виконували роботи по наданню платних
послуг на суму 138817,39 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходили з наступного.

Згідно Положення про Міністерство
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1539 від 02.11.2006,
чинного у період, який перевірявся, МНС
України є головним розпорядником
коштів та здійснює розподіл бюджетних
асигнувань розпорядниками коштів
нижчого ступеня.

Відповідно до Бюджетного кодексу
України та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
керівники бюджетних установ утримують
штатну чисельність працівників і
здійснюють фактичні видатки на оплату
праці лише в межах фонду оплати праці,
затвердженого для бюджетної установи у
кошторисі. Згідно кошторису УМНС
України в Закарпатській області,
затвердженого головним розпорядником
бюджетних коштів у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України, на 2010, 2011 роки - джерелом оплати
праці є загальний фонд кошторису
бюджетної установи.

Таким чином кошти, отримані позивачем
за надання платних послуг, були
спрямовані на заходи, пов'язані з
організацією надання послуг та інші
заходи з утримання державної установи
згідно чинного законодавства.

У частині 1 статті 51 Бюджетного кодексу
України передбачено, що керівники
бюджетних установ утримують
чисельність працівників,
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та здійснюють
фактичні видатки на заробітну плату
(грошове забезпечення), включаючи
видатки на премії та інші види
заохочень чи винагород, матеріальну
допомогу, лише в межах фонду заробітної
плати (грошового забезпечення),
затвердженого для бюджетних установ у
кошторисах.

Згідно з абзацом 2 пункту 20 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ» № 228 від 28.02.2002,
зокрема, до кошторисів можуть
включатися тільки видатки, передбачені
законодавством, необхідність яких
обумовлена характером діяльності
установи.

Відповідно до частини 1 пункту 23
вказаного Порядку видатки
спеціального фонду кошторису за
рахунок власних надходжень плануються
у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

Судом зазначено, що вказана норма не
визначає обов'язок включення до
видатків спеціального фонду кошторису
видатків на виплату частини заробітної
плати працівникам та грошового
утримання особам рядового і
начальницького складу бюджетних
установ, які залучалися до надання
платних послуг.

Управлінням Міністерства надзвичайних
ситуацій України в Закарпатській
області за рахунок надходжень від
платних послуг здійснювались витрати
зі спеціального фонду кошторису,
пов'язані з обслуговуванням техніки,
проводилась виплата відряджень,
проводилась закупка ПММ, та інше,
оскільки ці статті витрат по
загальному фонду кошторису
фінансувались державою неналежним
чином. При цьому всі витрати по виплаті
грошового забезпечення проводились за
рахунок загального фонду кошторису,
оскільки ці статті були профінансовані
державою у повному обсязі.

Згідно з пунктом 49 цього ж Порядку
видатки та надання кредитів з бюджету
спеціального фонду бюджету
провадяться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень до
цього фонду на підставі кошторисів.

Встановлено, що виплату грошового
забезпечення за рахунок спеціального
фонду бюджету кошторисами Управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Закарпатській області на 2010
та 2011 роки, затвердженими головним
розпорядником коштів 1-го рівня, не
передбачено.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 798 від 15.05.2000
«Про затвердження переліку платних
послуг, що можуть надаватися
підрозділами Державної пожежної
охорони Міністерства з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи», чинної на
час періоду, що перевірявся, Постанови
Кабінету Міністрів України № 774 від
31.05.2006 «Про затвердження тарифів на
проведення органом державного
пожежного нагляду експертизи
(обстеження) протипожежного стану
підприємства, об'єкта, приміщення»,
Наказу МНС України від 13.07.2006 № 444 «Про
затвердження Методики розрахунку
витрат часу та вартості проведення
органом державного пожежного нагляду
оцінки (експертизи) протипожежного
стану підприємства, об'єкта, приміщення
та проектно-кошторисної документації,
затвердження якої не потребує висновку
комплексної державної експертизи,
Наказу МНС України від 25.07.2006 № 476/724/251
«Про затвердження тарифів на виконання
платних послуг, які можуть надаватися
підрозділами Державної пожежної
охорони МНС України, і Порядку внесення
суб'єктами господарювання та фізичними
особами плати за надання платних
послуг підрозділами Державної
пожежної охорони МНС України», штатні
працівники Управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в
Закарпатській області надають платні
послуги згідно визначених тарифів на
підставі письмових звернень юридичних
або фізичних осіб та за рішенням
керівника, з урахуванням
завантаженості особового складу
основною діяльністю в робочий час.

Судом вказано, що у штаті управління не
було передбачено штатних одиниць,
оплата праці яких повинна
здійснюватись за рахунок коштів
спеціального фонду, оскільки для
надання додаткових платних послуг
можуть в робочий час залучатися штатні
працівники, які мають відповідні
навички та кваліфікацію, що необхідна
для надання додаткових платних послуг
певного виду. У зв'язку з цим, надання
додаткових платних послуг фізичним та
юридичним особам входить до
функціональних обов'язків інспекторів,
які входять до штату управління.
Розподілення робочого часу працівника
(службовця) державної установи (на
витрачений час для надання платних
послуг, передбачених законодавством
для даної установи та інший час)
законодавством не передбачено.

Згідно з наказом МНС України № 447 від
10.06.2008 «Про затвердження Інструкції про
виплату грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту» грошове забезпечення
визначається за місяць, а у разі
виплати за неповний місяць, розмір
виплати визначається за кожен
календарний день перебування на службі
шляхом поділу суми грошового
забезпечення, належного за повний
місяць, на кількість календарних днів у
місяці, за який здійснюється виплата.

Таким чином, погодинного розрахунку
для виплати грошового забезпечення
особам рядового і начальницького
складу не передбачено, а тому не
обґрунтованим є посилання відповідача
щодо здійснення погодинного
розрахунок при виконанні особами
рядового і начальницького складу своїх
обов'язків, поділяючи їх на надання
послуг, які оплачуються фізичними та
юридичними особами бюджетній установі
та які такими особами не оплачуються.
Відповідно неправильним є поділ і
здійснення виплат грошового утримання
із загального та спеціального фондів
бюджету.

З урахуванням описаного суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, дійшов правильного та
обґрунтованого висновку про те, що
Державна фінансова інспекція в
Закарпатській області діяла не у
відповідності до вимог статті 19
Конституції України, тобто не в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
відтак про наявність підстав для
задоволення позову щодо скасування
пункту 4 вимоги № 07-04-6-14/3295 від 25.05.2011.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 4 травня 2012
року і ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: