Справа № П/811/547/14
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку письмового провадження)

27 березня 2014 року
Справа №
П/811/547/14

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Чубара Н.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Кіровоградській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень -рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Кіровоградській області (далі
- відповідач, ОДПІ) з вимогою визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № та №
від 04.12.2013 року та рішення про
застосування штрафних санкцій від
27.11.2013 року №.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
винесені відповідачем на підставі
висновку акта перевірки про порушення
позивачем: п.177.4 ст.177 Податкового
кодексу України, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 33401,53 грн.;
п.198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України, визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за жовтень
2012 року в сумі 23226,64 грн. та п.2 ч.1 ст.7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
визначено суму податкового
зобов'язання з єдиного внеску на
загальну суму 59343,42 грн.

Позивач вважає, що висновки Акта
перевірки є необґрунтованими і
незаконними, та такими, що не
відповідають фактичним обставинам,
оскільки ґрунтуються лише на
припущеннях, що в свою чергу, не
підтверджені належними документами. Як
наслідок, штрафні (фінансові) санкції
застосовані згідно спірних податкових
повідомлень-рішень на його підставі,
являються неправомірними та
підлягають скасуванню.

Відповідачем подано письмові
заперечення на позов, вимоги не
визнаються в повному обсязі та
зазначається, що прийняття
оскаржуваних рішень обумовлено
порушенням податкового законодавства,
що виявлені під час перевірки, а тому
рішення є правомірними та не
підлягають скасуванню.

За таких обставин, відповідач зазначає,
що оскаржувані рішення винесені
правомірно та відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою
- підприємцем 13.05.1999 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця серії В01 №502781 (а.с. 19).

На підставі наказу №1002 від 28.10.2013 року
посадовою особою Кіровоградської ОДПІ
проведено документальну невиїзну
планову перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудових договорів,
оформлення трудових відносин з
працівниками, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування за період з 01.10.2010 року по
31.12.2012р., результати якої оформлено
актом №297/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 27.11.2013 року
(а.с.39-76).

На підставі висновків викладених в
акті перевірки податковим органом
прийнято:

- податкове повідомлення - рішення №
від 04.12.2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб на загальну
суму 50102,30 грн., в тому числі за основним
платежем - 33401,53 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 16700,77 грн.
(а.с.37);

- податкове повідомлення - рішення №
від 04.12.2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 34539,96 грн.,
в тому числі: за основним платежем -
23226,64грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі -11613,32 грн.
(а.с.38);

- рішення № від 17.11.2013 року, яким
застосовано штрафні санкції за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску, яким донараховано 59343,42 грн.
єдиного внеску та застосовано штрафні
санкції в розмірі 2967,17 грн. (а.с.36),

Суд, досліджуючи спірні
правовідносини, приходить до наступних
висновків.

25.09.2012 року між позивачем (генпідрядник
за договором) та ТОВ «Вендо»
(субпідрядник за договором) укладено
договір підряду №250912. Відповідно до
п.1.1 Договору Генпідрядник доручає, а
Субпідрядник зобов'язується виконати
будівельно-монтажні роботи по
кондиціонуванню приміщень ВД КОВ ФСС з
ТВП (м.Кіровоград, вул. Кірова, 64, блок А)
у відповідності до умов Договору, а
Генпідрядник зобов'язується прийняти
роботи та оплатити їх (а.с.34-35).

Долучені до матеріалів копії первинних
документів, а саме: податкові накладні,
видаткові накладні, акти приймання
виконаних будівельних робіт
(а.с.21-22,24-31), свідчать про фактичне
виконання сторонами умов даного
договору.

Оплата отриманого послуг
підтверджується долученими до справи
копіями квитанцій до прибуткового
касового ордеру (а.с.32-33).

На дату складання податкових накладних
ТОВ «Фінанс-Медіа» було зареєстровано
як юридична особа у встановленому
порядку та як платник податку на
додану вартість на підставі свідоцтва
(т.2,а.с.12-14).

03.12.2012 року між ФОП ОСОБА_1 (генпідрядник
за договором) та ТОВ «Вендо»
(субпідрядник за договором) укладено
договір підряду №031212. Відповідно до
п.1.1 Договору Генпідрядник доручає, а
Субпідрядник зобов'язується виконати
будівельно-монтажні роботи по
кондиціонуванню приміщень ВД КОВ ФСС з
ТВП (м.Кіровоград, вул. Кірова, 64, блок Б)
у відповідності до умов Договору, а
Генпідрядник зобов'язується прийняти
роботи та оплатити їх (а.с.130-131).

