Справа № 806/8493/13-а
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2014 р.
Житомир справа № 806/8493/13-a

категорія 5.1.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Черняхович І.Е. ,

при
секретарі - Бойко Т.О.,

за участю представника позивача
Вдовенко С.М., представника відповідача
Гусєва О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
про визнання дій протиправними,
визнання протиправними та скасування
наказу № 279 06.11.2013 р., рішень №140 та
№141 від 22.11.2013 р., постанови №79 від 22.11.2013
р.,-

встановив:

Дочірнє підприємство "САВ-ІР"
звернулося до Житомирського окружного
адміністративного суду з вказаним
позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати
наказ Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області №279
від 06.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції;

- визнати протиправними дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області по проведенню
позапланової перевірки характеристик
продукції в магазині Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" по вул.Київська, 28,
м.Житомир на підставі листа Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів від 05.11.2013 року №5090-2-7/6,
за наслідками якої складено акт
перевірки характеристик продукції №118
від 08.11.2013 року;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№140 від 22.11.2013 року про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№141 від 22.11.2013 року про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом тимчасової заборони надання
продукції.

- визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№79 від 22.11.2013 року про накладення
штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що не погоджується з
висновками, викладеними посадовими
особами Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
в акті перевірки, протоколі та
рішеннях. Вважає, що наказ відповідача
про проведення позапланової перевірки
характеристик продукції торгівельного
об'єкту Дочірнього підприємства
"САВ-ІР" є протиправним та таким, що
прийнятий за відсутністю законодавчо
визначених підстав для проведення
позапланової перевірки з питань,
визначених як предмет перевірки у
складеному акті. Дії посадових осіб
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області щодо
проведення позапланової перевірки
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" з
питань відображених в акті перевірки є
протиправними. Позапланова перевірка
проведена Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
з порушеннями норм матеріального
права, які регламентують порядок
проведення позапланових перевірок
суб'єктів господарської діяльності
контролюючими органами. Прийняті за
наслідками проведеної перевірки
рішення є протиправними, не
обґрунтованими та підлягають
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, зазначених в
адміністративному позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, зазначених в письмових
запереченнях. Зокрема, вказав про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог. Звертав увагу на ту
обставину, що при проведенні перевірки
та винесенні постанови про накладення
штрафних санкцій, рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
відповідач керувався виключно нормами
чинного законодавства України. Дії
інспекції вважає правомірними та
такими, що були направлені на
забезпечення відповідності продукції
встановленим вимогам у відповідності з
чинним законодавством та наданими
повноваженнями.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
свідка, з'ясувавши обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
докази, якими вони підтверджуються, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Стосовно позовної вимоги про визнання
протиправними дії Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області по проведенню позапланової
перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно п. п. 1, 3. 4 «Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів»,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року №465/2011, -
Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органам виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.

Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Основними завданнями
Держепоживінспекції України є
реалізація державної політики у сферах
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів і рекламу в цій сфері,
державного ринкового нагляду,
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, здійснює у межах
своєї компетенції контроль за
додержанням законодавства про рекламу,
здійснює державний ринковий нагляд у
межах сфери своєї відповідальності,
здійснює у межах своєї компетенції
державний нагляд за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
передбачено, що метою здійснення
ринкового нагляду органи ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою. У
посвідченні (направленні) на
проведення заходу, зокрема,
зазначаються номер і дата наказу, на
виконання якого здійснюється захід.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і подати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

З матеріалів справи вбачається, що
вказана перевірка проведена
відповідачем 08.11.2013 року, згідно ст. 24
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», ст. 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», на підставі листа
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року №5090-2-7/6 щодо проведення
позапланових заходів, на виконання
звернення Генерального прокурора
України від 21.10.2013 року № 07/1/3-16314-13 та
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка від 11.10.2013 року № 216-к щодо
продажу контрафактної та не
сертифікованої продукції у
торговельній мережі магазинів
побутової техніки «Фокстрот», а також
на виконання наказу керівника
Інспекції від 06.11.2013 року №279 ( а.с. 23,
71-72).

