Справа № 9101/112103/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2013 рокусправа № 0870/3442/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Божко Л.А.
Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року

у адміністративній справі № 0870/3442/12 за
позовом ОСОБА_1 до СГІРФО
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України у Запорізькій області про
визнання не чинним та скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року ОСОБА_1 відмовлено у задоволені
його вимог про визнання не чинним та
скасування рішення СГІРФО
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України у Запорізькій області від
12.03.2012 про примусове повернення його на
батьківщину.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена позивачем по
справі з підстав порушення судом норм
матеріального права, яким регулюються
спірні правовідносини, у зв'язку з чим
просить її скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення його вимог в
повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач прибув на територію України з
Росії 24.01.2012 через КПП «Новоазовськ» за
паспортом серії НОМЕР_1, виданим 16.06.2008
ФМС терміном дії до 16.06.2013, у приватних
справах.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду від 09.03.2012 року позивача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 44 КУпАП і
накладене стягнення у вигляді
адміністративного арешту на 15 діб, з
визначенням обчислення строку
адміністративного стягнення з моменту
затримання позивача, тобто, з 06.03.2012 з 17
год. 40 хв. коли позивач був затриманий
співробітниками УБОР ГУМВС України у
Запорізькій області та доставлений до
чергової частини Орджонікідзевського
РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області за незаконне зберігання
наркотиків.

За вказаних обставин, відповідачем
12.03.2012 року було прийнято рішення
примусово повернути позивача на
батьківщину, та заборонено йому в'їзд
на територію України строком на три
роки, з одночасним зобов'язанням
позивача після відбуття
адміністративного арешту виконати це
рішення до 12.04.2012 року. З зазначеним
рішенням позивача було ознайомлено
21.03.2012 року, про що він власноручно
розписався, а згідно штемпелю
пограничної служби в паспорті позивача
вже 22.03.2012 року він виїхав з території
України.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності рішення відповідача,
оскільки порушення відповідачем
порядку прийняття оскаржуваного
рішення судом не встановлено, також як
і не встановлено визначених ч. 8 ст. 26
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
№3773 підстав, через які до позивача не
могла бути застосована така форма
відповідальності як примусове
повернення на батьківщину, оскільки
позивач не належить до кола осіб,
визначених у цій нормі, а так само
обставини, через які відповідно до ст. 31
Закону № 3773, позивача не можна було
примусово повертати на батьківщину.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки ці висновки повністю
узгоджуться з приписами ст. 26 Закону №
3773, в якій прописано підстави та
процедури примусового повернення
іноземців або осіб без громадянства в
країну походження або третю країну.
Достатньо мотивованим є рішення суду
першої інстанції в частині
спростування доводів позивача про
незаконне накладення на нього
подвійного покарання за вчиненне ним
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.44 КУпАП шляхом
адмінарешту та примусового повернення
його на батьківщину

Узагальнюючи вищенаведене,
судова колегія підтримує висновок суду
першої інстанції стосовно того, що
поведінка позивача та відповідні
наслідки цієї поведінки суперечать
інтересам забезпечення безпеки
України чи охорони громадського
порядку та можуть спричинити небезпеку
життю та здоров'ю громадян України, що
саме і стало підставою для прийняття
оскаржуваного у цій справі рішення
відповідача від 12.03.2012 року про
примусове повернення позивача на
батьківщину, та заборону йому в'їзд на
територію України строком на три роки,
з одночасним зобов'язанням позивача
після відбуття адміністративного
арешту виконати це рішення до 12.04.2012
року

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги, з
наведених вище підстав, висновків суду
не спростовують.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_1 - залишити без
задоволення

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2012
року - залишити баз змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Д.В. Чепурнов