Справа № 2-а-22226/09/1270
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ К-28886/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в Артемівському
районі м. Луганська на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.08.2010 по
справі № 2а-22226/09/1270

за позовом Державної податкової
інспекції в Артемівському районі м.
Луганська

до Приватного підприємства
"Науково-виробнича фірма "Вілєн"

третя особа Виконавчий комітет
Луганської міської ради

про припинення юридичної
особи,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у квітні
2009 року звернулась до суду з позовом
про припинення юридичної особи ПП
"Науково-виробнича фірма "Вілєн" у
зв'язку з ідсутність юридичної особи
за місцезнаходженням.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.07.2009 позов задоволено, припинено
юридичну особу - Приватне підприємство
"Науково-виробнича фірма "Вілєн".
Рішення вмотивовано тим, що відповідач
не знаходиться за юридичною адресою,
вказаною в статуті.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.08.2010
рішення суду першої інстанції
скасовано та у задоволенні позову
відмовлено через відсутність у
податкової інспекції повноважень на
звернення до суду з позовом про
припинення юридичної особи з підстав
наявності в Єдиному Державному реєстрі
запису про відсутнось юридичної особи
за місцем її реєстрації.

Не погодившись із судовим рішенням
апеляційної інстанції, Державна
податкова інспекція подала касаційну
скаргу, де посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить зазначене судове рішення
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Підприємство
зареєстроване виконавчим комітетом
Луганської міської ради 14.04.1999, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А 01 № 018447. Згідно статутних
документів місцезнаходженням
підприємства: м. Луганськ, проїзд 8-й
Лутугинський, 1.

З 23.04.1999 позивач знаходиться на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції в Артемівському
районі м. Луганська, подає звітність та
заборгованості по платежам до бюджету
немає.

Підставою для звернення до суду
Державної подактвої інспекції із
вказаним позовом став запис про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженняму у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
однією з підстав для постановлення
судового рішення про припинення
юридичної особи є наявність в Єдиному
державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

В той же час, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні" до функцій органів державної
податкової служби належить контроль за
своєчасністю подання платниками
податків податкових звітів,
декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням
податків, інших платежів. Вказана норма
кореспондує з нормами Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців",
якими визначені підстави для
постановлення судового рішення про
припинення юридичної особи або
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця внаслідок
неподання податкової звітності.

Отже, компетенція органів державної
податкової служби поширюється саме на
відносини в сфері оподаткування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи наведене, органи державної
податкової служби можуть звертатися з
вимогами про припинення суб'єктів
господарювання не в усіх випадках,
визначених ст. 38 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", а лише в
тих, коли податкові органи діють на
реалізацію своєї владної компетенції.
Тому органи державної податкової
служби вправі звертатися з вимогою про
припинення суб'єктів господарювання
лише в разі, якщо підставою позову є
неподання таким суб'єктом протягом
року до органів державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
згідно з законодавством та здійснення
юридичною особою діяльності, що
заборонена законом.

Даний перелік підстав скасування
державної реєстрації є вичерпним і не
підлягає розширеному тлумаченню.

Що стосується припинення юридичної
особи з інших підстав, то відповідні
позовні вимоги можуть пред'являтися не
органами державної податкової служби,
а іншими державними органами,
уповноваженими здійснювати контроль
за відповідними видами господарської
діяльності.

За таких обставин, а також зважаючи на
положення наведених вище правових
норм, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
у податкового органу права на
звернення до суду з позовними вимогами
про припинення юридичної особи з
підстав відсутнось останньої за її
місцем реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд
касаційної інстанції відхиляє доводи
відповідача, викладені у касаційній
скарзі, і не вбачає підстав для
скасування законного і обґрунтованого
судового рішення апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Артемівському районі м.
Луганська відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.08.2010 по
справі № 2а-22226/09/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К Голубєва

А.О. Рибченко