Справа № 2а-11480/11
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від
26.08.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2
до управління пенсійного фонду України
у Кагарлицькому районі Київської
області про зобов'язання здійснити
нарахування та щомісячну виплату до
пенсії, як дитині війни

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 12.08.2011 року звернулася до
Кагарлицького районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до управління пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни з
26.02.2011 року.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 26.08.2011 року
позовні вимоги задоволено: зобов'язано
провести перерахунок та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни з
26.11.2010 р.

Не погоджуючись з вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення та постановити нове про
відмову в позові. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачка є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст.1 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни» відповідач
повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється ЗУ «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік.

На момент звернення позивачки до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим вона
звернулася до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачці щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»має вищу
юридичну силу в порівняні з Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530. Отже, відповідач не
правомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 6 зазначеного
Закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до однозначного висновку про
правомірність доводів суду першої
інстанції про наявність у позивачки
права на перерахунок зазначених вище
доплат до пенсії в розмірах
передбачених ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни».

В свою чергу, судова колегія не може
погодитися з висновком суду першої
інстанції щодо визначення початкової
дати зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України
(редакція, що діяла на момент звернення
позивача до суду) строк на звернення до
суду з адміністративним позовом
встановлено в шість місяців.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала,
не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки позовні вимоги стосуються
періодичних виплат, тобто системних,
право на які у позивача виникло із
встановленням відповідного статусу, то
строк коли він мав дізнатись про
порушення своїх прав наступав з
моменту отриманням таких виплат.

Правова необізнаність особи не може
бути визнана поважною причиною для
пропущення строку звернення до суду, як
і підставою для його поновлення,
оскільки закони і інші
нормативно-правові акти друкуються в
періодичних виданнях та є доступними
необмеженому колу осіб.

Таким чином, враховуючи звернення
позивача до суду з даним позовом лише
12.08.2011 року, позовні вимоги за період з
26.11.2010 року по 11.02.2011 року включно
підлягають залишенню без розгляду у
відповідності до ст.100 КАС України.

Крім того колегія суддів не
може погодитися з висновком суду
першої інстанції щодо незазначення в
резолютивній частині кінцевої дати
періоду, за який необхідно буде
провести перерахунок та виплату
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік
доповнено п. 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Із аналізу наведеної
правової норми випливає, що визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка
з однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

Водночас необхідно звернути
увагу, що на момент набрання чинності
зазначеним Законом, Кабінетом
Міністрів України не встановлено
нового порядку та розміру виплат
окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до
набрання чинності
нормативно-правового акта Кабінету
Міністрів України, прийнятого на
виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», застосуванню
підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Аналогічна правова позиція
викладена в листі ВАСУ від 22.07.2011 року №
1091/11/13-11.

В свою чергу, на виконання п.
7 Закону України від 14 червня 2011 р. «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011
рік»Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
року прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою встановлено
конкретний розмір щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни.

Оскільки ні положення
Закону «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», ні постанови КМУ від 06.07.2011
року № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» не
скасовані та не визнані
неконституційними, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни, а саме, 22.07.2011 року, так
вказана як постанова Уряду набула
чинності з 23.07.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

За ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови суду
першої інстанції є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга - підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню з постановленням
нової про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 100, 160, 195, 197, 198, 202, 205 та 207 КАС
України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області - задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від
26.08.2011 року - скасувати, постановити
нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Зобов'язати управління
пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 щомісячної соціальної
допомоги, як дитині війни, у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 12.02.2011 року по
22.07.2011 року включно з урахуванням
виплачених сум.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
управління пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області провести ОСОБА_2 перерахунок
та виплату підвищення до пенсії як
дитині війни, за період з 26.11.2010 року по
11.02.2011 року включно - скасувати, позовні
вимоги в цій частині - залишити без
розгляду.

В решті позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.