Справа № 230/1480/14-а
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юшков М.М.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
справа №230/1480/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ляшенка Д.В.,
суддів Ястребової Л.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Єнакієве Донецької області на
постанову Єнакіївського міського суду
Донецької області від 13 березня 2014 р. у
справі № 230/1480/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Єнакієве Донецької області про
визнання дій протиправними та
зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Єнакієве
Донецької області про визнання дій
відповідача неправомірними щодо
відмови в зарахуванні у загальний
трудовий стаж період відбування
покарання у вигляді виправних робіт та
зобов'язання відповідача зарахувати
зазначений період у загальний трудовий
стаж.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Єнакієве
Донецької області щодо відмови в
зарахуванні ОСОБА_2 у загальний
трудовий стаж час відбування виправних
робіт в періоди з 01.11.2000 по 19.03.2001 та з
27.08.2001 по 18.06.2002 - протиправними.
Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м.Єнакієве Донецької
області зарахувати ОСОБА_2 у загальний
трудовий стаж час відбування ним
виправних робіт в періоди з 01.11.2000 по
19.03.2001 та з 27.08.2001 по 18.06.2002.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить, скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
та постановити нову, якою у задоволенні
вимог позивача відмовити.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає необхідним у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_2 обліковується в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Єнакієве
як отримувач пенсії по інвалідності.

З червня 2000 року він працював на шахті
«Углегірська» державного підприємства
«Орджонікідзевугілля».

Вироком Єнакіївського міського
суду Донецької області від 19 листопада
2000 року позивач був засуджений за ч.2
ст.140 КК УРСР до одного року виправних
робіт без позбавлення волі за місцем
роботи, з утриманням в дохід держави
щомісячно 10% заробітної плати.

Позивач звернувся до Управління з
вимогою про призначенням пенсії та
розрахунку трудового стажу.

Але відповідач відмовився зарахувати
до стажу роботи період покарання у
вигляді виправних робіт позивача з
01.11.2000 по 19.03.2001 та 27.08.2001 по 18.06.2002,
оскільки при зверненні за призначенням
пенсії позивачем не були надані
рішення суду про залік часу відбування
покарання у вигляді виправних робіт до
загального стажу, як того вимагала ст.
95 Виправно-трудового кодексу України
(редакція до 01.01.2004 року), відповідно до
якої час відбування покарання у
вигляді виправних робіт може бути
включений судом до загального
трудового стажу засудженого.

Вироком Єнакіївського міського суду
Донецької області від 19.10.2000 ОСОБА_2 був
засуджений за ч.2 ст. 140 КК УРСР до
виправних робіт без позбавлення волі
за місцем роботи строком на 1 рік зі
стягненням у доход держави 10%
заробітку.

З трудової книжки позивача вбачається,
що з 12.06.2000 по 19.03.2001 та з 28.08.2001 по 29.11.2009
він працював на шахті Вуглегірська ДП
«Орджонікідзевугілля», в тому числі у
період з 01.11.2000 по 18.06.2002 він відбував
покарання у вигляді виправних робіт.

Відповідно до ч.4 ст.95
Виправно-трудового кодексу України від
23 грудня 1970 року, якою регулювався
порядок і умови виконання покарання у
виді виправних робіт та яка була чинною
у період відбування позивачем
виправних робіт визначалось, що час
відбування покарання у виді виправних
робіт може бути включений судом до
загального трудового стажу
засудженого.

Чинний Кримінально-виконавчий кодекс
України, зокрема ч.3 ст.42 цього Кодексу
передбачає, що час відбування
засудженим покарання у виді виправних
робіт зараховується в загальний стаж
роботи.

Конституційний Суд України у пункті 3
мотивувальної частини рішення від 3
жовтня 1997 року №4-зп у справі про
набуття чинності Конституції України
зазначив: «Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними актами однакової сили,
які за змістом суперечать один одному.
Звичайно, є практика, коли наступний у
часі акт містить пряме застереження
щодо повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акту, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, якій діяв у часі
раніше».

Отже, під час вирішення спорів суди
повинні застосовувати положення
закону з урахуванням дії закону в часі
за принципом пріоритету тієї норми, яка
прийнята пізніше.

Згідно ст.6 Конституції України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах
і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

На момент виникнення спірних
правовідносин чинною нормою є норма
спеціального закону, що прийнятий
пізніше, тобто ст.42 КВК України, а тому,
Управління при розгляді заяви позивача
про призначення пенсії і прийнятті
рішення з цього приводу, виходячи з
наявності загального набутого
позивачем страхового стажу за даними
трудової книжки, зобов*язано було
керуватись ст.42 КВК України, а не
положенням ч.4 ст.95 ВТК України (1970р.).

Таким чином відповідач відмовляючи
ОСОБА_2 у врахуванні та включенні до
загального трудового стажу період
відбування покарання позивачем у
вигляді виправних робіт діяв
неправомірно.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Єнакієве
Донецької області на постанову
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 13 березня 2014 р. у справі №
230/1480/14-а - залишити без задоволення,
постанову суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя - доповідач
Д.В. Ляшенко

Судді
Л.В. Ястребова

С.Ю. Чумак