Справа № 826/3362/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2014 року № 826/3362/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І. ,
суддів Данилишин В.М. Качура І.А.
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної
реєстраційної служби України
провизнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії О Б С Т А В И Н И
С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Державної реєстраційної служби
України про визнання протиправними дій
щодо надання необґрунтованої
відповіді за результатами заяви від
28.10.2013 про державну реєстрацію
друкованого засобу масової інформації
- газети «Форс мажор», зобов'язання
повторно розглянути заяву від 28.10.2013
про державну реєстрацію друкованого
засобу масової інформації - газети
«Форс мажор» та зареєструвати
друкований засіб масової інформації -
газету «Форс мажор».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним було подано всі
документ и визначені Законом України
«Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні» та
Положенням про державну реєстрацію
друкованих засобів масової інформації,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 21.02.2006 №12/5, проте
відповідачем безпідставно відмовлено
в реєстрації друкованого засобу
масової інформації - газети «Форс
мажор».

Відповідач - Державна реєстраційна
служба України - явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач не заперечував
проти вирішення справи в порядку
письмового провадження, оскільки
відповідачі належним чином
повідомлені про час, дату та місце
судового засідання в судове засідання
не прибули, а також з огляду на
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Державної
реєстраційної служби України з заявою
від 28.10.2013 про реєстрацію друкованого
засобу масової інформації - газети
«Форс мажор» (програмні цілі та
тематична спрямованість: безкоштовне
та благодійне інформування
суспільства про актуальні та вагомі
процеси, що відбуваються в державі,
сприяння розбудови демократії в
суспільстві). Вказана заява отримана
відповідачем 04.11.2013.

Листом від 03.12.2013 №583/21-13-8 позивачу
запропоновано подати виправлену заяву,
після чого буде прийнято рішення в
установленому порядку, оскільки
програмні цілі та тематична
спрямованість не узгоджуються з видом
видання за цільовим призначенням.
Також, відповідач вказує, що оскільки
видання засновується з благодійною
метою для безкоштовного
розповсюдження, тому тематична
спрямованість (програмні цілі видання)
повинні відповідати цілям благодійної
діяльності відповідно до Закону
України «Про благодійну діяльність та
благодійні організації».

Правові основи діяльності друкованих
засобів масової інформації (преси) в
Україні, встановлює державні гарантії
їх свободи відповідно до Конституції
України, Закону України "Про
інформацію" та інших актів чинного
законодавства і визнаних Україною
міжнародно-правових документів
створено Законом України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні» друкований засіб
масової інформації може видаватися
після його державної реєстрації.
Державній реєстрації підлягають всі
друковані засоби масової інформації,
що видаються на території України,
незалежно від сфери розповсюдження,
тиражу і способу його виготовлення.
Заяви про державну реєстрацію
друкованих засобів масової інформації
подаються засновником
(співзасновниками) до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державної
реєстрації друкованих засобів масової
інформації.

Статтею 12 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні» визначено, що у заяві
про державну реєстрацію друкованого
засобу масової інформації повинні бути
вказані: 1) засновник (співзасновники)
видання; 1-1) пов'язана особа - юридична
або фізична особа, яка здійснює
контроль за засновником
(співзасновниками), власником
(співвласниками) друкованого засобу
масової інформації, а також юридична
особа, за якою засновник, власник
(співвласник) здійснює відповідний
контроль. У разі якщо одним із
співзасновників (співвласників)
друкованого засобу масової інформації
є фізична особа, пов'язаними з нею
особами вважаються також члени її сім'ї
(чоловік, дружина, діти та батьки,
мачуха та вітчим, рідні брати, сестри та
їхні діти, чоловіки (дружини), спільно з
якими вона здійснює контроль за
друкованим засобом масової інформації;
2) вид видання; 3) назва видання; 4) мова
видання; 5) сфера розповсюдження
(місцева, регіональна,
загальнодержавна, зарубіжна) та
категорії читачів; 6) програмні цілі
(основні принципи) або тематична
спрямованість; 7) передбачувані
періодичність випуску, обсяг і формат
видання; 8) юридична адреса засновника,
кожного із співзасновників та його (їх)
банківські реквізити; 9)
місцезнаходження редакції.

Реєструючий орган має право зажадати
від засновника (співзасновників)
подання документів, якими
підтверджується його (їх) цивільна
правоздатність та цивільна
дієздатність (паспорт громадянина
України, статут, договір між
співзасновниками, договір з
правонаступником, довіреність тощо).

При проведенні державної реєстрації
забороняється вимагати від засновника
(співзасновників) подання інших
відомостей і документів.

Згідно зі ст. 13 згадуваного Закону
реєструючий орган зобов'язаний в
місячний строк розглянути заяву про
державну реєстрацію друкованого
засобу масової інформації і письмово
повідомити засновника
(співзасновників) про результат
розгляду.

В межах цього строку реєструючий орган
приймає рішення про: а) державну
реєстрацію видання; б) відмову у
державній реєстрації; в) зупинення
строку розгляду заяви про реєстрацію.

Зупинення цього строку здійснюється
реєструючим органом, якщо: 1) засновник
(співзасновники) не подав документи,
якими підтверджується його (їх)
цивільна правоздатність та цивільна
дієздатність; 2) між співзасновниками
не укладено установчий договір,
передбачений статтею 9 цього Закону; 3)
виникли обставини, за яких з незалежних
від реєструючого органу причин
своєчасне проведення державної
реєстрації неможливе.

Зупинений строк розгляду заяви про
державну реєстрацію друкованого
засобу масової інформації
поновлюється з дня, коли заявник
письмово повідомить про усунення
причин, що перешкоджали державній
реєстрації видання.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Положення про
державну реєстрацію друкованих
засобів масової інформації,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 21.02.2006 №12/5 (далі -
Положення) для державної реєстрації
друкованих ЗМІ подається заява.

Заява про державну реєстрацію
друкованих ЗМІ, додатків до них у
вигляді видань газетного та
журнального типу подається до
реєструвального органу засновником
(співзасновниками) на кожне видання
окремо в друкованому вигляді державною
мовою. Про державну реєстрацію
друкованого видання, випуск якого
передбачено кількома мовами одночасно
(паралельними випусками), подається
одна заява. Облік заяв, що надходять до
реєструвального органу, ведеться у
спеціальній книзі постійного
зберігання.

У заяві про державну реєстрацію
друкованого ЗМІ (далі - заява) мають
бути вказані: 1) засновник
(співзасновники) видання (засновник -
юридична особа наводить повне
найменування згідно з документами, що
підтверджують його цивільну
дієздатність; засновник - фізична особа
наводить ім'я та свої паспортні дані);
пов'язана особа (особи): якщо пов'язаною
особою є юридична особа, засновник
наводить її повне найменування,
ідентифікаційний код юридичної особи;
якщо пов'язаною особою є фізична особа,
зокрема: чоловік, дружина, діти та
батьки, мачуха та вітчим, рідні брати,
сестри та їхні діти, чоловіки (дружини),
спільно з якими засновник здійснює
контроль за друкованим засобом масової
інформації, засновник наводить
прізвище, ім'я, по батькові цієї особи,
її реєстраційний номер облікової
картки платника податків (за
наявності). Для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний контролюючий орган,
зазначаються серія та номер паспорта; 2)
вид видання (газета, журнал, збірник,
бюлетень, альманах, календар, дайджест
тощо); 3) назва видання (мовою/мовами,
якою/якими виходитиме у світ); 4)
мова/мови видання (одномовне, кількома
мовами одночасно (паралельними
випусками), змішаними мовами
(декількома мовами в одному випуску); 5)
сфера розповсюдження (місцева - у межах
Автономної Республіки Крим, однієї
області, обласного центру або двох і
більше сільських районів, одного міста,
району, окремих населених пунктів, а
також підприємств, установ,
організацій; регіональна - дві та
більше областей, міста Київ або
Севастополь і область, Автономна
Республіка Крим і область;
загальнодержавна - у межах України;
зарубіжна - за межами України); 6)
програмні цілі (основні принципи) або
тематична спрямованість (їх стисла
характеристика: розвиток освіти,
підвищення рівня духовності, розвиток
дозвілля, інформування населення з
певних питань та ін.), а також категорія
читачів (верстви населення, на які
розраховане видання: усе населення,
дорослі, молодь, діти, чоловіки, жінки,
інваліди, студенти, працівники певної
галузі, науковці, педагоги тощо); 7)
передбачувані періодичність випуску,
обсяг (в умовних друкарських аркушах) і
формат видання; 8) юридична адреса
засновника, кожного із співзасновників
та його (їх) банківські реквізити (для
фізичних осіб - у разі наявності); 9)
місцезнаходження редакції.

