Справа № П/808/35/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року 13:10Справа №
П/808/35/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Татаринова Д.В., при секретарі судового
засідання Білоусі А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області до Відділу
державної виконавчої служби
Токмацького міськрайонного управління
юстиції, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_1 про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача: Халеціка Т.В. (дов. № 48-3
від 08.01.2014),

від відповідача: Яковенко С.М. (служб.
посв. № 00397),

від третьої особи - не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області (далі позивач,
Інспекція ДАБК у Запорізькій області)
звернулась до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Токмацького міськрайонного управління
юстиції (далі відповідач, ВДВС
Токмацького МРУЮ), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_1 (далі третя особа), в якому
просить суд: визнати протиправними дії
відповідача з винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 29.11.2013 за №40956793;
скасувати постанову відповідача про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 29.11.2013 за №40956793;
зобов'язати ВДВС Токмацького МРУЮ
відкрити виконавче провадження з
виконання постанови у справі про
адміністративне правопорушення від
07.05.2013 за №253, винесеної Інспекцією ДАБК
в Запорізькій області.

На обґрунтування своїх вимог позивач
посилається у позові на норми Закону
України «Про виконавче провадження» та
зазначає, що відповідач не мав підстав
для відмови у відкритті виконавчого
провадження, а відтак його дії є
протиправними, в постанова від 29.11.2013 за
№40956793 про відмову у відкритті
виконавчого провадження підлягає
скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, надав суду
пояснення аналогічні викладеним у
позові та просив задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав та просив суд відмовити у його
задоволенні. Під час надання суду
пояснень та у письмових запереченнях
на позов (вх.№6512 від 17.02.2014) представник
позивача обґрунтував свою позицію тим,
що постанова позивача від 07.05.2013 за №253
була подана ним до примусового
виконання передчасно, оскільки це
рішення не набрало законної сили.

Представником третьої особи надано
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Вислухавши пояснення представників
сторін, вивчивши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, перевіривши
їх наявними у справі доказами, суд
з'ясував наступне.

07 травня 2013 року Інспекцією ДАБК у
Запорізькій області була винесена
постанова №253 у справі про
адміністративне правопорушення, якою
позивач визнав ОСОБА_1 винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
188-42 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
наклав на неї адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800
грн.

28 травня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови №253 від 07.05.2013.
Однак, постановою від 07.06.2013 у ВП №38376620
відповідач відмовив позивачу у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
у виконавчому документі були зазначені
різні приз віща боржника.

Після виправлення помилки, 03.09.2013
позивач знову звернувся до ВДВС
Токмацького МРУЮ із заявою про
примусове виконання постанови №253 від
07.05.2013. Проте, постановою від 06.09.2013 у ВП
№39681792 відповідач знову відмовив
позивачу у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження», обґрунтувавши свою
відмову тим, що виконавчий документ не
набрав законної сили.

Позивач не погодився із відмовою у
відкритті виконавчого провадження і
звернувся до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом про
визнання дій ВДВС Токмацького МРУЮ
протиправними та скасування постанови
від 06.09.2013 у ВП №39681792. Постановою суду
від 26.09.2013 у справі №808/7503/13-а позов був
задоволений частково - дії ВДВС
Токмацького МРУЮ по відмові у
відкритті виконавчого провадження
визнані протиправним, а постанова від
06.09.2013 у ВП №39681792 скасована.

18 жовтня 2013 року позивач знову
звернувся до ВДВС Токмацького МРУЮ із
заявою про примусове виконання
постанови №253 від 07.05.2013. Однак,
відповідач своєю постановою від 04.11.2013
у ВП №40523002 знову відмовив позивачу у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови №253
від 07.05.2013.

19 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду із позовом про визнання дій
відповідача протиправними та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження.
Розглянувши цей позов, Запорізький
окружний адміністративний суд своєю
постановою від 29.11.2013 у справі №808/8840/13-а
позов задовольнив частково - скасував
постанову від 06.09.2013 у ВП №39681792.

20 листопада 2013 року Інспекція ДАБК у
Запорізькій області звернулась до ВДВС
Токмацького МРУЮ із заявою про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання постанови №253
від 07.05.2013. Однак, постановою від 29.11.2013
ВП №40956793 відповідач відмовив у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження». Свою
відмову відповідач обґрунтував у
постанові тим, що постанова Інспекції
ДАБК у Запорізькій області від 07.05.2013 за
№253 оскаржена ОСОБА_1 до Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя, а отже не
набрало законної сили.

Вважаючи відмову протиправною, 08.01.2014
Інспекція ДАБК у Запорізькій області
звернулась до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом про
визнання дій ВДВС Токмацького МРУЮ
протиправними, скасування постанови
від 29.11.2013 у ВП №40956793 та зобов'язання
відповідача відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
постанови №253 від 07.05.2013.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі
Закон №606-XIV) визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 19 Закону №606-XIV
встановлено, що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону: 1)
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; 2) за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; 3) у разі
якщо виконавчий лист надійшов від суду
на підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Підпунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону №606-XIV
передбачено, що примусовому виконанню
державною виконавчою службою
підлягають постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Як вбачається зі змісту спірної
постанови, державний виконавець
відмовив у відкритті виконавчого
провадження, керуючись на підставі п. 8
ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV, оскільки
постанова по справі про
адміністративне правопорушення № 253
від 07.05.2013 не набрала законної сили.

Зі змісту ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV
вбачається, що підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження, у
разі якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ не набрало
законної сили, є п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону
№606-XIV, а не п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

З постанови по справі про
адміністративне правопорушення №253
від 07.05.2013 вбачається, що вона набрала
законної сили 18.05.2013.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 37 Закону №606-XIV
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
прийняття судом до розгляду скарги на
постанову органу (посадової особи),
уповноваженого розглядати справи про
адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що
відповідачами не доведено законність
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 29.11.2013 у ВП
№40956793 з підстав, передбачених п. 8 ч. 1
ст. 26 Закону №606-XIV.

Стосовно вимоги позивача про
зобов'язання ВДВС Токмацького МРУЮ
відкрити виконавче провадження з
примусового виконання постанови по
справі про адміністративне
правопорушення №253 від 07.05.2013, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Статтею 2 Закону №606-XIV передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Отже, суд приходить до висновку, що
вирішення питання про відкриття
виконавчого провадження за
виконавчими документами згідно Закону
№606-XIV є виключною компетенцією
державних виконавців відділів
Державної виконавчої служби, а відтак
відсутні повноваження суду щодо
зобов'язання ВДВС Токмацького МРУЮ
відкрити виконавче провадження з
примусового виконання постанови по
справі про адміністративне
правопорушення №253 від 07.05.2013 без
вчинення певного порядку дій.

Однак разом з цим, суд вважає можливим,
із урахуванням вимог ст. 11 КАС України,
вийти за межі позовних вимог та
зобов'язати ВДВС Токмацького МРУЮ
розглянути заяву Інспекції ДАБК у
Запорізькій області про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови по справі про
адміністративне правопорушення №253
від 07.05.2013.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно частини 1, 2 ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 158, 161-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Токмацького міськрайонного управління
юстиції з винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 29 листопада 2013 року за
№40956793.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
29 листопада 2013 року за №40956793.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Токмацького
міськрайонного управління юстиції
розглянути питання щодо відкриття
виконавчого провадження з виконання
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від 07
травня 2013 року за №253, винесеної
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі у десятиденний строк
з дня її проголошення, а разі
застосування судом частини третьої ст.
160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні, з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис)
Д.В. Татаринов

Згідно з оригіналом.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя
Д.В. Татаринов