Справа № 810/593/14-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/593/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.,

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Білоцерківський кар'єр» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Білоцерківський
кар'єр» до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкової вимоги та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з додатковою
відповідальністю «Білоцерківський
кар'єр» звернулось до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
податкової вимоги форми "Ю" від 17.01.2014
року №11-15 та про зобов'язання
відповідача відкликати вказану
податкову вимогу.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивач по справі
Товариство з додатковою
відповідальністю «Білоцерківський
кар'єр» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2014
року та прийняти нову, якою
задовольнити адміністративний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з'явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариство з додатковою
відповідальністю "Білоцерківський
кар'єр" є юридичною особою та перебуває
на обліку як платник податків.

17 січня 2014 року Білоцерківською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
сформовано та направлено ТДВ
«Білоцерківський кар'єр» податкову
вимогу форми "Ю" №11-15, відповідно до
якої сума податкового боргу позивача
становить 613983,52 грн., у тому числі з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати - 2550 грн.; з податку на
прибуток приватних підприємств - 111021,89
грн., з яких 96888,31 грн. - основний платіж,
6435 грн. - штрафні санкції, 7698,58 грн. -
пеня; з авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств - 257711,10
грн., з яких 257616,31 грн. - основний платіж,
91,79 грн. - пеня; з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) - 241857,58 грн., з
яких 160195,89 грн. - основний платіж, 70625
грн. - штрафні санкції, 11036,69 грн. - пеня;
по штрафним санкціям за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів - 842,95 грн.

Не погоджуючись з податковою вимогою
позивач скористався своїм правом
оскаржити її у судовому порядку,
звернувшись із даним позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в
період з 02.10.2012 року по 22.10.2012 року
посадовими особами Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з додатковою
відповідальністю «Білоцерківський
кар'єр» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 року по 30.06.2012 року, валютного та
іншого законодавства з 01.04.2011 року по
30.06.2012 року.

За результатами перевірки складений
акт від 26.10.2012 №4023/22-3/00292480/178.

Посадові особи податкового органу за
результатами перевірки дійшли
висновку про порушення позивачем:

- п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 , п.п.138.10.3 ст. 138, п.
139.1.9 ст. 139, п. 1 п. 10 підрозділу 4 розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, в результаті чого
підприємством занижено податок на
прибуток на загальну суму 96890 грн., в
тому числі за 2 квартал 2011року на 44 060
грн., 4 квартал 2011 року на 27092 грн., 2
квартал 2012 року на 25738грн.;

- абз. 1, 2 п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України,
підприємством занижено податок на
додану вартість на загальну суму 160197
грн., в т. ч. за квітень 2011 року на 2417 грн.,
травень 2011 року на 7198 грн., червень 2011
року на 9334 грн., жовтень 2011 року на 29310
грн., листопад 2011 року на 23198 грн.,
квітень 2012 року на 88740 грн.;

- п. 3.1, п. 7.41 Положення про порядок
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
НБУ 15.12.2004 №637, а саме: проведення
розрахунків підзвітними особами
підприємства без надання отримувачем
коштів належним чином оформленого
платіжного документа (корінця
прибуткового ордера, завіреного
печаткою підприємства-отримувача
коштів, товарного чека ), який би
підтверджував сплату покупцем
готівкових коштів на загальну суму 842, 95
грн.;

- р. III Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, рахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку,
затвердженого наказом ДПА України від
24.12.2010 №1020, при заповненні довідки за
формою №1-ДФ за II, III, IV з 2011 року та І, II
кв. 2012 року підприємством подано не в
повному обсязі відомості про фізичних
осіб - СГД (ознака доходу -157).

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення - рішення від 08.11.2012 року:

- №2591/, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 103325 грн., в тому числі основний
платіж в розмірі 96890 грн. та штрафна
(фінансова) санкції в розмірі 6435 грн.;

- №2590/, яким визначено податкове
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 230822 грн., в тому числі
основний платіж в розмірі 160197 грн. та
штрафна (фінансова) санкції в розмірі
70625 грн.;

- №2588/, яким визначено штрафну
санкцію у розмірі 842,95 грн.;

- №2596/, яким визначено штрафну
санкцію по прибутковому податку з
робітників у розмірі 2550 грн.

Не погоджуючись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 року
по справі №2а-5687/12/1070 закрито
провадження по справі за позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Білоцерківський
кар'єр" до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби в частині позовних
вимог про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 08.11.2012 року
№2588/, 2596/, у зв'язку з
відмовою позивачем від частини
позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 року
по справі №2а-5687/12/1070, яка залишена без
змін відповідно до ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.05.2013 року, у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
додатковою відповідальністю
"Білоцерківський кар'єр" до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 08.11.2012 року
№2591/, №2590/ відмовлено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
стосовно того, що податкові
зобов'язання визначені ТДВ
«Білоцерківський кар'єр» податковим
органом відповідно до податкових
повідомлень-рішень від 08.11.2012 року на
загальну суму 337239,95 грн. є узгодженими,
а отже підлягають сплаті.

Крім того, в оскаржувану вимогу
податковим органом також включено
податкові зобов'язання з авансових
внесків з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 257711,10
грн.

З матеріалів справи вбачається, що у
лютому 2013 року позивач подав до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємств за II-IV квартали 2012
року. У вказаній декларації позивачем
самостійно визначено суму авансового
внеску (1/12 нараховано до сплати
загальна сума податку на прибуток за
звітний (податковий) рік), що
підлягатиме сплаті щомісячно у березні
- грудні 2013 року і січні - лютому 2014 року
в сумі 32208 грн.

Однак, позивачем суму авансового
внеску за травень-грудень 2013 року 257616,31
грн. (враховуючи переплату в сумі 47,69
грн. ) самостійно не сплачено.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
склалися між сторонами колегія суддів
апеляційної інстанції, вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює: календарному місяцю (у
тому числі в разі сплати місячних
авансових внесків) - протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця; календарному
кварталу або календарному півріччю (у
тому числі в разі сплати квартальних
або піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя); календарному року, крім
випадків, передбачених підпунктами
49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним, крім випадків,
передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідно до пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкова вимога,
прийнята відповідачем на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Білоцерківський кар'єр» залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 17 квітня 2014
року.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.