Справа № 2а-2250/10/0970
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Справа № 9104/55090/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тенмарк» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2012 року в адміністративній
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Тенмарк»
до Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

У червні 2010 року позивач ТзОВ «Тенмарк»
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача Коломийської
ОДПІ Івано-Франківської області, в
якому просив визнати нечинним
податкове повідомлення-рішення
відповідача № /0 від 01.02.2010 року,
яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на прибуток (доходи) приватних
підприємств в сумі 178532, 90 грн., в тому
числі 133098 грн. за основним платежем та
45434,90 грн. за штрафним (фінансовими)
санкціями.

В обґрунтування позову позивач
покликався на те, що оскаржене ППР є
незаконним, винесено на підставі
необгрунтованих висновків податкової
перевірки, які відображені в акті
перевірки № 29/231/32874062 від 22.01.2010 року.
Вказував позивач, що є безпідставними
висновки відповідача про порушення
позивачем п.6.1 ст. 6 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
щодо завищення валових витрат на
загальну суму 532392 грн. та як наслідок
заниження податку на прибуток за 1 і 2
квартали 2009 року на загальну суму 133098
грн.. Зазначав позивач, що Товариством
правомірно було включено в деклараціях
з податку на прибуток за 9 місяців 2009
року від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року в сум 532392 грн..
Висновки Акту податкової перевірки №
29/231/32874062 від 22.01.2010 року фактично
ґрунтуються лише на висновках Акту
податкової перевірки № 76-231/32874062 від
17.06.2008 року, однак висновки цього Акту
перевірки та винесені на їх основі
податкові повідомлення-рішення від
25.06.2008 року були оскаржені позивачем в
судовому порядку і станом на час
перевірки 22.01.2010 року та на час
винесення ППР від 01.02.2010 року були
неузгодженими.

Відповідач позову не визнав, у суді
першої інстанції подав заперечення,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
21.02.2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

З цією постановою суду не погодився
позивач та оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає апелянт, що постанова
суду першої інстанції винесена за
неповного з'ясування обставин справи,
недоведеністю оставин, що мають
значення для справи, невідповідністю
висновків суду обставинам справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому оскаржена
постанова суду від 21.02.2012 року підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт зазначає, що оскаржене ППР від
01.02.2010 року було прийнято на підставі
необгрунтованих висновків податкової
перевірки, які відображені в Акті
перевірки № 29/231/32874062 від 22.01.2010 року про
порушення позивачем п.6.1 ст. 6 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» щодо завищення валових
витрат на загальну суму 532392 грн.. Вказує
апелянт, що суд першої інстанції
безпідставно не врахував доводів
позивача про те, що Товариством
правомірно було включено в деклараціях
з податку на прибуток за 9 місяців 2009
року від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року в сум 532392 грн.. Просить
апелянт врахувати, що висновки Акту
податкової перевірки № 29/231/32874062 від
22.01.2010 року фактично ґрунтуються лише
на висновках Акту податкової перевірки
№ 76-231/32874062 від 17.06.2008 року, однак
висновки цього Акту перевірки та
винесені на їх основі податкові
повідомлення-рішення від 25.06.2008 року
були оскаржені позивачем в судовому
порядку і станом на час перевірки 22.01.2010
року та на час винесення ППР від 01.02.2010
року були неузгодженими. Акт перевірки,
на думку апелянта, не є рішенням
суб'єкта владних повноважень, а тому
висновки Акту перевірки № 76-231/32874062 від
17.06.2008 року, за відсутності факту
узгодження винесених на їх підставі
ППР, не носили обов'язкового характеру
і не були перешкодою для включення
позивачем до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року суми
від'ємного значення 532392 грн..
Законодавством не передбачено
виконання неузгоджених податкових
зобов'язань.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 21.02.2012 р. та
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що таку
апеляційну скаргу слід задоволити,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що в період з 11.12.2009
року по 15.01.2010 року відповідачем
Коломийською ОДПІ було проведено
планову виїзну перевірку позивача ТзОВ
«Тенмарк» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період 01.04.2008 року по
30.09.2009 року, за наслідками якої складено
№ 29/231/32874062 від 22.01.2010 року (а.с. 8-55).

У Акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено, зокрема, вимоги п.6.1
ст. 6 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» внаслідок
завищення валових витрат на загальну
суму 532392 грн., в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся на загальну суму 133098
грн., в тому числі за 1 квартал 2009 року на
55055 грн. і за 2 квартал 2009 року на 78043 грн..
Такі висновки податкового органу
ґрунтуються на тому, що Товариством на
532392 грн. завищено розмір валових витрат
при заповненні декларацій з податку на
прибуток за 9 місяців 2009 року, внаслідок
віднесення до складу валових витрат
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року в сумі 532392 грн., на яку
валові витрати було зменшено за
результатами попередньої перевірки
позивача, які зафіксовані в Акті
перевірки № 76-231/32874062 від 17.06.2008 року.

На підставі вказаного вище Акта
перевірки № 29/231/32874062 від 22.01.2010 року
відповідачем винесено 01.02.2010 р.
відносно позивача податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств в сумі
178532,90 грн., в тому числі 133098 грн. за
основним платежем та 45434,90 грн. за
штрафним (фінансовими) санкціями (а.с.
56).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо правомірності
оскарженого ППР від 01.02.2010 року та щодо
безпідставності заявлених позовних
вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції на час
розглядуваних правовідносин), валові
витрати виробництва та обігу - це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Згідно п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону, до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, з урахуванням обмежень,
установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї
статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 цього Закону
передбачено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до п.6.1 ст.6 даного Закону,
якщо об'єкт оподаткування платника
податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

Суд апеляційної інстанції враховує, що
станом на час заповнення позивачем
декларації з податку на прибуток за 9
місяців 2009 року і станом на час
проведення податкової перевірки у
січні 2010 року висновки Акту перевірки
№ 76-231/32874062 від 17.06.2008 року та винесені
на його підставі податкові
повідомлення-рішення від 25.06.2008 року
були предметом судового спору, а отже
не були узгодженими, що
підтверджується копіями постанови
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.06.2009 року
та ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2011 року.

У зв'язку із цим, є безпідставними
твердження податкового органу про те,
що позивач зобов'язаний був врахувати
висновки Акту податкової перевірки №
76-231/32874062 від 17.06.2008 року і не включати до
складу валових витрат розмір
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року в сумі 532392 грн..

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що висновки акту податкової
перевірки не носять зобов'язального
характеру і самостійно не створюють
юридичних наслідів для суб'єкта
господарювання. Оскарження (оспорення)
висновків Акту податкової перевірки у
судовому порядку здійснюється шляхом
оскарження до суду рішень податкового
органу, які винесені на підставі таких
висновків. Тобто, оскарживши до суду
податкові повідомлення рішення від
25.06.2008 року позивачем фактично
оскаржено висновки акту перевірки №
76-231/32874062 від 17.06.2008 року про зменшення
збитків за 1 квартал 2008 року на суму 532392
грн..

У зв'язку із цим, є необґрунтованими
твердження відповідача про те, що
позивач не оскаржив до суду Акту
перевірки № 29/231/32874062 від 22.01.2010 року і
тому повинен був враховувати висновки
цього Акту.

Суд апеляційної інстанції також
звертає увагу на те, що по даній
адміністративній справі предметом
судового дослідження являється
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 22.01.2010 року, тобто врахуванню
підлягають обставини і докази, які
існували на час його винесення, а не ті,
що можуть існувати в майбутньому. Тому,
є помилковими висновки суду першої
інстанції про необхідність
обов'язкового врахування постанови
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.06.2009 року
по справі № 2а-4535/08/0907, оскільки така
постанова суду набрала законної сили
лише 12.12.2011 року згідно ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції вважає, що у
позивача при заповненні декларацій з
податку на прибуток за 9 місяців 2009 року
не було законних перешкод для
включення до складу валових витрат
розміру від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року в сумі 532392 грн..
Причому Закон України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
не передбачав можливості формування
валових витрат без урахування
непогашених наростаючим підсумком сум
від'ємного значення попередніх
податкових періодів.

Таким чином, є протиправним оскаржене
позивачем ППР № /0 від 01.02.2010 року
про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток (доходи) приватних
підприємств в сумі 178532, 90 грн..

Отже, враховуючи наведені вище норми
законодавства та фактичні обставини
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що висновки суду
першої інстанції є помилковими і не
відповідають обставинам справи,
постанова суду винесена з порушенням
норм матеріального права, а тому
оскаржену постанову суду від 21.02.2012
року слід скасувати і прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Тенмарк» -
задоволити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 21
лютого 2012 року в адміністративній
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Тенмарк»
до Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення - скасувати і
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Тенмарк» -
задоволити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області № /0
від 01.02.2010 р. про визначення ТзОВ
«Тенмарк» суми податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток (доходи) приватних
підприємств в сумі 178532,90 грн., в тому
числі 133098 грн. за основним платежем і
45434,90 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
В.Я. Макарик

Н.М.
Судова-Хомюк

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 04.04.2014 року.