Справа № 806/994/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/994/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Липа В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Радомишльському районі
Житомирської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
1732,80 грн.,

встановив:

У лютому 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Радомишльському районі
Житомирської області звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.
Просило стягнути з відповідача
заборгованість по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
липень-грудень 2010 року в розмірі 1732
грн. 80 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
вчасно та належним чином. Про причини
неявки до суду не повідомив.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений вчасно та
належним чином. Про причини неявки до
суду не повідомив, заперечення на
адміністративний позов не подав.

Приймаючи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути справу у
письмовому провадженні, відповідно до
частини 6 статті 128 КАС України, на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як фізична
особа-підприємець зареєстрований
Радомишльською районною державною
адміністрацією та як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003
року з наступними змінами та
доповненнями (далі - Закон),
страхувальник зобов'язаний сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для відповідача є
квартал.

Законом України "Про внесення змін до
Законів України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 08 липня 2010 року
підпункт 4 пункту 8 розділу XV
"Прикінцеві положення "Закону
викладено в такій редакції: "Фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески".
Закон набрав чинності 17 липня 2010 року.

До 17 липня 2010 року діяла редакція
підпункту 4 пункту 8 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону,
відповідно до якої фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, придбання спеціального
торгового патенту), та члени сімей
зазначених фізичних осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачували страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому
розмірі.

Відповідач як фізична особа -
підприємець за липень, серпень,
вересень, жовтень, листопад та грудень
2010 року страхові внески до Пенсійного
фонду України обчислив та сплатив у
фіксованому розмірі, про що позивачем
зазначено у розрахунках.

Зміни, що відбулися у законодавстві з
питань обчислення страхових внесків
для фізичних осіб - підприємців,
відповідачем враховані не були, що
призвело до заниження сум страхових
внесків на 1732 грн. 80 коп.

Розмір заборгованості стверджується
розрахунками сум, які підлягають
сплаті за ІІІ-ІV квартали 2010 року з
урахуванням частини сум єдиного або
фіксованого податків, який відповідач
не оспорив.

Відповідач доказів про сплату вказаної
заборгованості та заперечень на позов
суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 86, 128, 158-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області заборгованість зі сплати
страхових внесків за липень - грудень
2010 року у розмірі 1732 грн. 80 коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Липа