Справа № 826/19812/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна» до
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 02.12.2013 року у ВП№40907999,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, в якому з
урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва Артемчука
Т.В. від час винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 02.12.2013 року в розмірі 127212,55 грн. з
виконання виконавчого листа №2610/22902/2012;

- скасувати постанову, що винесена
старшим державним виконавцем ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
Артемчуком Т.В. по виконавчому
провадженню №40907999 про стягнення з
боржника виконавчого збору в розмірі
127212,55 грн.;

- зобов'язати відповідача
повернути на поточний рахунок
безпідставно стягнуту суму
виконавчого збору в розмірі 127212,55 грн.
та виконавчих витрат в розмірі 278,10 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
лютого 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав неповного з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
лютого 2014 року та ухвалити нове судове
рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконання виконавчого листа №2610/22902/2012
Шевченківського районного суду м.
Києва, виданого 21.11.2013 року про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Провідна» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк» 1272125,55 грн., у тому числі
888800,00 грн. страхового відшкодування,
201786,49 грн. індекс інфляції, 85105,64 грн. 3%
річних, 93214,42 грн. пені, 3219,00 грн.
судового збору, старшим державним
виконавцем ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Артемчуком Т.В. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№40907999 від 25.11.2013 року.

Пунктом 2 резолютивної частини
вказаної постанови боржнику
запропоновано добровільно виконати
рішення суду у строк до 02.12.2013 року.

В пункті 3 постанови зазначено, що при
невиконанні рішення в наданий для
самостійного виконання строк рішення
буде виконано в примусовому порядку із
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження була отримана позивачем
25.11.2013 року, що не заперечується
сторонами.

29.11.2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про зупинення
виконавчого провадження у зв'язку із
винесенням 25.11.2013 року Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвали про відкриття касаційного
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Платінум Банк» до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», тертя особа -
ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування. Зазначеним рішенням
зупинено виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12 грудня 2012 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 06
листопада 2013 року до закінчення
касаційного провадження.

02.12.2013 року старшим державним
виконавцем Артемчуком Т.В. постановою
від 02.12.2013 року у ВП №40907999 на підставі
ст. 28 Закону України «Про виконавче
провадження» з позивача стягнуто
виконавчий збір у розмірі 127212,55 грн. у
зв'язку з тим, що в наданий для
добровільного виконання строк рішення
суду боржником виконано не було.
Постанова отримана представником
позивача 04.12.2013 року.

Також, того ж дня, постановою
державного виконавця від 02.12.2013 року
виконавче провадження №40907999 було
зупинено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 та ст.
39 Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку із зупиненням
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25.11.2013 року
виконання рішень суду, на підставі яких
виданий виконавчий лист, до закінчення
касаційного провадження.

Постановою державного виконавця від
30.12.2013 року поновлено виконавче
провадження №40907999, у зв'язку із
залишенням без змін рішень судів, на
підставі яких було видано виконавчий
лист, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19.12.2013 року.

В подальшому 30.12.2013 року державним
виконавцем винесені постанови про
накладення арешту на все майно, що
належить позивачу у межах суми
стягнення - 1399338,10 грн. та заборону
здійснювати відчуження вказаного
майна, яке належить боржнику, та про
накладення арешту коштів, що
знаходяться на всіх рахунках у банку.

Постановою від 13.01.2014 року з позивача
стягнуто витрати на проведення
виконавчий дій у розмірі 278,10 грн.

14.01.2014 року позивачем до відповідача
подано заяву, в якій повідомив про
сплату боргу, виконавчий збір та
витрати на проведення виконавчих дій,
на підтвердження чого надав відповідні
платіжні доручення.

Постановою від 15.01.2014 року звільнено
з-під арешту грошові кошти позивача, у
зв'язку із тим, що станом на 15.01.2014 року
боржником (позивачем) самостійно
сплачено на рахунок стягувача 1272125,55
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 13.01.2014 року №001651, а також
127212,55 грн. виконавчого збору та 278,10 грн.
витрат на проведення виконавчих дій, що
підтверджується платіжним дорученням
від 13.01.2014 року №001650.

Позивач, не погоджуючись з постановою
про стягнення з нього виконавчого
збору, вважаючи її протиправною та
такою, що підлягає скасуванню,
звернувся з відповідним позовом до
суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до положень частини першої
та другої статті 11 зазначеного Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Частиною другою статті 25 Закону
передбачено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач не виконав вимоги державного
виконавця стосовно самостійного
виконання рішення апеляційного суду м.
Києва від 06 листопада 2013 року в термін,
встановлений для добровільного
виконання.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, у випадку невиконання
боржником рішення майнового характеру
у встановлений державним виконавцем
строк, який повинен бути не більше семи
днів з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
постановою державного виконавця
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню.

Таким чином, виконавчий збір - це
санкція відповідальності майнового
характеру, що накладається на боржника
за невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання.

Як було встановлено колегією суддів, у
пункті 2 постанови про відкриття
виконавчого провадження №40907999 від
25.11.2013 року було надано божнику строк
для самостійного виконання рішення до
02.12.2013 року; постанова отримана того ж
дня та не виконана у встановлений
строк.

При цьому, як вірно зазначено судом
першої інстанції, позивач не звертався
до державної виконавчої служб з заявою
про відкладення строку для
самостійного виконання рішення суду
без стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що
відповідачем не було вчинено дій щодо
примусового виконання рішення суду, як
на обставину, яка зумовлює відсутність
правових підстав для стягнення
виконавчого збору, оскільки виконавчий
збір є санкцією майнового характеру за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання, а не є складовою витрат
органів державної виконавчої служби,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, стягнення яких передбачено
статтею 41 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до положень статті 41 Закону
України «Про виконавче провадження»
витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 02.12.2013 року є
правомірною, тому суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія Провідна» залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
14.04.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.