Справа № 9101/1141/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2013 рокусправа № 2а-84/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Тернівського
міського центру зайнятості
Дніпропетровської області на
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2011
року

у адміністративній справі № 2а-84/2011 за
позовом Тернівського міського центру
зайнятості Дніпропетровської області
до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 3
757,60 грн., виплачених як допомога по
безробіттю, та за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Тернівського
міського центру зайнятості про
скасування наказу, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області 18.07.2011 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Тернівського МЦЗ про стягнення
ОСОБА_1 коштів в сумі 3 757,60 грн.,
виплачених як допомога по безробіттю,
та задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1, скасовано наказ Тернівського
МЦЗ № 100 від 09.12.2010 р. «Про відшкодування
коштів на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття»

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена в апеляційному
порядку Тернівським МЦЗ з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов
Тернівського МЦЗ та відмовити у
задоволені позову ОСОБА_1

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи і
правову оцінку спірних у цій справі
правовідносин, судова колегія дійшла
висновку про обґрунтованість доводів
апеляційної скарги позивача та
наявність підстав для скасування
постанови суду першої інстанції, з
прийняттям у цій справі іншої
постанови, про задоволення заявлених
вимог Тернівського МЦЗ в повному
обсязі.

До зазначеного висновку судова колегія
дійшла виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 з 27.07.2009 р. по 04.05.2010р. була
зареєстрована у Тернівському міському
центрі зайнятості як безробітна та з
цієї підстави їй виплачувалось
матеріальне забезпечення.

На момент реєстрації ОСОБА_1, як
безробітної, та під час її перебування
на обліку в ЦЗ як безробітної, у III та IV
кварталах 2009 р. Мікіцей К.В. був
укладений цивільно-правовий договір із
ПАТ КБ „Приватбанк", за умовами якого
вона повинна була здійснювати
інформаційно-роз'яснювальну роботу
щодо залучення клієнтів до банку, за
виконання якої банк зобов'язався
здійснювати виплати за кожну платіжну
картку, що і було здійснено, оскільки
ОСОБА_1 отримала дохід (за ознакою
заробітна плата) у III кварталі 2009 р. у
розмірі 50,00 грн., у IV кварталі 2009 р. у
розмірі 25,00 грн.

Відмовляючи у задоволені вимог
позивача, суд першої інстанції виходив
з відсутності в діях ОСОБА_1 будь-яких
обставин, передбачених ст.36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхузання на
випадок безробіття" від 02.03.2000 р. № 1533-ІП
(далі - Закон № 1533-ПІ), оскільки ОСОБА_1
не перебувала у трудових відносинах з
ПАТ КБ „Приватбанк", не укладала з
банком трудового або іншого
цивільно-правового договору, предметом
якого було б надання банку обов'язкової
трудової функції, а правовідносини між
ОСОБА_1 та ПАТ КБ „Приватбанк" можуть
кваліфікуватися лише як публічна
винагорода без оголошення конкурсу
(ст.1144 ЦК України), що не має будь-чого
спільного з трудовими
правовідносинами.

Судова колегія вважає помилковими
висновки суду першої інстанції,
оскільки права та обов'язки ОСОБА_1 під
час її реєстрації Тернівського МЦЗ в
якості безробітної та в період
перебування на обліку в ЦЗ як
безробітної, чітко прописані Законами
України „Про зайнятість населення" від
01.03.1951 р. № 803-ХІІ, "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 р., № 1533-ПІ, та
Порядком надання допомоги по
безробіттю, про які відповідачка була
обізнана, бо ознайомлювалися з ними у
визначеному законом порядку під час
оформлення статусу безробітного.

Зазначені обставини підтверджуються з
підписаною відповідачем пам'яткою
„Ваші права - Ваші обов'язки", де чітко
зазначено, що безробітний під час
одержання допомоги по безробіттю
зобов'язаний своєчасно подавати центру
зайнятості відомості про обставини, що
впливають на умови виплати йому
допомоги по безробіттю, а у заяві про
надання статусу безробітного ОСОБА_1
особисто зазначила, що на час отримання
статусу безробітного, вона не була
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займалася, пенсію чи інші
доходи не отримувала.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.36 Закону № 1533-ПІ
та п. 6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, в тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності",
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 р., № 307, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, які впливають
на умови її виплати, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Крім того, Порядок реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02^2007
р., № 219, визначає, що громадяни,
зареєстровані як такі, що шукають
роботу, та безробітні, знімаються з
обліку з дня працевлаштування, в тому
числі укладення договору
дивільно-правового характеру,
предметом якого є діяльність,
спрямована на виконання власними
силами робіт, надання послуг тощо
(пункт 20).

Аналізуючи наведені положення, судова
колегія вказує на те, що при отриманні
статусу безробітного, особа повинна
повідомляти Центр не тільки про свою
трудову діяльність, але й про „інші
доходи". Отже, ОСОБА_1 зобов'язана була
повідомити Центр про отримання нею
доходів від ПАТ КБ „Приватбанк" у III та
IV кварталах 2009 р.

Наведений обов'язок ОСОБА_1
узгоджується також з приписами ст.2
Закону України „Про зайнятість
населення" від 01.03.1951 р., № 803-ХІІ, якою
визначено умови при яких працездатні
громадяни працездатного віку можуть
бути визнані безробітними, до переліку
яких входить відсутність у особи
доходу взагалі.

Факт отримання ОСОБА_1 доходу від ПАТ КБ
„Приватбанк" у III та IV кварталах 2009 р.
підтверджений довідкою податкової
адміністрації, яка згідно Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Мінпраці та
соціальної політики України, Державної
податкової адміністрації України від
13.02.09 р., № 60/62, є одним із основних
документів, що підтверджує отримання
чи неотримання особою будь-яких
доходів під час перебування на обліку в
службі зайнятості, та згідно якої
ОСОБА_1 в період реєстрації її як
безробітної отримала дохід від ПАТ КБ
„Приватбанк", як заробітну плату (а.с.22).
Усі доводи відповідача спростовуються
не тільки зазначеною довідкою
податкового органу, а й тим, що ПАТ КБ
„Приватбанк" особисто, при здачі
звітності до податкової інспекції,
відніс зазначені доходи ОСОБА_1 до
заробітної плати.

Зазначені обставини свідчать, що у
зв'язку з одержаним ОСОБА_1 доходом від
ПАТ КБ Приватбанк", відповідачка
втратила право на визнаний державою
статус безробітної і, як наслідок,
втратила право на одержання
матеріального забезпечення, яке їй
було призначено відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" від 02.03.2000 р., №
1533-ПІ (далі-Закон № 1533-ИІ).

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України від 2 березня 2000 року № 1533-III
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Узагальнюючи встановлені по справі
обставини та наявні в матеріалах
справи письмові докази, судова колегія
дійшла висновку про те, що Тернівський
міський центр зайнятості при видачі
наказу про повернення ОСОБА_1 незаконно
отриманих коштів, діяв відповідно до
норм чинного законодавства України та
в межах своїх повноважень (ч.2 ст.19
Конституції України), виконуючи
покладені на нього обов'язки, що
свідчить про незаконність рішення суду
першої інстанції у цій справі про
скасування наказу Тернівського МЦЗ №
100 від 09.12.2010 р. «Про відшкодування
коштів на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття

Разом з тим, виходячи з того, що ОСОБА_1
в добровільному порядку не виконала
свого обов'язку по поверненню
незаконно отриманих нею як допомогу по
безробіттю бюджетних коштів, судова
колегія дійшла висновку про
безпідставність рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволені
вимог Тернівського МЦЗ про стягнення з
ОСОБА_1 в судовому порядку коштів в
сумі 3 757,60 грн., які складаються з
допомоги по безробіттю - 1092,39 грн.,
матеріальної допомоги у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації - 1195,35 грн., та компенсації
витрат на проїзд - 44,49 грн..

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої
інстанції є незаконним так, як прийняте
з порушення норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, оскаржувану постанову належить
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов Тернівського МЦЗ
задовольнити, а в задоволені позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207
КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Тернівського
міського центру зайнятості
Дніпропетровської області -
задовольнити

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2011
року - скасувати, та прийняти нову
постанову по задоволення Тернівського
міського центру зайнятості
Дніпропетровської області та відмову у
задоволені позову ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Тернівського міського центру
зайнятості кошти, виплачені як
допомога по безробіттю в сумі 3757,60 грн.,.

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Тернівського міського центру
зайнятості про скасування наказу
Тернівського МЦЗ № 100 від 09.12.2010 р. «Про
відшкодування коштів на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття» - відмовити

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов