Справа № 819/556/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/556/14-a

11 квітня 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Костецькій Н.Т.

за участю:

представника позивача - Чибраса В.М.;

представника відповідача - Лапунько
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Тернополі
адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Бережанський
цегельний завод «Керамік»

до Козівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року
№, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бережанський
цегельний завод «Керамік» (далі по
тексту ТОВ «Бережанський цегельний
завод «Керамік», або позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Козівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області (далі Козівська
ОДПІ, або відповідач), про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.12.2013 року №.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з мотивів викладених у
позовній заяві та пояснив, що
оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням його
неправомірно позбавлено права на
податковий кредит. Свою позицію
керівник підприємства обґрунтував тим,
що податковий орган при проведенні
перевірки не врахував того факту, що
поставлене позивачу дизпаливо від ТОВ
«Будвап-Нова» було отримано останнім
до набрання чинності змін до п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України (06.08.2011
року), відповідно до яких реквізит
податкової накладної «Код товару
згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних
товарів та товарів, ввезених на митну
територію України)» віднесено до
обов'язкових. На думку представника
позивача, при реалізації підакцизних
товарів, отриманих до зазначеної вище
дати, реквізити податкової накладної
«Код товару згідно з УКТ ЗЕД» не слід
заповнювати і саму додаткову накладну
не слід реєструвати в Єдиному реєстрі
податкових закладних в порядку п.11
підрозділу 2 розділу XX ПКУ. Враховуючи
вищенаведене, а також те, що отриманий
товар підприємством було використано в
податкових операціях у межах
господарської діяльності
підприємства, на думку представника
позивача, ТОВ «Бережанський цегельний
завод «Керамік» обґрунтовано включив
зазначений у податковій накладній № 60
від 30.07.2013 року податок на додану
вартість в сумі 7510 грн. до складу
податкового кредиту декларації з ПДВ
за липень 2013 року.

Представник відповідача заперечила
проти адміністративного позову. Свою
позицію виклала в письмових
запереченнях, які долучені до
матеріалів справи та усних пояснення
наданих під час розгляду справи в суді.

Представник Козівської ОДПІ зазначила,
що під час перевірки встановлено, що
позивачем було включено до складу
податкового кредиту за липень 2013 року,
суму податку на додану вартість у
розмірі 7510 грн., відповідно отриманої
податкової накладної отриманої від ТОВ
«Будвап-Нова» №60 від 30.07.2013 р. за
придбання дизпалива на суму 45060.00 грн в
тому числі ПДВ 7510 грн. У зв'язку з тим, що
податкова накладна № 60 від 30.07.2013
оформлена з порушенням п. 201.1, 201.10 ст. 201
Податкового кодексу, а саме не вказано
код УКТ ЗЕД та податкова накладна не
внесена в реєстр податкових накладних,
тому ТОВ «Бережанський цегельний
завод «Керамік» було завищено
податковий кредит на суму 7510 грн.

Щодо посилань представника позивача на
те, що код товару згідно УКТ ЗЕД в
податковій накладній не потрібно було
вказувати, а саму накладну не було
необхідності реєструвати в ЄРПН через
те, що поставлене позивачу дизпаливо
від ТОВ «Будвап-Нова» було отримано
останнім до набрання чинності змін до
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України
(06.08.2011 року), представник податкової
інспекції пояснила, що Податковий
кодекс не містить таких винятків, а
право на формування податкового
кредиту виникає на підставі податкової
накладної яка була оформлена 30.07.2013
року - під час дії змін в п.201 ст.201 ПК
України.

Враховуючи вищевикладене, представник
відповідача позовні вимоги вважає
безпідставними, а податкове
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року
№ правомірним.

Крім пояснень представника позивача
та представників відповідача, судом
досліджені письмові докази, наявні у
матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 15 по 19
листопада 2013 року Козівською ОДПІ на
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Бережанський
цегельний завод «Керамік» з питань
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Будвап-Нова» за липень 2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт від 28 листопада 2013 року
№69-22/14057222 (а.с.7-11).

Перевіркою встановлено, що позивачем
було включено до складу податкового
кредиту за липень 2013 року, суму податку
на додану вартість у розмірі 7510 грн.,
відповідно отриманої податкової
накладної отриманої від ТОВ
«Будвап-Нова» №60 від 30.07.2013 р. за
придбання дизпалива на суму 45060 грн. в
тому числі ПДВ 7510 грн.

В акті перевірки зазначено, що
податкова накладна № 60 від 30.07.2013
оформлена з порушенням п. 201.1 та п.201.10
ст. 201 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-УІ (з наступними
змінами та доповненнями) (надалі по
тексту - ПК України) , а саме:

- не вказано код УКТ ЗЕД, перелік яких
зазначено у пп. 215.3.4. п.215.3 ст.215 ПК
України чим порушено п.201.1 ст.201 ПК
України;

- вищенаведена податкова накладна не
внесена в реєстр податкових накладних,
чим порушено п.201.10 ст.201 ПК України.

З врахуванням встановлених порушень,
контролюючий орган прийшов до
висновку, що ТОВ «Бережанський
цегельний завод «Керамік» у липні 2013
року, було завищено суму податкового
кредиту на суму 7510 грн., по податковій
накладній, яка оформлена з порушенням
вимог податкового законодавства.

На підставі висновків зроблених
перевіркою, Козівською ОДПІ було
винесено податкове повідомлення
рішення № від 11.12.2013 року яким
товариству збільшено грошове
зобов'язання, з податку на додану
вартість на загальну суму 11265 грн., з
яких 7510 грн. основного платежу та 3755
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
податковим повідомленням-рішенням
оскаржив його в адміністративному
порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Тернопільській області
№188/10/19-00-10-02-06/3 від 11.01.2014 ТОВ
«Бережанський цегельний завод
«Керамік» було відмовлено у
задоволенні скарги (а.с.34-36).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України № 2813/6/99-99-10-01-15 від 13.02.2014 року,
скаргу позивача залишено без
задоволення, а ППР Козівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Тернопільській області №
від 11.12.2013 та рішення, прийняте за
розглядом первинної скарги - без змін
(а.с.37-39).

Обґрунтовуючи правомірність
оформлення податкової накладної,
позивач зазначає, що оскільки
дизпаливо було придбане до набрання
чинності змін до п. 201.1. ст. 201 ПКУ,
відповідно до яких було визначено
такий обов'язковий реквізит податкової
накладної як «Код товару згідно з УКТ
ЗЕД (для підакцизних товарів та
товарів, ввезених на митну територію
України)».

Суд не погоджується з такою позицією
позивача, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПК України (з
урахуванням змін відповідно до Закону
України від 07.07.2011 №3609, які набрали
чинності з 6 серпня 2011 року) - у
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити:- порядковий номер
податкової накладної: - дата
виписування податкової накладної,
повна або скорочена назва продавця та
покупця, опис номенклатура товарів та
їх кількість, обсяг, ціна постачання
без урахування податку, ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні, загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку, вид цивільно-правового
договору, код товару з УКТ ЗЕД ( для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України.

Аналогічне визначено у Порядку про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної, затверджених
Наказом Мінфіну України № 1379 від 01.11.2011
р.

Згідно положень п. 201.10. ст.201 ПК України
(з урахуванням змін відповідно до
Закону України від 07.07.2011 №3609)
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Статтею 215 Податкового кодексу
конкретизовано перелік підакцизних
товарів та їх коди згідно з УКТ ЗЕД, а
тому при здійсненні операцій з
постачання підакцизних товарів
зазначені коди мають відображатись у
податковій накладній.

В судовому засіданні сторонами не
заперечувався той факт, що придбане
позивачем дизпаливо згідно спірної
податкової накладної є підакцизним
товаром, а тому суд керуючись вимогами
ч.3 ст.72 КАС України, вважає, що дана
обставина не підлягає доказуванню.

Класифікація товарів, ввезених на
митну територію України для цілей
митного оформлення, здійснюється
згідно з вимогами Митного кодексу, УКТ
ЗЕД, що є товарною номенклатурою
Митного тарифу України, затвердженого
Законом про Митний тариф, та з
урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД,
затверджених наказом Держмитслужби
України № 1561 від 30.12.2010 року із змінами
та доповненнями.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу
митні органи відносять товари до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТ ЗЕД, тобто на Держмитслужбу
України покладено право здійснення
контролю за правильністю класифікації
товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД під
час проведення процедур митного
контролю та митного оформлення і
прийняття остаточних висновків про
визначення коду товару.

Отже, при здійсненні операцій з
імпортованими товарами при виписці
податкової накладної в графі «код
товару згідно з УКТ ЗЕД» має
зазначатися код УКТ ЗЕД, вказаний у ВМД,
якою було оформлено такі товари при
ввезенні їх на митну територію України
незалежно від того, чи є продавець їх
безпосереднім імпортером.

