Справа № 2а-5336/12/2670
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-5336/12/2670 Головуючий у
1-й інстанції: Винокуров К.С.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06.02.2013 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної дитячої спеціалізованої
лікарсько-консультативної комісії по
встановленню причинного зв'язку
захворювань та інвалідності з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, Міністерства
охорони здоров'я України про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила:
визнати протиправними висновок
Центральної дитячої спеціалізованої
ЛКК по встановленню причинного зв'язку
захворювань та інвалідності з дією
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС № 3685 від 12.08.2011 та
відповідь МОЗ України № 3685 від 16.01.2012 №
7.01-РА/11503; встановити причинний зв'язок
між її захворюваннями та інвалідністю
з дією іонізуючого випромінювання
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.02.2013 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 інвалід з дитинства 3 групи,
відповідно до ст. 12 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» після
досягнення повноліття для
встановлення причинного зв'язку між
хворобою і інвалідністю з дією
іонізуючого випромінювання внаслідок
катастрофи на Чорнобильській АЕС
звернулась для проходження медичного
обстеження до Центральної дитячої
спеціалізованої ЛКК по встановленню
причинного зв'язку захворювань та
інвалідності з дією іонізуючого
випромінення та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЄС.

29.07.2011 Івано-Франківська обласна дитяча
клінічна лікарня направила медичну
документацію дитини ОСОБА_2 до
Центральної дитячої спеціалізованої
ЛКК для пов'язання наявного
захворювання з аварією на ЧАЕС та
визнання її інвалідом Чорнобиля.

12.08.2011 Центральною дитячою
спеціалізованою
лікарсько-косультативною комісією
(далі - Комісія) було розглянуто заяву
батьків ОСОБА_3 за направленням
Івано-Франківської обласної дитячої
лікарні і надану медичну документацію
на предмет причинного зв'язку та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС та винесено
експертний висновок № 3685.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_4
від 01.09.2011 захворювання є загальним та з
наслідками аварії на ЧАЕС не пов'язане.

Комісія на засіданні від 17.09.2011
розглянула справу ОСОБА_2 та прийняла
рішення: «захворювання та інвалідність
з наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС не пов'язані». ОСОБА_2 відноситься
до дітей постраждалих внаслідок аварії
на ЧАЕС, але її хвороби не відносяться
до таких, що підлягають встановленню
причинного зв'язку з дією іонізуючого
випромінення та інших шкідливих
чинників аварії на ЧАЕС, оскільки не
відносяться до вроджених аномалій
розвитку, які не піддаються корекції і
потребують тривалого лікування після
корекції у дітей, деформацій та
хромосомних порушень, онкологічних та
онкогематологічних хвороб, котрі
підлягають встановленню причинного
зв'язку з наслідками аварії на ЧАЕС у
дітей народжених від постраждалих
батьків згідно Інструкції та Переліку.

Рішення Комісії від 17.09.2011 оформлено
експертним висновком № 3685 від 12.08.2011,
оскільки датою встановлення
причинного зв'язку хвороб,
інвалідності і смерті з дією
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників аварії на ЧАЕС
вважається день надходження медичної
справи до експертної комісії,
відповідно до п.38, р. ІІІ Положення.

23.09.2011 експертний висновок від 12.08.2011 №
3685 було направлено на адресу позивачки.

05.12.2011 до Комісії надійшла заява від
ОСОБА_3 з проханням надати експертне
заключення ОСОБА_2, так як раніше
вислане загублено, внаслідок чого
13.12.2011 Комісія направила дублікат
експертного висновку № 3685 від 12.08.2011 р.

У зв'язку із незгодою з рішенням
Центральної дитячої спеціалізованої
ЛКК позивачка звернулась до
Міністерства охорони здоров'я України.

Листом від 16.01.2012 № 7.07-РА/11827 позивачці
було повідомлено, що було проведено
експертизу порядку розгляду медичної
справи ОСОБА_3 на ЦМЕК від 14.11.2011 на
засіданні № 11 та встановлено, що справу
розглянуто комісією з додержанням
вимог Положень про систему експертизи
по встановленню причинного зв'язку
хвороб, інвалідності і смерті з дією
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС. Причиною ухвалення
Комісією негативного рішення є
невідповідності наданої медичної
документації вимогам згаданого наказу
№ 150.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що хвороби ОСОБА_2 не
відносяться до таких, що можуть бути
пов'язані з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, оскільки не
відносяться до вроджених аномалій
розвитку та не входять до «Переліку
хвороб і патологічних станів, ризик
виникнення яких підвищуються в
результаті впливу на організм дитини
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС», а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
висновок Центральної дитячої
спеціалізованої ЛКК по встановленню
причинного зв'язку захворювань та
інвалідності з дією іонізуючого
випромінення та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС № 3685 від 12.08.2011 та
відповідь МОЗ України № 3685 від 16.01.2012 №
7.01-РА/11503 є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню, а тому позовні
вимоги необхідно задовольнити в
повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції та вважає доводи
апелянта безпідставними, враховуючи
наступне.