У заяві також указуються відомості, які
вносяться до свідоцтва про державну
реєстрацію друкованого ЗМІ: 1) статус
видання (вітчизняне - друкований ЗМІ, у
якого засновником виступають
українська/і/ юридична/і/ та/або
фізична/і/ особа/и/; спільне - друкований
засіб масової інформації, створений за
участю іноземної/их/ юридичної/их/
та/або фізичної/их/ особи /осіб/); 2) вид
видання за цільовим призначенням
(загальнополітичне, з питань економіки
і бізнесу, виробничо-практичне,
наукове, науково-виробниче,
науково-популярне, навчальне,
довідкове, літературно-художнє, з
питань мистецтва, спортивне, юридичне,
еротичне, для дозвілля, медичне,
релігійне, уфологічне, екологічне,
туристичне, рекламне /понад 40 відсотків
обсягу одного номера - реклама/,
інформаційне, для дітей тощо).

Пунктами 2.6, 2.7 Положення заява
розглядається у місячний строк з дня її
одержання.

За результатами розгляду заяви
приймається одне з таких рішень:

1) про державну реєстрацію;

2) про відмову в державній реєстрації;

3) про зупинення строку розгляду заяви
про державну реєстрацію;

4) про визнання недійсним свідоцтва про
державну реєстрацію друкованого ЗМІ.

У разі виявлення відсутності
(неточного або неправильного
зазначення) в заяві відомостей, які
передбачені Законом та цим Положенням,
реєструвальний орган у десятиденний
строк письмово повідомляє про це
засновника (співзасновників).

Як зазначено вище, листом від 03.12.2013
№583/21-13-8 позивачу запропоновано подати
виправлену заяву, після чого буде
прийнято рішення в установленому
порядку, оскільки програмні цілі та
тематична спрямованість не
узгоджуються з видом видання за
цільовим призначенням. Також,
відповідач вказує, що оскільки видання
засновується з благодійною метою для
безкоштовного розповсюдження, тому
тематична спрямованість (програмні
цілі видання) повинні відповідати
цілям благодійної діяльності
відповідно до Закону України «Про
благодійну діяльність та благодійні
організації».

З системного аналізу викладеного
вбачається, що в заяві неправильно
(неточно) зазначено відомості
визначені пп. 6 п. 2.6 Положення та п. 6 ч. 1
ст. 12 Закону України «Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в
Україні», про що відповідно до п. 2.7
Положення письмово повідомлено
засновника (позивача), отже при наданні
позивачу листом від 03.12.2013 №583/21-13-8
відповіді відповідач діяв відповідно
до згадуваного пункту Положення, що
свідчить про необґрунтованість
позовних вимог.

Щодо твердження позивача, що жодними
нормами не передбачено узгодження
програмних цілей (тематичної
спрямованості) друкованого засобу
масової інформації, що застосовується
з благодійною метою для безкоштовного
розповсюдження з Законом України «Про
благодійну діяльність та благодійні
організації» суд зазначає наступне.

Судом встановлено та позивачем не
заперечується, що позивачем зазначено
програмні цілі та тематичну
спрямованість видання: безкоштовне
благодійне інформування, при цьому
вказано вид видання за цільовим
призначенням: інформування
суспільства про актуальні та вагомі
процеси, що відбуваються в державі,
сприяння розбудови демократії в
суспільстві.

Цілі та сфери благодійної діяльності
визначені ст. 3 Закону України "Про
благодійну діяльність та благодійні
організації" цілями благодійної
діяльності є надання допомоги для
сприяння законним інтересам
бенефіціарів у сферах благодійної
діяльності, визначених цим Законом, а
також розвиток і підтримка цих сфер у
суспільних інтересах.

Сферами благодійної діяльності є: 1)
освіта; 2) охорона здоров'я; 3) екологія,
охорона довкілля та захист тварин; 4)
запобігання природним і техногенним
катастрофам та ліквідація їх
наслідків, допомога постраждалим
внаслідок катастроф, збройних
конфліктів і нещасних випадків, а також
біженцям та особам, які перебувають у
складних життєвих обставинах; 5) опіка і
піклування, законне представництво та
правова допомога; 6) соціальний захист,
соціальне забезпечення, соціальні
послуги і подолання бідності; 7)
культура та мистецтво, охорона
культурної спадщини; 8) наука і наукові
дослідження; 9) спорт і фізична
культура; 10) права людини і громадянина
та основоположні свободи; 11) розвиток
територіальних громад; 12) розвиток
міжнародної співпраці України; 13)
стимулювання економічного росту і
розвитку економіки України та її
окремих регіонів та підвищення
конкурентоспроможності України; 14)
сприяння здійсненню державних,
регіональних, місцевих та міжнародних
програм, спрямованих на поліпшення
соціально-економічного становища в
Україні.

Благодійні організації не мають права
надавати благодійну допомогу
політичним партіям або від імені
політичних партій, а також брати участь
у виборчій агітації.

З огляду на викладене вбачається, що
програмні цілі та тематична
спрямованість не узгоджуються з видом
видання за цільовим призначенням.

Оскільки цільове призначення та сфери
благодійної діяльності визначені
Законом України «Про благодійну
діяльність та благодійні організації»
суд дійшов висновку, що відповідач у
листі обґрунтовано послався на
згадуваний Закон.

Щодо порушення відповідачем
десятиденного строку повідомлення
позивача про виявлені неточності у
проданій заяві, суд зазначає, що
процедурне порушення строку
повідомлення позивача не можу бути
підставою для визнання протиправними
дій щодо надання вірної по суті
відповіді.

З системного на налізу викладеного
вбачається, що при наданні відповіді за
результатом розгляду заяви позивача
від 28.10.2013 про державну реєстрацію
друкованого засобу масової інформації
- газети «Форс мажор» відповідач діяв в
межах наданих повноважень відповідно
до Положення про державну реєстрацію
друкованих засобів масової інформації.

Правомірність дій відповідача при
наданні листом від 03.12.2013 №583/21-13-8
позивачу відповіді свідчить про
відсутність підстав для зобов'язання
повторно розглянути заяву від 28.10.2013
про державну реєстрацію друкованого
засобу масової інформації - газети
«Форс мажор».

Щодо вимоги про зобов'язання
зареєструвати друкований засіб
масової інформації - газету «Форс
мажор» на підставі заяви від 28.10.2013 суд
зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно
до норм чинного законодавства,
повноваження відповідача щодо
вирішення правових, економічних,
організаційних питань проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", та їх обтяжень і
спрямований на забезпечення визнання
та захисту державою цих прав, створення
умов для функціонування ринку
нерухомого майна є дискреційними
повноваженнями та виключною
компетенцією уповноваженого органу, в
даному випадку - Державної
реєстраційної служби України.

Як випливає зі змісту Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя, а тому,
позовні вимоги про зобов'язання
державного реєстратора розглянути
заяву та зареєструвати право власності
на відповідне нерухоме майно
розцінюється Окружним
адміністративним судом м. Києва саме як
втручання в дискреційні повноваження
відповідача та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства, а тому, на думку суду,
задоволена бути не може.

Суд зауважує, що позивач наділений
правом усунення недоліків вказаних у
листі від 03.12.2013 №583/21-13-8 та подачі
виправленої заяви про державну
реєстрацію друкованого засобу масової
інформації.

За таких обставин, оцінивши докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, виходячи з системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
дійшов висновку, що адміністративний
позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні
адміністративний позову ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий Суддя
В.І. Келеберда

Судді
В.М. Данилишин

І.А. Качур