Згідно положень ст. 15 Закону України
«Про захист прав споживачів» на всіх
етапах реалізації товару кінцевому
споживачу у супровідній документації,
яка додається до продукції, на
етикетці, а також у маркуванні чи іншим
способом, прийнятим для окремих видів
продукції або в окремих сферах
обслуговування, покупець повинен мати
можливість ознайомитися з
найменуванням та місцезнаходженням
виробника.

Отже, починаючи з 06.08.2011 при реалізації
раніше придбаних імпортованих чи
підакцизних товарів платники податку -
продавці, які не є безпосередніми
імпортерами чи виробниками зазначених
товарів, у випадку, коли податкова
накладна, на підставі якої такі товари
було придбано, не містить коду згідно з
УКТ ЗЕД по таких товарах, самостійно
визначають код товару згідно з УКТ ЗЕД
відповідно до Основних правил
інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених
Законом про Митний тариф, з урахуванням
пояснень і методичних рекомендацій
Держмитслужби України та зазначають
його в податковій накладній.

Код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України)
має зазначатись по всьому ланцюгу
постачання таких товарів до моменту їх
продажу кінцевому споживачу або до
моменту, коли такі товари
перетворюються в інший товар чи стають
частиною нового в результаті
виробництва, обробки, переробки тощо. У
разі, коли в результаті такого
виробний, ва. обробки, переробки тощо
створено новий підакцизний продукт,
йому присвоюється новий відповідний
код згідно з УКТ ЗЕД.

Главою 53 Митного кодексу передбачено,
що в УКТ ЗЕД товари систематизовано за
розділами, групами, товарними
позиціями, товарними підпозиціями,
найменування і цифрові коди яких
уніфіковано з Гармонізованою системою
опису та кодування товарів.

Податкові накладні, виписані при
здійсненні операцій з постачання
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України, з
01.01.2012 р. підлягають включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних
незалежно від розміру ПДВ в одній
податковій накладній.

Такій реєстрації підлягають усі
податкові накладні, виписані після
01.01.2012 р. при здійсненні операцій з
постачання підакцизних товарів та
товарів, ввезених на митну територію
України, незалежно від того, чи
виписані такі податкові накладні за
товарами/послугами, операції з
постачання яких звільнено від
оподаткування.

Таким чином суд приходить до висновку,
що оскільки податкова накладна
виписана ТОВ «Будвап-Нова» №60 від
30.07.2013 р. на придбання дизпалива на суму
45060 грн. у тому числі ПДВ 7510 грн., була
виписана після 01.01.2012 вона повинна бути
зареєстрована у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Положеннями пункту 201.10. ст.201 ПК України
передбачено, що у разі відмови продавця
товарів/послуг надати податкову
накладну або в разі порушення ним
порядку її заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі покупець
таких товарів/послуг має право додати
до податкової декларації за звітний
податковий період заяву із скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

В судовому засіданні встановлено, що
ТОВ «Бережанський цегельний завод
«Керамік» не подавалася до податкової
декларації за липень 2013 року заява (
додаток №8 до декларації) із скаргою на
постачальника, щодо порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкової накладної, яка б стала
підставою для включення суми податку
на додану вартість до складу
податкового кредиту.

Положення п. 198.6 ст. 198 ПКУ встановлюють,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені) податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог п. 201.1
статті 201 ПКУ.

Враховуючи те, що судом встановлено, що
податкова накладна виписана ТОВ
«Будвап-Нова» №60 від 30.07.2013 р.,
оформлена з порушенням вимог п.201.1 та
201.10 ст.201 ПК України, суд вважає, що
податковий орган прийшов до
правомірного висновку про те, що сума
податку на додану вартість, визначена в
такій податковій накладній не
відноситься до податкового кредиту.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що податкове
повідомлення-рішення від 11 грудня 2013
року № винесене з дотриманням
вимог чинного законодавства, а тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача чи відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи те, що при поданні
адміністративного позову позивачем
було сплачено 10 відсотків ставки
судового збору - 172,05 грн. та враховуючи
те, що суд прийшов до переконання про
відмову в задоволенні позовних вимог
повністю, з позивача належить стягнути
недоплачену частину судового збору яка
буде становити: 1827 грн. - 172,05 грн.
(сплачена частина) = 1 655, 95 грн.

Судових витрат по справі згідно ст.94
КАС України немає.

Керуючись ст.ст. 94 160-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бережанський цегельний завод "Керамік"
до Козівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 11
грудня 2013 року №, - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Бережанський
цегельний завод «Керамік" в користь
державного бюджету України 1 655, 95 грн.
недоплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 16 квітня 2014 року.

Суддя
Осташ А. В.

копія вірна

Суддя
Осташ А. В.