Статтею 12 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що на
встановлення причинного зв'язку між
погіршенням стану здоров'я і
встановленням інвалідності та
наслідками Чорнобильської катастрофи
мають право особи, яким після
досягнення повноліття не буде надано
відповідно до частини першої статті 11
цього Закону статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи

Згідно з 2.5. Інструкції по застосуванню
Переліків хвороб, при яких може бути
встановлений причинний зв'язок з дією
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників у населення, яке
постраждало внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС питання про
причинний зв'язок хвороб, що виникли у
дітей, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС,
вирішується Центральною дитячою
спеціалізованою
лікарсько-консультативною комісією
(далі - дитяча спецЛКК) та обласною
дитячою спецЛКК на підставі
консультативних висновків або виписки
із історії хвороби дитячих
спеціалізованих закладів охорони
здоров'я при підтвердженні діагнозів
інструментальними та лабораторними
дослідженнями, а за потреби -
генетичними дослідженнями дітей та їх
батьків.

Відповідно до п.п. 3.5 вказаної
Інструкції причинний зв'язок дітям, які
народились від постраждалих батьків,
встановлюється у випадках
онкологічних, онкогематологічних
хвороб та при вроджених вадах розвитку
будь-якої локалізації, які впливають на
якість життя дитини та не піддаються
корекції або потребують тривалого
лікування після корекції (вади
розвитку, що не впливають на
функціональний стан дитини, та можуть
бути вилікувані (відкориговані)
терапевтичним або оперативним шляхом,
не можуть бути пов'язані з впливом
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС);

З матеріалів справи вбачається, що
подані на розгляд Комісії хвороби
ОСОБА_2 відповідно до Міжнародної
статистичної класифікації хвороб 10-го
перегляду відносяться до розділів 1
«Хвороби органів травлення», 2
«Вродженні аномалії (вади розвитку),
деформації та хромосомні порушення»,
але об'єктивних даних за наявності
вродженої вади розвитку жовчного
міхура у дитини немає, що підтверджують
дані ультразвукової діагностики у
витягах із стаціонару.

Для з'ясування обставин справи, судом
першої інстанції було направлено
судові запити до Інституту педіатрії,
акушерства і гінекології НАМН України
та Наукового центру радіаційної
медицини НАМН України, ставлячи на
розгляд питання: «чи мають
захворювання, які описані у виписках,
ознаки захворювань, які є результатом
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників внаслідок
катастрофи на Чорнобильській АЕС?».

08.10.2012 від Наукового центру радіаційної
медицини НАМН України надійшла
інформаційна довідка, в якій визначено,
що хронічний НВК не входить до Переліку
та аномалія розвитку жовчного міхура
не є вродженою патологією. Вроджені
аномалії розвитку є синонімом
вроджених морфо генетичних варіантів,
що на сучасному етапі визначаються як
морфологічні зміни органів, які
виходять за межі варіацій або
знаходяться на межі його нормальної
будови, але не порушують функцію органа
та не потребують лікування, проте
виявляються з народження протягом
всього життя. S-подібний жовчний міхур у
ОСОБА_2 є деформацією органу, що
виявлялася на окремих вікових етапах
її розвитку. Так, з наданих суду копії
медичних документів, встановлено, що
зміни форми жовчного міхура носили
нестійкий характер і вперше виявлялись
в 2005 році. В 2007 році, 2008 році, 2009 році, 2011
році деформація жовчного міхура не
виявлялась. Також, додатково
повідомлено, що в усі роки
спостереження у ОСОБА_2 була збережена
функція печінки.

15.10.2012 від Інституту педіатрії,
акушерства і гінекології НАМН України
надійшло пояснення щодо поставлених
судом першої інстанції питань. Для
розгляду медичних документів ОСОБА_2
була створена комісія у складі - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, якою повідомлено що з
виписки історії хвороби дитини,
об'єктивних даних за наявності
вродженої вади розвитку жовчного
міхура немає. Про що свідчать дані УЗД у
витягах із стаціонару від 17.08.2005 та від
11.07.2011. Зміни форми жовчного міхура
виявлені при УЗД в період між 2005 р. та 2011
р., згідно витягам зі стаціонару, можуть
бути наслідком запального процесу в
жовчному міхурі.

Таким чином, створена комісія,
проаналізувавши надані виписки з
історії хвороби ОСОБА_2, прийшла до
висновку, що захворювання, які описані
у виписках не мають ознак хвороб, які є
результатом дії іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Більш того, судом першої інстанції
запропоновано позивачці визначити
додаткові медичні установи, окрім вже
запитаних, які б могли підтвердити
зв'язок хвороб з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників, пов'язаних з катастрофою на
ЧАЕС. Однак, з боку ОСОБА_2 таких
додаткових пропозицій не надійшло.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що керуючись
поясненнями з боку незалежних
профільних установ, в яких
обґрунтовано та доведено з посиланням
на документальну базу та наукові
дослідження в галузі медичної науки, що
хвороби ОСОБА_2 не відносяться до таких,
що можуть бути пов'язані з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЄС, оскільки не
відносяться до вроджених аномалій
розвитку та не входять до Переліку
хвороб і патологічних станів, ризик
виникнення яких підвищуються в
результаті впливу на організм дитини
іонізуючого випромінення та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС в задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції, а відповідач, як суб'єкт
владних повноважень - довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06.02.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко
Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.