Долучені до матеріалів копії первинних
документів, а саме: податкові накладні,
видаткові накладні, акти приймання
виконаних будівельних робіт
(а.с.132-138),свідчать про фактичне
виконання сторонами умов даного
договору. Оплата отриманих послуг
підтверджується долученою до справи
копією банківської виписки (а.с.139).

Всі документи підписані
відповідальними особами та скріплені
печатками як позивача так і
контрагента.

Матеріалами справи встановлено, що між
позивачем (покупець за договором) та
ТОВ «Бонд-сервіс» (продавець за
договором) укладено договір поставки
від 28.08.2012 року №16 на поставку жалюзі.
Долучені до матеріалів копії первинних
документів, а саме: податкові накладні
та видаткові накладні
(а.с.164-165),свідчать про фактичне
виконання сторонами умов даного
договору.

Крім того, матеріалами справи
встановлено, що відповідно до
рахунків-фактур, ПП «Лідер-Трейд»
поставило позивачу кондиціонер та
монтаж-демонтаж системи
кондиціонування, що підтверджується
податковими накладними, актом
виконаних робіт, накладними (а.с.184-190,192).
Оплата за отриманий товар
підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями квитанцій до
прибуткового касового ордеру (а.с.191,193).

Також матеріалами справи встановлено,
що відповідно до рахунків - фактур,
позивачем у ПП «Тревел - ком» придбано
товари. Фактичне отримання товарів
підтверджується долученими до справи
первинними документами: податковими
накладними, видатковими накладними та
накладними (а.с.223-224,226-230,232-235,237-238,240).
Оплата отриманого товару
підтверджується долученою до справи
копіями квитанцій до прибуткового
касового ордеру (а.с.225,231,236,239,241).

Відповідно до договору поставки від
29.12.2011 року ТОВ «Аван-Тайм.Зовнішторг»
поставило позивачу ПВХ завіси, що
підтверджується податковою та
видатковою накладною (а.с.170).Оплата
отриманого товару підтверджується
долученою до справи квитанцією до
прибуткового касового ордеру (а.с.170,
зв.бік).

В судовому засіданні встановлено, що
придбані товари використані позивачем
у господарській діяльності, а саме
реалізовані за договорами поставки ПП
ПВФ «Ацинус», СПМК 552, Кіровоградській
регіональній торгово-промисловій
палаті, ПАТ «Червона зірка», ТОВ
«Хлібодар», ЗАТ «Праміс», ПП «Л-Арт»,
ТОВ «Профі-Стан», ПАТ «Ліки
Кіровоградщини», ПАТ «Міжнародна
акціонерна авіаційна компанія «УРГА»,
Рейкарц хотел менеджмент, ТОВ
«Друкмаш-центр».

Продаж даного товару підтверджується
податковими та видатковими накладними
(а.с.151-158,173-183,195-222). Оплата поставлених
товарів підтверджується долученими до
справи банківськими виписками
(а.с.242-247).

Відповідно до ст.1 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996- XIV
(далі за текстом -Закон № 996-XIV)
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону № 996-XIV
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Частиною 1 статті 3 Господарського
кодексу України встановлено, що під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Порядок обчислення і сплати податку на
додану вартість платниками податку
визначений Податковим кодексом
України. Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187,
п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
виконання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України. Датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

Відтак, доказуванню підлягають
обставини щодо здійснення конкретної
господарської операції з постачання
послуг чи її відсутності.

Позивачем надано суду всі відповідні
розрахункові, платіжні та інші
документи, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку та які
вказують на товарність господарських
операцій, їх відповідність основній
меті господарської діяльності
контрагентів.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий дохід,
тобто різниця між загальним
оподатковуваним доходом (виручка у
грошовій та не грошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 ПК України до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом ІІІ цього Кодексу.