Предметом перевірки Інспекції у
магазині позивача були
електропобутові товари щодо
відповідності їх вимогам технічних
регламентів, зокрема стосовно їх
безпеки для споживачів і наявності на
вказану продукцію декларації про
відповідність, що є обов'язковим
відповідно до положень: «Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №785; «Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149;
«Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 року № 679.

Зазначене вказує на те, що відповідач
мав всі правові підстави для
проведення позапланової перевірки
діяльності позивача, а сама перевірка
проведена відповідно до її
призначення.

Судом безспірно встановлено, що перед
початком позапланової перевірки
спеціалістами Інспекції, в порядку ст. 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», керуючому
магазином "Фокстрот" Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" Гонишнюку Б.М.
було пред'явлено направлення про
проведення перевірки від 07.11.2013 року №
131 та службові посвідчення, що
засвідчують посади осіб, надано
примірник направлення про проведення
перевірки, а також копію листа
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року № 5090-2-7/6 щодо проведення
позапланових заходів. Перевірив
вказані документи, керуючим магазином
"Фокстрот" Гонишнюком Б.М. посадові
особи відповідача були допущені до
проведення вищевказаної перевірки з
наданням необхідних для перевірки
документів.

Крім того, в ході судового розгляду
справи встановлено, що за результатами
перевірки прийняті рішення від 22.11.2013
року про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів № №140, 141.

Отже оспорюванні дії щодо проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції в магазині "Фокстрот" за
адресою м. Житомир, вул. Київська 28,
здійсненої відповідно до наказу від
06.11.2013 року №279, фактично реалізовані,
а саме здійснено перевірку, за
результатами якої складено акт від № 118
від 08.11.2013 року та прийняті оскаржувані
рішення.

Суд вважає, що виключно результат
реалізації повноваження відповідача, а
не процес реалізації його повноважень
може бути об'єктом судового оскарження.
А дотримання контролюючим органом
вимог актів законодавства щодо порядку
та способу проведення перевірки та дій
стосовно проведення перевірки входить
до предмету доказування при розгляді
спору щодо правомірності рішення
контролюючого органу.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, а також враховуючи приписи
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, суд вважає, що
перевірка проведена відповідно до норм
чинного законодавства, а тому позовна
вимога щодо визнання протиправними дій
відповідача по проведенню вказаної
перевірки, не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання
протиправним та скасування наказу
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області №279
від 06.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», органи
ринкового нагляду проводять перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів: планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду; позапланові, зокрема, за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських організацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V, -
підставами для здійснення
позапланових заходів є: - звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Спірний наказ відповідача виданий на
підставі звернення народного депутата
України В.Б. Бойка від 11.10.2013 року, листа
Генерального прокурора Україна від
21.10.2013 року №07/1/3-16314-13 та за наявності
згоди Держспоживінспекції України,
оформленої листом від 05.11.2013 року
№5090-2-7/6.

Суд зазначає, що звернення народного
депутата України може бути підставою
для проведення позапланових заходів.
Крім того, народний депутат як
представник державної влади у разі
порушення прав, свобод і інтересів
людини та громадянина, що охороняються
законом, та інших порушень законності
має право на місці вимагати негайного
припинення порушення або звертатися з
вимогою до відповідних органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб,
керівників підприємств, установ та
організацій припинити такі порушення.
У разі порушення законності народний
депутат може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі (ч.5 ст. 17 Закону України «Про
статус народного депутата України»).

Отже, у відповідача були законні
підстави, передбачені статтею 6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» для
винесення наказу №279 від 06.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки
характеристик продукції. Враховуючи
викладене, вищевказаний наказ не
підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про
визнання протиправним та скасування
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№140 від 22.11.2013 року про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами та рішення № 141 від 22.11.2013 року
про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів шляхом
тимчасової заборони надання продукції,
суд зазначає наступне.

В ході здійснення перевірки
характеристик продукції у магазині
"Фокстрот" за адресою м. Житомир,
вул. Київська, 28 Дочірнього
підприємства "САВ-ІР", представниками
відповідача були виявлені порушення.
відображені в акті перевірки
характеристик продукції від 08
листопада 2013 року № 118 ( а.с. 24-31),
зокрема:

- пункту 17 «Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2000
року №785 (далі - Технічний регламент №
785), пункту 7 «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
року № 1149 (далі - Технічний регламент
№1149), а саме розповсюдження побутової
техніки та апаратури, на якій відсутній
Національний знак відповідності, що
відображена в позиціях 1-11 Акту
перевірки характеристик продукції від
08.11.2013 року №118;

- пункту 24 Технічного регламенту № 785, а
саме: розповсюдження побутової техніки
та апаратури, яка не містить
супроводжувальну інформацію про
найменування та адресу виробника, або
уповноваженого представника
імпортера, що відповідає за ввезення
продукції.

Зазначені порушення відображені в
позиції 3 Акту перевірки характеристик
продукції від 08.11.2011 року №118 та не
заперечуються представником позивача.

Дійсно, відсутність Національного
знаку відповідності на товарі
визнається представником позивача.
Спір виник з приводу місця нанесення
цього знаку. Представник позивача
наголошує, що Національний знак
відповідності може бути нанесений на
тару, пакування чи на товаросупровідну
документацію. В даному випадку,
Національний знак відповідності був
нанесений на упаковку товару (а.с.89-106,
112, 133).

Суд не погоджується з такою позицією
представника позивача з огляду на
наступне.

Відповідно до п.17 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, забороняється
продаж товарів, що не мають
відповідного маркування, належного
товарного вигляду, на яких строк
придатності не зазначено або зазначено
з порушенням вимог нормативних
документів, строк придатності яких
минув, а також тих, що надійшли без
документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.

Відповідно до п.21 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, суб'єкт
господарювання зобов'язаний: надавати
споживачеві (покупцеві) у доступній
формі необхідну, достовірну та
своєчасну інформацію про товари;
усіляко сприяти споживачеві
(покупцеві) у вільному виборі товарів і
додаткових послуг, на його вимогу
провести перевірку якості, безпеки,
комплектності, міри, ваги та ціни
товарів з наданням йому
контрольно-вимірювальних приладів,
документів, які підтверджують якість,
безпеку, ціну товарів; забезпечити
можливість використання спеціальних
платіжних засобів під час здійснення
розрахунків за продані товари (надані
послуги) відповідно до законодавства;
перевірити справність виробу,
продемонструвати, за можливості, його
роботу та ознайомити споживача з
правилами користування; забезпечити
приймання, зберігання і продаж товарів
та продукції, виготовленої у закладі
ресторанного господарства, відповідно
до законодавства; забезпечити доступ
споживачів до торговельних об'єктів
без здавання на збереження особистих
речей, крім товарів, реалізація яких
здійснюється у таких торговельних
об'єктах; створити умови для збереження
речей споживачів, у разі, коли вхід до
торговельного об'єкта з товарами, які
реалізуються в таких закладах,
заборонено.

Статтею 1 Закону України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції"
визначено, що "розповсюджувач" -
будь-яка інша, ніж виробник або інша
фізична чи юридична особа в ланцюгу
постачання продукції, яка пропонує
продукцію па ринку України.

Аналіз наведеного визначення свідчить,
що позивач є розповсюджувачем
побутової техніки та зокрема товарів,
вказаних у пунктах 1 - 6 Акту перевірки
характеристик продукції від 08
листопада 2013 року № 118.

У діях ДП "САВ-ІР", що виразились у
розповсюдженні продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, встановлено порушення
вимог п.24 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого ІІКМУ від
29.07.09р. №785 та пункту 7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого Постановою КМУ від
29.10.09р. №1 149. За вказане порушення,
частиною 3 статті 44 Закону України "Про
державний ринковий нагляд та контроль
нехарчової продукції» передбачено
застосування штрафної санкції
безпосередньо до розповсюджувача, яким
у даному випадку є ДП "САВ-ІР".

Згідно пунктів 17, 19 Технічного
регламенту №785, - на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься Національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599.

У разі, коли його нанесення на
апаратуру неможливе або невиправдане
через її конструкцію, Національний
знак відповідності повинен бути
нанесеним на пакування, якщо таке
наявне, та на супровідні документи.
Тобто, в даному випадку йдеться про
неможливість нанесення Національного
знаку відповідності безпосередньо на
товар через його конструкцію або
надмірно малий розмір. В даному ж
випадку мова йдеться про праски,
кавомолки, пилососи, м'ясорубки, фени,
соковитискачі, мультиварки, розмір та
конструкція яких дозволяє нанесення
Національного знаку відповідності
безпосередньо на сам товар.

Згідно пунктів 7, 10 Технічного
регламенту № 1149, - перед введенням в
обіг на електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Згідно п. 24 Технічного регламенту № 785, -
кожна одиниця апаратури повинна
супроводжуватися інформацією про
найменування та адресу виробника і,
якщо він не є резидентом України, -
найменування та адресу уповноваженого
представника, а у разі, коли
уповноважений представник відсутній,
найменування та адреса імпортера.

Згідно п. 32 «Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 року № 679
(далі - Технічний регламент №679),
пристрої, що вводяться в обіг,
ідентифікують шляхом позначення типу,
номера партії та/або серійного номера і
найменування виробника або
постачальника.

Диспозиція п.1 ч.3 ст. 44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" прямо
передбачає застосування штрафних
санкцій за розповсюдження продукції,
на якій відсутній Національний знак
відповідності безпосередньо до
розповсюджувача, яким у даному випадку
є ДП "САВ-ІР"

Відповідно ч. 5 ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції»
відповідальність за порушення інших
вимог цього Закону визначається згідно
з законом.

Згідно приписів статей 22, 29, 30, 33 Закону
України "Про державний нагляд і
контроль нехарчової продукції", на
підставі акту перевірки характеристик
продукції від 08.11.2013 року № 118, органом
ринкового нагляду були прийняті
оскаржувані рішення про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
від 22.11.2013 року № 140 та № 141.

Відповідно до ч.3 ст.29 , ч.5 ст.30 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
обмежувальні (коригувальні) заходи
полягали у вжитті заходів щодо
приведення у відповідність
встановленим нормам продукції,
зазначено у пунктах 1-11 акту перевірки,
а також шляхом тимчасової заборони
надання на ринку вказаної продукції.

Представником позивача в судовому
засіданні зазначено, що відповідачем
порушено п.11 ст.33 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", відповідно до
якої обов'язок органу ринкового
нагляду забезпечити суб'єкту
господарювання можливість надати свої
пояснення та заперечення до прийняття
рішення про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів шляхом
направлення йому проекту відповідного
рішення з пропозицією надати в
письмовій формі свої пояснення,
заперечення чи інформацію про вжиття
заходів щодо усунення недоліків (а.с. 39)
Вказані заперечення, як наголошує
представник позивача, суб'єкт
господарювання має право надати
протягом 10 днів з дня одержання проекту
рішення.

В судовому засідання представник
позивача зазначив, що проект рішення
він отримав 14 листопада 2013 року, отже,
рішення про вжиття обмежувальних
(коригувальних ) заходів відповідачем
мало бути прийнято після спливу 10 днів,
тобто 28 листопада 2013 року, а не 22
листопада, як воно було прийнято в
дійсності.

Проте такі доводи представника
позивача спростовуються матеріалами
справи. В судовому засіданні безспірно
встановлено, що керуючим магазином
"Фокстрот" Гонишнюком Б.П. проекти
рішень про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів отримані 08.11. 2013
року безпосередньо в інспекції (а.с.
145-146 - на звороті). Відтак, рішення про
вжиття обмежувальних (коригувальних)
заходів було винесено відповідачем, як
і передбачено законом, після спливу
10-денного строку, встановленого для
надання суб'єктом господарювання своїх
заперечень, а саме: 22.11.2013 року.

В подальшому керуючим магазином
"Фокстрот" Гонишнюком Б.М. законні
вимоги Інспекції було виконано, про що
свідчить повідомлення про виконання
рішення про вжиття обмежувальних
заходів та акт списання вилученого з
товарообігу товару № 1 від 25.11.2013 року
(а.с. 67, 67 - на звороті).

29 листопада 2013 року за результатами
аналізу повідомлення суб'єкта
господарювання про виконання рішення
про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів, на підставі
ст.ст. 33, 34 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", інспекцією з питань захисту
прав споживав у Житомирській області
винесені рішення №№ 140, 141 "Про
внесення змін до рішення чи скасування
рішення". Вказаними рішеннями
зазначено, що магазин "Фокстрот"
Дочірнього підприємства "САВ-ІР"
виконало рішення № №140, 141 про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
повністю та результативно ( а.с.68-69).

В судовому засіданні в якості свідка
опитаний керуючий магазином "Фокстрот"
Гонишнюк Богдан Петрович, який
зазначив, про формально рішення були
виконані, що підтверджується актом
списання № 1 від 25.11.2013 року та
повідомленням про виконання рішення
про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів від 26.11.2013 року.
Проте в дійсності товар не списувався.
Суд вважає, що такі твердження свідка
не роблять рішення відповідача
протиправними з огляду на наступне.

Порядком здійснення контролю стану
виконання рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 5 жовтня 2011 р. N 1017
визначено процедуру здійснення
контролю стану виконання суб'єктами
господарювання рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
(далі - рішення).

Частинами 3-7 вказаного Положення
передбачено, що контроль стану
виконання рішень здійснюється
органами державного ринкового нагляду
(далі - органи ринкового нагляду)
шляхом проведення:

1) аналізу повідомлень про виконання
рішень, поданих суб'єктами
господарювання, яких стосуються такі
рішення;

2) перевірок стану виконання
суб'єктами господарювання рішень;

3) моніторингу результативності
вжитих обмежувальних (корегувальних)
заходів.

Суб'єкт господарювання, якого
стосується рішення, повинен у
встановлений у рішенні строк подати
органу ринкового нагляду, що прийняв
рішення, повідомлення про його
виконання за формою згідно з додатком.

Повідомлення про виконання рішення
подається суб'єктом господарювання
незалежно від ступеня або
результативності виконання ним
рішення. Суб'єкт господарювання може
додавати до повідомлення документи
або їх копії, які підтверджують факт
результативності виконання рішення.

Під час проведення аналізу
повідомлення про виконання рішення
орган ринкового нагляду:

1) вивчає і аналізує відомості, які
містяться в повідомленні, доданих до
нього документах (їх копіях) та рішенні;

2) робить висновок про достатність
та достовірність інформації, яка
міститься в повідомленні та доданих
до нього документах (їх копіях), а у
разі виникнення сумнівів у
достовірності такої інформації -
обґрунтовує їх на підставі фактичних
даних;

3) робить висновок про ступінь та
результативність виконання суб'єктом
господарювання рішення.

Орган ринкового нагляду на підставі
повідомлення суб'єкта господарювання
про виконання рішення оформляє
довідку про результати аналізу
виконання рішення.

І лише у разі, коли за результатами
аналізу повідомлення про виконання
рішення встановлено, що інформація,
яка міститься в повідомленні та
доданих до нього документах (їх
копіях), є недостатньою для
підтвердження факту результативності
виконання рішення, а також за
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності такої інформації,
відповідний орган ринкового нагляду
проводить перевірку стану виконання
суб'єктом господарювання рішення.

Перевірка стану виконання рішення
проводиться також у разі неподання
суб'єктом господарювання повідомлення
про його виконання в установлений у
рішенні строк.

Отже, отримавши 28.11.2013 року від ДП
"САВ-ІР" повідомлення про виконання
рішення про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів та акт списання
(а.с.67) та зробивши висновок про
достатність та достовірність
інформації, яка міститься в
повідомленні та доданих до нього
документах (їх копіях), інспекцією з
питань захисту прав споживачів 29.11.2013
року у відповідності до норм чинного
законодавства було прийняте рішення
"Про внесення змін до рішення чи
скасування рішення № 140 та № 141 (а.с.68-69).

Під час розгляду справи не знайшли
свого підтвердження доводи
представника позивача щодо
відсутності у керуючого магазином
"Фокстрот" Гонишнюка Б.М. права підпису
документів, зокрема, акту № 1 від 25.11.2013
року на вилучення з товарообігу та
списання товару. Так, в судовому
засіданні досліджений наказ № 25-к від
01.02.2013 року, відповідно до якого
Гонишнюк Б.М. призначений
відповідальною особою за фінансовий
стан та підписання фінансових
документів по магазину "Фокстрот", який
знаходиться за адресою: м. Житомир,
вул. Київська, 28 (а.с.60). Судом досліджено
посадову інструкцію керуючого
магазином "Фокстрот", відповідно до
якою керуючий магазином має право,
зокрема, виступати від імені компанії у
стосунках з представниками органів
місцевого самоврядування та
партнерами у питаннях, що пов'язані з
діяльністю магазина (а.с. 81-83). Також,
між керуючим магазином Гонишнюком
Богданом Петровичем та ДП "САВ-ІР"
укладено договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність від 01.02.2013 року (а.с. 84).
Вказані документи підтверджують право
Гонишнюка Б.П. підпису документів,
пов'язаних із діяльністю магазина
"Фокстрот".

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що рішення про
вжиття обмежувальних (коригувальних)
заходів шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами № 140 від 22.11.2013 року, рішення
вжиття обмежувальних (коригувальних)
заходів шляхом тимчасової заборони
надання продукції № 141 від 22.11.2013 року -
прийняті відповідачем обґрунтовано,
відповідно до норм чинного
законодавства. Крім того, вказані
рішення фактично вичерпали свою дії їх
повним виконанням.

Що стосується позовної вимоги щодо
визнання протиправним та скасування
постанови № 79 від 22.11.2013 року про
накладення штрафних санкцій, судом
встановлено наступне.

Постанова про накладення штрафних
санкцій від 22.11.2013 року № 279 винесена
відповідачем за результатами розгляду
справи про порушення ДП "САВ-ІР" п.1 ч.3
ст.44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" при розповсюдженні великої
та дрібної побутової техніки, на якій
відсутній Національний знак
відповідності.

Справи про накладення штрафів за
порушення, визначені вищевказаним
законом, розглядаються керівниками
органів ринкового нагляду або
заступниками таких керівників у межах
їх компетенції. Суми штрафів, що
накладаються органами ринкового
нагляду, перераховуються до Державного
бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій
статті, посадовими особами органів
ринкового нагляду, що виявили
правопорушення, складається протокол,
який разом із поясненнями керівника,
іншої відповідальної посадової особи
та документами, що стосуються справи,
передається посадовим особам,
уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу
ринкового нагляду розглядає справу
протягом 15 днів з дня отримання
відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою.

Суб'єкт господарювання має сплатити
штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання постанови про його
накладення.

Так, 22.11.2013 року начальником Інспекції
прийнято постанову №79 про накладення
штрафних санкцій, якою до позивача
застосовано штраф в розмірі 4250,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
нарахування суми штрафу за Постановою
№79 від 22.11.2013 року здійснено відповідно
до п.1 ч.3 ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

Згідно із положеннями п.1 ч.3 ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції», до
розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, - у розмірі
від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від двохсот до трьохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

У відповідності з вищезазначеними
положеннями, при розгляді матеріалів
справи, заступником начальника
Інспекції прийнято рішення про
застосування до Позивача штрафу в
розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при
розгляді справи та винесені постанови
№79 від 22.11.2013 року відповідач керувався
виключно нормами Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції». Відтак,
постанова № 79 від 22.11.2013 року "Про
накладення штрафних санкцій" прийнята
відповідачем відповідно до норм
чинного законодавства, а тому не
підлягає скасуванню.

Також, при вирішення спірних
правовідносин, судом враховано, що ні
представником позивача ні керуючим
магазином "Фокстрот" Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" Гонишнюком Б.М.
порушення, викладені в акті перевірки
не заперечувалися, зауваження щодо
проведення самої перевірки відсутні,
встановлені судом обставини справи,
підтверджуються належними доказами, а
тому в суду не виникає сумнівів в
реальності порушень позивачем вимог
законодавства, відображених в акті
перевірки.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Судом не встановлено
порушень з боку суб'єкта владних
повноважень, яким є відповідач.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, якими доказами
вони підтверджуються, чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 2, 71, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

У задоволенні позову Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області про визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки, визнання протиправними та
скасування наказу №279 від 06.11.2013 року,
рішення про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів шляхом
приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами №140 від
22.11.2013 року, рішення про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів
шляхом тимчасової заборони надання
продукції №141 від 22.11.2013 року,
постанови про накладення штрафних
санкцій №79 від 22.11.2013 року - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

Уразі застосування судом ч.3 ст. 160
КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 03
лютого 2014 р.