Справа № 821/3373/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3373/13-а

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Іванівського міжрайонного управління
водного господарства на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року по справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області до Іванівського міжрайонного
управління водного господарства про
зобов'язання виконати п. 3 вимоги від 17
червня 2013 року № 43-29/990, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2013 року Державна
фінансова інспекції в Херсонській
області звернулась до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до Іванівського міжрайонного
управління водного господарства, який
в подальшому уточнила (а.с. 53), та в якому
просило суд зобов'язати відповідача
виконати п. 3 вимоги від 17 червня 2013
року № 43-29/990, а саме: провести
відповідний перерахунок внесків до
пенсійного фонду України та
відобразити в обліку; провести
взаємозвірки щодо внесків на суму 1 327,43
грн.; провести претензійно-позовну
роботу щодо повернення зайво
виплачених сум коштів, в іншому випадку
стягнути з особи, винної у зайвих
виплатах коштів у сумі 1 327,43 грн., у
порядку та у розмірах, встановлених ст.
ст. 133-136 КЗпП;

Постановою від 01 жовтня 2013 року
Херсонський окружний адміністративний
суд задовольнив адміністративний
позов Державна фінансова інспекції в
Херсонській області в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду
Іванівське міжрайонне управління
водного господарства подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, оскільки
застосував до спірних правовідносин
положення Постанови КМУ № 697 від 18.05.1998
року «Про затвердження Переліку видів
оплати праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій», замість положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, який
має вищу юридичну силу та в часі
прийнятий пізніше.

Державна фінансова інспекція в
Херсонській області письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надала.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
встановив, що відповідно до п. 2.2.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області на І квартал 2013
року, на підставі направлень на
проведення ревізії від 29.03.2013 №43, від
09.04.2013 року № 48, від 20.05.2013 року №№ 84, 85
проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
Іванівського міжрайонного управління
водного господарства за ІІ півріччя 2010
року, 2011, 2012 роки.

За наслідками ревізії складений Акт
ревізії від 28 травня 2013 року № 43-27/8, на
який відповідачем подавались
заперечення, які були відхилені.

В ході ревізії перевіряючими особами
встановлено, що відповідачем
нараховані та сплачені внески на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на суму нарахованої та
виплаченої (за ІІ півріччя 2010 року)
компенсації за невикористану
відпустку працівникам, на загальну
суму 1 327,43 грн., чим порушено п. 2
Переліку видів оплати праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 697 від 18
травня 1998 року.

Суд першої інстанції встановив, що сам
факт здійснення зазначених нарахувань
та їх сплати сторонами по справі не
заперечується.

За наслідками ревізії на адресу
відповідача направлена вимога від
17.06.2013 року № 43-29/990, пунктом 3 якої
Іванівське МУВГ зобов'язано провести
відповідний перерахунок нарахованих
внесків до ПФУ та провести
взаємозвірки щодо внесків на суму 1 327,43
грн. або провести претензійно-позовну
роботу щодо повернення зайво
виплачених коштів у сумі 1 327,43 грн. у
порядку та у розмірах встановлених
ст.ст.133-136 КЗпП.

Суд першої інстанції встановив, що у
встановлений строк відповідач не
виконав п.3 вимоги від 17.06.2013 року №
43-29/990.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції погодився з позицією
позивача стосовного того, що на грошову
компенсацію за невикористану
відпустку збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування не нараховується,
оскільки, ці виплати зазначені в п. 2
Переліку видів оплати праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, які затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 18.05.98 N
697, який діяв до 22 грудня 2010 року, тобто
порушення, вчинені в ІІ півріччі 2010
року, підпадали під його дію.

Також суд першої інстанції встановив,
що пункт 3 вимоги від 17.06.2013 року
відповідачем не оскаржувався, але і
докази повного або часткового
виконання п.3 вимоги № 43-29/990 відповідач
не надав.

З урахуванням положень ст. 2, ч. 7 ст. 10, ч.
2 ст. 15 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні», суд
першої інстанції встановив наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Справа призначена до апеляційного
розгляду в порядку письмового
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга має бути
задоволена в повному обсязі.

Апеляційний суд встановив, що в період
з 29 березня по 21 травня 2013 року
Генічеською міжрайонною Державною
фінансовою інспекцією проведена
ревізія фінансово-господарської
діяльності Іванівського міжрайонного
управління водного господарства за ІІ
півріччя 2010 року, 2011, 2012 роки, за
наслідками якої складений акт № 43-27/8
від 28 травня 2013 року (а.с. 7-13).

В ході ревізії перевіряючими особами
встановлено безпідставне нарахування
та сплата Іванівським міжрайонним
управлінням водного господарства у ІІ
півріччі 2010 року внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування на суму
нарахованої та виплаченої компенсації
за невикористану відпустку
працівникам, на загальну суму 1 327,43 грн.
(а.с. 14), чим порушено вимоги п. 2 Переліку
видів оплати праці та інших виплат, на
які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсій, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 697 від 18
травня 1998 року.

17 червня 2013 року Генічеською
міжрайонною Державною фінансовою
інспекцією до Іванівського
міжрайонного управління водного
господарства пред'явлено вимогу №
43-29/990 про усунення порушень,
встановлених в ході ревізії, зокрема
пунктом третім вимоги відповідача
зобов'язали провести відповідний
перерахунок внесків до пенсійного
фонду України та відобразити в обліку;
провести взаємозвірки щодо внесків на
суму 1 327,43 грн.; провести
претензійно-позовну роботу щодо
повернення зайво виплачених сум
коштів, в іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих виплатах коштів
у сумі 1 327,43 грн., у порядку та у
розмірах, встановлених ст. ст. 133-136 КЗпП.
(а.с. 37-40).

Апеляційний суд встановив, що
підставою для звернення до суду з
позовом про зобов'язання виконати п. 3
вимоги від 17 червня 2013 року № 43-29/990,
стало встановлення факту сплати
Іванівським міжрайонним управлінням
водного господарства у ІІ кварталі 2010
року страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування із сум виплаченої
компенсації за час невикористаної
відпустки наступним працівникам:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 14), у загальній сумі 1
327,43 грн.

Відповідно до п. 2 Переліку видів
оплати праці та інших виплат, на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та які
не враховуються при обчисленні
середньомісячної заробітної плати для
призначення пенсій, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№697 від 18 травня 1998 року, компенсація за
невикористану відпустку відноситься
до видів оплати праці на які не
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Апеляційний суд не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності встановленого
фінінспекцією порушення.

У другому півріччі 2010 року, відповідно
до ст. ст. 1, 14, 15, ч. 2 ст. 17, ст. 19 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. № 1058-ІV, чинного з 01 січня 2004
року до Пенсійного фонду сплачуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, які
нараховуються на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників, що
включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці». При цьому
страхові внески нараховуються на
зазначені суми незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

Таким чином, нарахування та сплата
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснюється і на
компенсацію за невикористану
відпустку.

Також апеляційний суд вважає за
необхідне зазначити, що Постанова
Кабінету Міністрів України №697 від 18
травня 1998 року була прийнята
відповідно до статті 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та статті 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», тоді
як у ІІ півріччі 2010 року діяв Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
має вищу юридичну силу, ніж Постанова
Кабінету Міністрів України, та який у
часі прийнятий пізніше ніж Закон
України «Про пенсійне забезпечення» та
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування». Таким чином, до
спірних правовідносин мають
застосовуватись положення саме Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Правомірність нарахування
відповідачем у другому півріччі 2010
року страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на компенсацію за
невикористану відпустку підтверджена
також Довідкою управління Пенсійного
фонду України в Іванівському районі
Херсонської області від 19 серпня 2013
року, яка є належним та допустимим
доказом по справі. Проте суд першої
інстанції в мотивувальній частині
оскарженої постанови не навів жодних
обставин за яких він не прийняв цей
доказ до уваги.

Апеляційний суд встановив відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд
встановив, що суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим,
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
це є підставою для задоволення
апеляційної скарги, скасування
оскарженої постанови та ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволення позовних вимог.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України та
сплаченого апелянтом судового збору
(а.с. 89), Іванівському міжрайонному
управлінню водного господарства мають
бути відшкодовані судові витрати в
розмірі 57,35 грн.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 94, ст. 195, п. 1
ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 ст.
ст. 207, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іванівського
міжрайонного управління водного
господарства задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нову
постанову.

У задоволені адміністративного позову
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області до Іванівського
міжрайонного управління водного
господарства про зобов'язання виконати
п. 3 вимоги від 17 червня 2013 року № 43-29/990
відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Іванівського міжрайонного
управління водного господарства (, місцезнаходження: вул.
Крупської, 5, смт. Іванівка, Іванівський
район, Херсонська область, 75401) 57,35 грн.
(п'ятдесят сім гривень 35 коп.) понесених
судових витрат за подання апеляційної
скарги.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко