Справа № 2а-5257/10/1770
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа №
10359/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2010
року у справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 до Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в особі Територіального
управління Головавтотрансінспекції в
Рівненській області про скасування
постанови,

в с т а н о в и в:

СПД-ФО ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в особі Територіального
управління Головавтотрансінспекції в
Рівненській області, в якому просив
скасувати постанову №0865 від 04.10.2010 року
про застосування фінансових санкцій в
сумі 510,00 грн. за перевезення пасажирів
на маршруті протяжністю понад 500 км
одним водієм.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції СПД-ФО ОСОБА_1
оскаржив його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції були недостатньо
досліджені докази та обставини справи,
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального права.

Зазначає, що факту перевезення
пасажирів одним водієм за маршрутом
Рівне-Київ та Київ-Рівне працівниками
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті не було встановлено, що не
врахував суд першої інстанції.

Крім того, зазначення в дорожньому
листі маршруту Рівне-Київ-Рівне не є
підтвердженням перевезення пасажирів
на цьому маршруті, оскільки дорожній
лист це документ установленого зразка
для визначення та обліку роботи
транспортного засобу, а не визначення
маршруту для перевезення пасажирів, як
це помилково вважає суд. З огляду на
дане визначення маршрут перевезення
пасажирів зазначається в договорі про
надання послуг на перевезення
пасажирів. Як вказано в договорі,
перевезення пасажирів здійснювалось
за маршрутом Київ-Рівне. Протяжність
цього маршруту 320 км і ця обставина є
загальновідомою, що також не було взято
до уваги.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
перевезення пасажирів здійснювалося
на маршруті Рівне-Київ-Рівне, тобто
протяжністю більше 500 км, а в порушення
вимог ч.10 ст.35 Закону України «Про
автомобільний транспорт» позивач на
автобусний маршрут не направив двох
водіїв, відповідно постанова про
застосування фінансових санкцій
прийнята відповідно до норм чинного
законодавства і підстави для їх
скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
24.09.2010 року Територіальне управління
Головавтотрансінспекції в Рівненській
області здійснило перевірку
транспортного засобу, що належить
ОСОБА_1 За наслідками перевірки
складено Акт від 24.09.2010 року /а.с.5/, з
якого видно, що державними
інспекторами встановлено, що водій
транспортного засобу здійснював
нерегулярні пасажирські перевезення
за маршрутом Рівне-Київ-Рівне, про що
свідчить договір із замовником
транспортних послуг №6234 від 24.09.2010
року, один водій на маршруті
протяжністю понад 500 км. З Актом водій
ознайомився, про що поставив свій
підпис без зауважень. /а.с.5/

На підставі Акту відповідачем винесено
постанову №0865 від 04.10.2010 року про
застосування фінансових санкцій в сумі
510,00 грн. за перевезення пасажирів на
маршруті протяжністю понад 500 км одним
водієм.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт» встановлено,
що автобусний маршрут це шлях
проходження автобуса між початковим та
кінцевим пунктами з визначеними
місцями на дорозі для посадки (висадки)
пасажирів.

Відповідно до ч.10 ст.35 Закону України
«Про автомобільний транспорт» на
автобусні маршрути протяжністю понад
500 км у рейс повинні направлятися два
водії.

Згідно ч.1, 4 ст.39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника -
ліцензія, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

За порушення законодавства про
автомобільний транспорт в порядку ч.1
ст.60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
за перевезення пасажирів на маршруті
протяжністю понад 500 кілометрів одним
водієм - штраф у розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Посилання апелянта на договор про
перевезення пасажирів за маршрутом
Київ-Рівне, протяжністю маршруту 320 км,
не заслуговують на увагу так як при
перевірці був представлений договір з
маршрутом Рівне-Київ-Рівне, що ніким не
заперечувалось.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правомірним винесення
оскаржуваної постанови відповідача, а
тому відмова в задоволенні позову є
законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 7 грудня 2010
року у справі №2а-5257/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей