Справа № 2а-2511/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/60805/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Чумаченко Т.А.

розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Олевському районі
Житомирської області на постанову
Олевського районного суду
Житомирської області від 28 липня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Олевському районі
Житомирської області про визнання
дій неправомірними та стягнення
грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Олевського районного суду
Житомирської області від 28 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано дії управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області щодо
недонарахування та недовиплати ОСОБА_4
доплати до пенсії, передбаченої ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
протиправними. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області провести
перерахунок та виплату позивачу
доплати до пенсії як особі, яка
проживає на території радіоактивного
забруднення відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні однієї
мінімальної заробітної плати
визначеної законодавством щомісячно,
за період з 01 листопада 2010 року по 01
травня 2011 рік.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 є постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії. Територія, на якій вона
проживає, а саме: м. Олевськ
Житомирської області, відповідно до
"Переліку населених пунктів,
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи" затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 106 від 23
липня 1991 року відноситься до зони
посиленого радіоекологічного
контролю, що стверджується копією
паспорту позивача.

ОСОБА_4 на даний час є непрацюючим
пенсіонером за віком і отримувала
щомісячно з 01.11.2010 року по 01.05.2011 рік
доплату до пенсії в розмірі 5,20 грн. в
управлінні Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області, тобто отримувала виплати в
розмірах передбачених постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року № 836 всупереч нормам Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
стверджується довідкою управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4 суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку, що відповідач при
нарахуванні доплати протиправно
застосовує постанову Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836, яка істотно звужує встановлений
обсяг прав позивача, що є недопустимим.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

В даному випадку Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначає
порядок і розміри доплати.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 року № 8 «Про
незалежність судової влади» зазначено,
що відповідно до статей 8 та 22
Конституції України не підлягають
застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і
свободи людини та громадянина, а також
нові закони, які звужують зміст та
обсяг встановлених Конституцією
України і чинними законами прав і
свобод.

Крім того, встановлений ч. 2 ст. 95
Конституції України, ч. 2 ст. 38
Бюджетного Кодексу перелік
правовідносин, які регулюються Законом
про Державний бюджет України, є
вичерпним, а тому цей закон не може
скасовувати чи змінювати обсяг прав і
обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України, зокрема Законом України «Про
статус і соціальний статус громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та не може
будь-яким чином змінювати визначене
іншими законами України правове
регулювання суспільних відносин.

Отже, враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
виплата доплати згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 є неправомірною, оскільки
постанова суперечить базовим
положенням Конституції України про
статус закону України як акта вищої
юридичної сили в системі
нормативно-правових актів держави та
самому Закону, який регулює зазначені
відносини.

Судом першої та апеляційної інстанцій
повно і правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області залишити
без задоволення.

Постанову Олевського районного суду
Житомирської області від 28 липня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді