Справа № 2а-3390/12/2170
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3390/12/2170

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді -Яковлева Ю.В.судді -Жука С.І.судді
-Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
акціонерного товариства закритого
типу «Гідромонтаж» на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року по адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Нова Каховка Херсонської
області до акціонерного товариства
закритого типу «Гідромонтаж» про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій,

встановила:

Позивач - УПФ України в м. Нова Каховка
Херсонської області звернувся до суду
з адміністративним позовом до АТЗТ
«Гідромонтаж», в якому з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог,
просив стягнути витрати на виплату і
доставку пенсій за червень та липень 2012
року у сумі 55030,66 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що оскільки АТЗТ
«Гідромонтаж» не було сплачено згідно
отриманих розрахунків за червень та
липень 2012 року фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій у сумі 55030,66
гривень.

Справу було розглянуто в порядку
письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року адміністративний позов УПФ
України в м. Нова Каховка Херсонської
області було задоволено. Було стягнуто
з відповідача на користь позивача
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій за червень та липень
2012 року у сумі 55030,66 гривень.

В апеляційній скарзі АТЗТ
«Гідромонтаж», з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, ставить питання
щодо скасування оскаржуваної
постанови та прийняття нової про
відмову у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що
Акціонерне товариство закритого типу
«Гідромонтаж» зареєстровано як
юридична особа 10.02.1994 року Виконавчим
комітетом Новокаховської міської ради,
що підтверджується довідкою Відділу
статистики у м. Новій Каховці Головного
управління статистики у Херсонській
області від 20.10.2010 року №01-11/768, та є
платником страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також судом 1-ї інстанції було
встановлено, що АТЗТ «Гідромонтаж»
використовувало працю найманих
працівників, у тому числі за
професіями, стаж роботи за якими
зараховується до спеціального стажу,
що надає право на призначення пенсії на
пільгових умовах.

Підставами для призначення
відповідної пенсії є документи, що
підтверджують спеціальний стаж:
трудова книжка, а за відсутності запису
у ній - уточнююча довідка, що видається
підприємством, на якому працівник
набув спеціальний стаж роботи. Зокрема,
відповідачем підтверджено такий
трудовий стаж стосовно визначеного
кола його працівників.

Відповідно до Розділу XV Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року підприємства, що підтвердили
наявність у працівника спеціального
трудового стажу відповідно до записів
у трудових книжках або виданих
уточнюючих довідок, зобов'язані
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

АТЗТ «Гідромонтаж» було отримано від
УПФУ повідомлення про суму фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за червень - липень 2012
року на загальну суму 55279,48 гривень, у
т.ч. за червень 2012 року на суму 29759,57
гривень, за липень 2012 року на суму 25719,91
гривень.

З розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за червень - липень 2012 року на загальну
суму 55279,48 грн., вбачається що вказані
витрати розраховані як позивачем, так і
іншими органами ПФУ в залежності від
місцем проживання особи, і загальна
кількість таких працівників складає 29
осіб, з яких -

- нарахування та виплата пенсій ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 здійснювалась
позивачем, тобто Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Нова
Каховка Херсонської області;

- нарахування та виплата пенсій
залишеній кількості працівників
здійснювалась іншими органами ПФУ,
тобто за місцями проживання
пенсіонерів.

Судом 1-ї інстанції також було
встановлено, що позивачем
нараховувалась та виплачувалась
пенсія на пільгових умовах тільки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, по решті
пенсіонерів, позивач після одержання
розрахунків від інших управлінь ПФУ
адресував їх відповідачу, що не
заперечувалось сторонами згідно
наданих письмових пояснень.

Задовольняючи позовні вимоги УПФ
України в м. Нова Каховка Херсонської
області, суд 1-ї інстанції обґрунтовано
послався на Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Інструкцію про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Закон України «Про пенсійне
забезпечення» набрав чинності 01 січня
1992 року, на його умовах та з цієї дати і
розпочалось призначення пільгових
пенсій.

При цьому статтею 100 названого Закону
було збережено пільгове пенсійне
забезпечення для осіб, які мали право
на пенсію за попереднім законом.

До набрання чинності Законом України
«Про пенсійне забезпечення» пільгові
пенсії призначалися у відповідності до
Положення про порядок призначення та
виплати державних пенсій,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року.

Отже, витрати на виплату та доставку
пенсій особам, які набули право на
пільгову пенсію до 01 квітня 2004 року,
підлягають відшкодуванню за рахунок
підприємств, оскільки в п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не міститься норми про те,
що момент призначення пенсії (чи
набуття права на пенсію) і момент
початку відшкодування витрат на
виплату та доставку цих пенсій (чи
момент набуття обов'язку підприємством
по її відшкодуванню) є тотожними
поняттями.

Так, пунктом 2 розділу XV Прикінцеві
положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, чинній у
період, за який стягуються позивачем
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
працівникам відповідача, встановлено,
що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності вказаним
Законом питання щодо відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» було
врегульовано Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26 червня 1997 року,
відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1
якого відповідач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено ставку на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

З огляду на наведене вище, вимога
позивача щодо відшкодування
відповідачем витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Верховного Суду України від
31 січня 2011 року у справі № 21-69а10, яка
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковою для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційних скарг
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу акціонерного
товариства закритого типу
«Гідромонтаж»- залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року по адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Нова Каховка Херсонської
області до акціонерного товариства
закритого типу «Гідромонтаж» про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/С.І.
ЖукСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан