Справа № К/9991/45110/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/45110/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Донецької
міської ради, третя особа Релігійна
Громада Різдва Богородиці приходу
Донецької єпархії Української
православної Церкви м. Донецька про
визнання незаконними та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися з позовом до
Донецької міської ради, третя особа -
Релігійна громада Різдва Богородиці
приходу Донецької єпархії Української
Православної Церкви м. Донецька про
визнання незаконним та скасування
рішення Донецької міської ради від
22.10.2010 р. №49/197.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
земельна ділянка, про яку йде мова в
рішенні відповідача, є зеленою зоною
міста і знаходиться в самому центрі
скверу ім. Калініна, поряд з
яким мешкають позивачі. Статус скверу
вказаній земельній ділянці було надано
рішенням Донецької міської ради від
23.12.20009р. № 43/37 «Про надання земельним
ділянкам зелених зон та зелених
насаджень на території міста Донецька
статусу міських скверів і парків» (п. 1
рішення). Пунктом 2 цього рішення було
надано припис виключити на територіях
міських скверів та парків господарську
та іншу діяльність, яка перешкоджає або
може перешкоджати використанню їх за
призначенням.

Постановою Ворошиловського районного
суду міста Донецька від 04 травня 2011 р. у
справі № 2а-212/11/0508 позовні вимоги
задоволені. Визнане незаконним та
скасовано рішення Донецької міської
ради від 22.10.2010 року № 49/197 «Про надання
релігійній громаді Різдва Богородиці
приходу Донецької єпархії Української
православної церкви міста Донецька
дозволу на розробку проекту
землеустрою з відводу земельної
ділянки в постійне користування для
будівництва та експлуатації храму по
проспекту П. Комунарів в Калінінському
районі».

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року постанову Ворошиловського
районного суду міста Донецька від 4
травня 2011 року скасовано. Прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року позивачі звернулись з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 4 травня 2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судом попередніх інстанції
встановлено, що 22 жовтня 2010 року
Донецькою міською радою прийняте
рішення № 49/197 «Про надання релігійній
громаді Різдва Богородиці приходу
Донецької єпархії Української
православної церкви міста Донецька
дозволу на розробку проекту
землеустрою з отводу земельної ділянки
в постійне користування для
будівництва та експлуатації храму по
проспекту П. Комунарів в
Калінінському районі», яким Релігійній
громаді Різдва Богородиці приходу
Донецької єпархії Української
Православної Церкви м. Донецька надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
по відведенню земельної ділянки в
постійне користування для будівництва
та експлуатації храму по проспекту
Полеглих Комунарів в Калінінському
районі міста Донецька.

Земельна ділянка, зазначена в
оскаржуваному рішенні, знаходиться в
межах зеленої зони міста Донецька -
сквер імені Калініна біля будівлі ТОВ
«Трест «Донецькшахтопроходка» по
проспекту Полеглих Комунарів в
Калінінському районі.

Статус скверу вказаній земельній
ділянці надано рішенням Донецької
міської ради від 23.12.2009 р. № 43/37 «Про
надання земельним ділянкам зелених зон
та зелених насаджень на території
міста Донецька статусу міських скверів
і парків» (п. 1 рішення).

Пунктом 2 рішення Донецької міської
ради від 23.12.2009 р. №43/37 було надано
припис виключити на територіях міських
скверів та парків господарську та іншу
діяльність, яка перешкоджає або може
перешкоджати використанню їх за
призначенням.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги дійшов висновку, що
земельна ділянка скверу імені Калініна
відноситься до земель реакційного
призначення, на яких діючим
законодавством не передбачено
можливості розташування капітальних
будівель безпосередньо не пов'язаних з
рекреацією.

Натомість, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог вмотивував
свої висновки лише тим, що позивачами
обраний неправильний спосіб захисту
своїх прав, оскільки оскаржуване ними
рішення не створює для них прав та
обов'язків та ніяким чином їх не
порушує.

Однак, колегія суддів вважає такі
висновки суду апеляційної інстанції
передчасними, враховуючи наступне.

Оскільки вказана земельна ділянка
відноситься до зеленої зони міста
Донецька, то в даному випадку
порушуються права та інтереси громади
міста, тобто даний спір має суспільні
громадські інтереси. Відмовляючи в
задоволенні позову суд апеляційної
інстанції не врахував наведені
обставини, необґрунтовано посилаючись,
що відсутні порушення прав
землекористування як члена
територіально громади.

Крім того, судом апеляційної інстанції
не було враховано, що відповідно до
статті 5 Закону України «Про основи
містобудування» в редакції, чинній на
момент прийняття Донецькою міською
радою рішення від 22.10.2010 р. №49/197, при
здійсненні містобудівної діяльності
повинні бути забезпечені розміщення і
будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку
містобудівної документації та
проектів цих об'єктів.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про
основи містобудування» (в редакції,
чинній на момент прийняття Донецькою
міською радою рішення від 22.10.2010 р.
№49/197), містобудівна документація -
затверджені текстові і графічні
матеріали, якими регулюється
планування, забудова та інше
використання територій. Містобудівна
документація є основою для вирішення
питань щодо розташування та
проектування нового будівництва,
здійснення реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів
містобудування та упорядкування
територій; вирішення питань вибору,
вилучення (викупу), надання у власність
чи користування земель для
містобудівних потреб, підготовки
вихідних даних для розроблення
землевпорядної документації та таке
інше.

Тобто, без містобудівної документації
не може розроблятися землевпорядна
документація, в тому числі і проект
землеустрою.

В статті 21 Закону України «Про основи
містобудування» зазначено, що
визначення територій і вибір земель
для містобудівних потреб здійснюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації, місцевих
правил забудови з урахуванням планів
земельно-господарського устрою.

Таким чином, вирішення питання про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки саме під будівництво без
розробленої, та затвердженої в
установленому порядку після
відповідного громадського обговорення
містобудівної документації
(містобудівного обгрунтування або
детального плану територій), є
порушенням Закону України «Про основи
містобудування».

Відповідно до ч.2-3 ст. 123 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваного
рішення) особа, зацікавлена в одержанні
у користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Водночас, суд апеляційної інстанції
скасовуючи постанову суду першої
інстанції не з'ясував, чи відповідало
місце розташування земельної ділянки
із запланованим об'єктом будівництва
вимогам генерального плану міста
Донецька (затверджений міськрадою на
початку 2010 р.), а також іншій
містобудівній документації, адже така
невідповідність є підставою для
відмови в наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд апеляційної інстанції
фактично усунувся від перегляду справи
в апеляційному порядку, у зв'язку з чим
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 червня 2011
року скасувати, а справу направити до
суду апеляційної інстанції для нового
апеляційного розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: