Справа № 2а-9634/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р. Справа № 121181/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 05.10.2011р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. про
зобов'язання нарахувати і виплатити
пенсію, -

В С Т А Н О В И Л А:

03.10.2011р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, у якому просив визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської обл. (надалі -відповідач,
пенсійний орган) щодо недоплати пенсії,
відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати пенсійний орган зробити
перерахунок та виплатити позивачу
доплату до пенсії та додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоровўю у
розмірах, встановлених ст.ст.39,51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 28.05.2008р.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 05.10.2011р.
заявлений позов задоволено, визнано
незаконними дії управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. щодо непроведення перерахунку та
виплати позивачу, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, що передбачено ч.ч.1,2 ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з врахуванням виплачених сум, та як
особі, яка віднесена до категорії 3
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоровўю у розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч.2 ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум з
28.05.2011р.; зобов'язано пенсійний орган
провести перерахунок та виплату на
користь позивача, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, що передбачено ч.ч.1,2 ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з врахуванням виплачених сум, та як
особі, яка віднесена до категорії 3
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоровўю у розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч.2 ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум з
28.05.2011р.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить у поданій апеляційній скарзі
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заявленого позову
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Окрім цього, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру вказаної доплати у
відповідності до закону регулюються
постановами уряду.

Законодавцем не вносилися відповідні
зміни до законів України про Державний
бюджет на відповідні роки, через що
нарахування і виплата доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю, і
додаткової пенсії правомірно
здійснювалися із врахуванням вимог,
передбачених постановою КМ України №
530 від 28.05.2008р.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про наступне.

Приймаючи рішення по справі, судом
першої інстанції не наведено в
судовому рішенні мотивів задоволення
позову, хоча в останньому вказуються
норми права, які, на думку суду,
регулюють спірні правовідносини.

Між тим, на думку колегії суддів, таке
рішення суду лише частково відповідає
вимогам чинного законодавства, з
наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
віднесений до третьої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення.

Позивачу, відповідно до ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як постраждалому 3 категорії була
встановлена додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, розмір якої
визначався відповідно до постанов КМ
України та Законів України про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

У вересні 2011р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку спірної доплати до пенсії
за проживання в зоні гарантованого
добровільного відселення та
додаткової пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на яку останній надав
відповідь № 1274/с-01 від 20.09.2011р. про
відсутність підстав для перерахунку
додаткової пенсії, встановленої
відповідно до вищеназваного Закону, а
виплата доплати за проживання на
забрудненій території припинена з
01.03.2010р., оскільки позивач проживає у м.
Луцьку, яке не належить до території
радіоактивного забруднення.

Згідно ст.51 «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 3,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку розглядуваної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особі, віднесеної до 3 категорії, -
мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Розрахунок спірної додаткової пенсії
позивачу проведено відповідачем на
підставі постанов КМ України № 1 від
03.01.2002р., та № 654 від 16.07.2008р., що не
ґрунтується на законі.

При розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Із врахуванням загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку спірної додаткової пенсії
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

При цьому колегія суддів враховує
вимоги ч.3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначеної відповідно
до ст. 51 цього Закону. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.

Водночас, нормами п.7 ч.1 Закону України
від 14.06.2011р. «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України,
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано КМ України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
судам необхідно надавати перевагу тій
із них, що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону КМ
України прийнято постанову № 745 від
06.07.2011р. «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011р.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною постановою КМ України,
тобто до 23.07.2011р., застосуванню
підлягають норми ст.ст.39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За таких обставин, заявлений позов
підлягає частковому задоволенню з
вищевикладених мотивів.

12.02.2014 року управлінням Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. подано клопотання про закриття
провадження у справі у зв'язку зі
смертю позивача, що засвідчується
копією витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
смерть для отримання допомоги на
поховання № 4, виданим 29.11.2012р.

Згідно вказаного документа ОСОБА_1
померла 28.11.2012р., про що в книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис № 1905.

З врахуванням приписів п.5 ч. 1 ст. 157, ч. 1
ст.203 КАС України, а також враховуючи
вимоги ст.ст. 1219, 1227 ЦК України, згідно
яких спірні додаткова пенсія та
доплата до пенсії, які не були
нараховані пенсійним органом, а відтак
не належали ОСОБА_1, і не входять до
складу спадщини; приймаючи до уваги ту
обставину, що розглядувані
правовідносини не допускають
правонаступництва, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції та закрити
провадження у справі.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 157,ст.ст. 160, 183-2, 195-197,
п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.206, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської обл. задоволити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 05.10.2011р.
скасувати та провадження по справі №
2а-9634/11/0308 закрити у зв'язку зі смертю
позивача.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Р.М.Шавель

Судді:

В.М.Костів

Н.В.Савицька