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

З наданих суду доказів, суд не вбачає
порушень позивачем вимог податкового
законодавства під час формування
валових витрат по операціям з ТОВ
«Вендо», ТОВ «Тревел-Ком»,ПП
«Тех.-агро-буд», ПП «Лідер-трейд», ТОВ
«Аван-тайм.Зовнішторг» та ТОВ
«Бондсервіс», оскільки вказані
первинні документи оформлені належним
чином. За надані послуги та товари
позивач розрахувався з контрагентами,
сплатив відповідні податки до бюджету.
Придбаний товар ФОП ОСОБА_1 реалізовано
іншим суб'єктам господарювання.

Втім, податковим органом в акті
перевірки не встановлено та в судовому
засіданні належними доказами не
доведено, що господарські операції
позивача з ТОВ «Вендо», ТОВ
«Тревел-Ком»,ПП «Тех.-агро-буд», ПП
«Лідер-трейд», ТОВ
«Аван-тайм.Зовнішторг» та ТОВ
«Бондсервіс» не мали реального
характеру.

Наведені обставини свідчать, що
відповідач формально підійшов до
встановлення правомірності формування
позивачем податкових зобов'язань, а
висновки, викладені у акті перевірки не
ґрунтуються на дослідженні договорів,
які укладалися позивачем з ТОВ «Вендо»,
ТОВ «Тревел-Ком»,ПП «Тех.-агро-буд», ПП
«Лідер-трейд», ТОВ
«Аван-тайм.Зовнішторг» та ТОВ
«Бондсервіс». Висновки акту перевірки
ґрунтуються виключно на припущеннях,
не підтверджених жодними доказами.

Враховуючи те, що нормами податкового
законодавства умовою для формування як
податкового кредиту так і витрат є
належне документальне підтвердження
операцій що впливають на їх формування,
а судом встановлено, що у даному
випадку подана позивачем документація
є первинною, тобто належним чином
підтверджує правомірність формування
валових витрат.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
скасування податкових повідомлень -
рішень № та № від 04.12.2013
року є обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню.

Даючи правову оцінку правомірності
прийняття Кіровоградською ОДПІ
рішення № від 27.11.2013 року, суд
зазначає наступне.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 2 частина 1 статті 7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
єдиний внесок нараховується: для
платників, зазначених у пункті 4 (крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування)
частини першої статті 4 цього Закону, -
на суму доходу (прибутку), отриманого
від їх діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб. При цьому сума єдиного внеску не
може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

Відповідно до частини 11 статті 8 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
для платників, зазначених у пунктах 4
частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктом 2 частини першої
статті 7 цього Закону бази нарахування
єдиного внеску. У разі бажання
зазначених осіб бути застрахованими за
всіма видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(пенсійним, на випадок безробіття, у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності) єдиний внесок
встановлюється у розмірі 38,11 відсотка
визначеної для цієї категорії осіб
бази нарахування єдиного внеску.

Матеріалами справи встановлено, що
27.11.2013 року відповідачем щодо позивача
прийнято рішення № про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 59343,42 грн. та нараховано
штрафні санкції в розмірі 2967,17 грн.

Беручи до уваги ту обставину, що
позивачем було правомірно віднесено до
складу валових витрат, витрати по
господарських операціях з ТОВ «Вендо»,
ТОВ «Тревел-Ком»,ПП «Тех.-агро-буд», ПП
«Лідер-трейд», ТОВ
«Аван-тайм.Зовнішторг» та ТОВ
«Бондсервіс», то суд приходить до
висновку про безпідставність
прийняття контролюючим органом
вищевказаного рішення.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 підтверджені належними та
допустимими доказами, а відтак, -
належать до задоволення в повному
обсязі.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади,
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В процесі розгляду справи відповідачем
не доведено суду правомірність
оскаржуваних рішень, а відтак позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд також вважає за необхідне
присудити з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 294,5
грн.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення №
від 04.12.2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб на загальну
суму 50102,30 грн., в тому числі за основним
платежем - 33401,53 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 16700,77 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №
від 04.12.2013 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 34539,96 грн.,
в тому числі: за основним платежем -
23226,64грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі -11613,32 грн.;

- рішення № від 17.11.2013 року, яким
застосовано штрафні санкції за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску, яким донараховано 59343,42 грн.
єдиного внеску та застосовано штрафні
санкції в розмірі 2967,17 грн.

Присудити Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 (ін. код- НОМЕР_1) судові витрати з
державного бюджету в розмірі 294,5 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України - протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги, копія
якої одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Н.В. Чубара