Справа № 815/1768/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1768/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Залозецькому Є.О.

За участю сторін:

Представників позивача:
Черніка О.Ю., Макаренко Н.А.

Представника відповідача:
Мазур Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства «Одеська ТЕЦ» до державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство (далі
ПАТ) «Одеська ТЕЦ» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (далі ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «В» № від 12.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
року відповідачем було винесено на
підставі необґрунтованих висновків
акту перевірки № 1080/15-54-22-02/05471158 від
27.11.2013 року «Про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ПАТ «Одеська ТЕЦ» по
взаємовідносинам з
контрагентом-постачальником ТОВ
«Вістол» за період з 01.07.2013 року по
31.07.2013 року», а тому є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
з боку позивача при формуванні ним
податкового кредиту за перевіряємий
період по взаємовідносинам із
зазначеним контрагентом відсутні
порушення вимог Податкового кодексу
України.

Представники позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у
адміністративному позові, підтримали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги ПАТ «Одеська ТЕЦ» не визнала з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов (т. 2 а.с. 135-137),
наполягала, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
року є законним та обґрунтованим,
винесеним у відповідності до вимог
чинного законодавства. Зазначила, що
при проведенні податковим органом
документальної позапланової невиїзної
перевірки публічного акціонерного
товариства «Одеська ТЕЦ» по
взаємовідносинам з
контрагентом-постачальником ТОВ
«Вістол» за період з 01.07.2013 року по
31.07.2013 року встановлено порушення вимог
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту з податку на
додану вартість за липень 2013 року на
суму 188 802,00 грн.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

ВАТ «Одеська ТЕЦ» зареєстровано 31.08.2001
року виконавчим комітетом Ленінського
району м. Одеси та реорганізовано у
публічне акціонерне товариство 09.03.2010
року, . Підприємство
знаходиться на обліку платників
податків у ДПІ у Суворовському районі
м. Одеси.

В період з 20.11.2013 року по 26.11.2013 року
згідно наказу ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси від 15.11.2013 року № 430 та
повідомлення від 15.11.2013 року №87/15-54-22-02
(т.1 а.с. 26, 27) головним державним
податковим ревізором-інспектором
відділу камеральних перевірок
управління податкового аудиту ДПІ у
Суворовському районі м.Одеси Татаренко
Т.В. було проведено позапланову
невиїзну документальну перевірку ПАТ
«Одеська ТЕЦ» по взаємовідносинам з
контрагентом-постачальником ТОВ
«Вістол» за період з 01.07.2013 року по
31.07.2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт № 1080/15-54-22-02/05471158 від 27.11.2013
року, у висновках якого відображено
порушення ПАТ «Одеська ТЕЦ» вимог п.198.1,
п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість за
липень 2013 року на суму 188 802,00 грн. (т. 1
а.с. 28-56).

При проведенні перевірки відповідачем
враховано податкову інформацію,
відображену в акті Головного
управління Міндоходів у Луганській
області № 2/22/32926534 від 13.11.2013 року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Вістол» з питань дотримання вимог
чинного податкового, законодавства в
частині нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток за період з 01.10.2010 року по
30.09.2013 року» (т. 2 а.с. 182-247).

Не погодившись із висновками акту
перевірки № 1080/15-54-22-02/05471158 від 27.11.2013
року ПАТ «Одеська ТЕЦ» було подано до
ДПІ у Суворовському районі м. Одеси
заперечення на акт перевірки (т. 1 а.с.
57-78).

За результатами розгляду заперечень
позивача ДПІ у Суворовському районі м.
Одеси складено відповідь №
9766/10/15-54-22-02/18 від 10.12.2013 року про
результати розгляду заперечень до акту
перевірки, відповідно до якого факти та
висновки, зазначені в оскаржуваному
акті перевірки підтверджено та
заперечення позивача залишено без
задоволення (т.1 а.с. 79-106).

На підставі висновків акту перевірки №
1080/15-54-22-02/05471158 від 27.11.2013 року
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
року про зменшення ПАТ «Одеська ТЕЦ»
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у звітному
періоді - липень 2013 року - на суму 188 802,00
грн. (т.1 а.с. 107).

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням відповідача,
ПАТ «Одеська ТЕЦ» оскаржило його в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (т.1 а.с. 108-121).

За результатами розгляду скарги
позивача, Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення № 92/10/15-32-10-02-07 від 15.01.2014 року
про результати розгляду первинної
скарги, яким податкове
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
року було залишено без змін, а скаргу
позивача - без задоволення (т. 1 а.с. 122-127).

ПАТ «Одеська ТЕЦ» було подано повторну
скаргу до Міністерства доходів та
зборів України (т. 1 а.с. 128-141), за
результатами розгляду якої прийнято
рішення №3337/6/99-99-10-01-15 від 20.02.2014 року
про результати розгляду повторної
скарги, яким спірне податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скаргу позивача - без
задоволення (т. 1 а.с. 142-145).

Не погодившись із вказаними рішеннями
податкових органів, позивач звернувся
до суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ «Одеська
ТЕЦ» підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК
України) кодекс регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі у разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку із, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п. 200.3 ст. 200 ПК України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товару (послуг).

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України
форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено,
що податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, та є підставою для формування
податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, у серпні 2011 року
територіальним управлінням
Держпромгірнагляду по Одеській
області було проведено планову
перевірку дотримання вимог по
забезпеченню належного утримання
будівель та споруд ПАТ «Одеська ТЕЦ», в
ході якої було виявлено, зокрема,
незадовільний стан частини покрівель
та відводу атмосферних і талих вод з
даху будівель, у тому числі і над котлом
№ 8, про що був складений акт планової
перевірки виробничого об'єкту від
19.08.2011 року (т. 2 а.с. 76-79).

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
26.11.2012 року «Про підготовку обладнання
електростанцій і теплових мереж до їх
надійної та ефективної роботи в 2013 році
та в осінньо-зимовий період 2013/2014 року»
був затверджений графік виконання
ремонту основного обладнання теплових
електроцентралей на 2013 року, зокрема,
ПАТ «Одеська ТЕЦ» (т.2 а.с. 80-81).

На виконання зазначеного наказу та з
урахування виявлених територіальним
управлінням Держпромгірнагляду по
Одеській області несправностей
виробничих об'єктів підприємства, ПАТ
«Одеська ТЕЦ» наказом від 07.03.2013 року №
138 були затверджені План ремонту
основного і допоміжного обладнання та
організаційно-технічних заходів з
підготовки ПАТ «Одеська ТЕЦ» до ОЗП
2013-2014 років та графік ремонту основного
обладнання ПАТ «Одеська ТЕЦ» в 2013 році
(т. 1 а.с. 248-250, т. 2 а.с. 1-5), відповідно до
яких заплановано здійснити, зокрема,
капітальний ремонт покрівлі
турбінного відділення з елементами
реконструкції, ремонт обмурівки
фронтової похилої стелі котла № 8,
поточний ремонт деаератора № 11.

Для виконання зазначених ремонтних
робіт, ПАТ «Одеська ТЕЦ» (замовник) були
укладені з ТОВ «Вістол» (підрядник):

1) договір підряду № 179 від 20.05.2013 року,
за яким підрядник зобов'язується на
свій ризик, своїми силами та засобами
та зі своїх матеріалів виконати
капітальний ремонт покрівлі
турбінного та котельного відділень з
елементами реконструкції, а замовник
прийняти та оплатити роботи (т. 1 а.с.
146-148);

2) договір підряду № 239 від 17.07.2013 року,
за яким підрядник зобов'язується на
свій ризик та своїми матеріалами
виконати роботи по заміні обмурівки та
металоконструкцій фронтового
уклонного даху котла ТП-170 ст. № 8, а
замовник прийняти та оплатити роботи
(т.1 а.с. 177-179);

3) договір підряду № 240 від 17.07.2013 року,
за яким підрядник зобов'язується на
свій ризик та своїми матеріалами
виконати роботи по поточному ремонту
деаератора № 11, а замовник прийняти та
оплатити роботи (т. 1 а.с. 197-199).

Факт отримання ПАТ «Одеська ТЕЦ»
підрядних робіт від
підприємства-контрагента ТОВ «Вістол»
за зазначеними договорами та сплати
відповідних грошових коштів за
отримані роботи, у тому числі і ПДВ,
підтверджуються належними чином
оформленими та підписаними сторонами:
податковими накладними, відображеними
в реєстрах отриманих податкових
накладних за липень 2013 року,
договірними цінами, локальними
кошторисами, відомостями ресурсів до
зведеного кошторисного розрахунку
вартості будівництва, розрахунками
вартості робіт, підсумковими
відомостями ресурсів, актами
проміжного приймання-передачі
ремонтно-будівельних робіт, проектами
виробництва робіт, довідками про
вартість виконаних будівельних робіт,
актами приймання виконаних
будівельних робіт, даними
бухгалтерського обліку підприємства,
платіжними дорученнями (т.1 а.с. 149-176,
180-196, 200-245, т. 2 а.с. 6-75, 110-117).

Як вбачається з акту перевірки №
1080/15-54-22-02/05471158 від 27.11.2013 року висновок
про наявність порушення податкового
законодавства з боку позивача у
вигляді завищення від'ємного значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість за
липень 2013 року на суму 188 802,00 грн. по
взаємовідносинам з
підприємством-контрагентом ТОВ
«Вістол» було зроблено податковим
органом з огляду на наявність
інформації, зазначеної в акті
Головного управління Міндоходів у
Луганській області № 2/22/32926534 від 13.11.2013
року «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Вістол» з питань дотримання вимог
чинного податкового, законодавства в
частині нарахування та сплати податку
на додану вартість та податку на
прибуток за період з 01.10.2010 року по
30.09.2013 року», згідно якого у ТОВ
«Вістол» відсутні необхідні умови для
ведення господарської діяльності:
основні фонди, виробничі потужності,
складські приміщення, транспортні
засоби; підприємство не здійснює
фінансово-господарську діяльність; з
наданих до перевірки податкових
накладних ТОВ «Вістол» за перевіряємий
період вбачається, що підприємство
придбавало в основному продукти
харчування. У висновках акту Головного
управління Міндоходів у Луганській
області зазначено про завищення
податкових зобов'язань ТОВ «Вістол» з
податку на додану вартість у загальній
сумі 36 744 444,00 грн. та податкового
кредиту у сумі 34 997 092,00 грн.

Зазначене, на думку представника ДПІ у
Суворовському районі м.Одеси, свідчить
про те, що договори підряду, укладені
між ПАТ «Одеська ТЕЦ» та
підприємством-контрагентом ТОВ
«Вістол» не мають реального характеру
та спрямовані на здійснення операцій з
метою штучного формування податкового
кредиту; а наданими ПАТ «Одеська ТЕЦ»
первинними документами не
підтверджується фактичність
здійснення фінансово-господарських
операцій між позивачем та ТОВ «Вістол».
Також в обґрунтування відсутності
реального здійснення господарських
операції між ПАТ «Одеська ТЕЦ» та
контрагентом-постачальником ТОВ
«Вістол» представник відповідача в
судовому засіданні посилалась на те, що
в окремих актах проміжного
приймання-передачі
ремонтно-будівельних робіт за
укладеними договорами не зазначена
дата складання документу.

Представники позивача проти
зазначених висновків відповідача
заперечували та зазначили, що при
укладанні договору із ТОВ «Вістол»
позивач діяв з належною обачністю та
обережністю щодо обрання контрагента
та здійснення господарської
діяльності. Ним було перевірено
відомості щодо реєстрації ТОВ «Вістол»
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців,
знаходження на податковому обліку в
податкових органах, наявності
свідоцтва про реєстрацію платником
податку на додану вартість. Крім того
представники ПАТ «Одеська ТЕЦ»
зазначили, що договори підряду
співробітниками контрагентом позивача
фактично виконувався, про що
складались відповідні первинні
документи та результати господарських
операцій відображались у
бухгалтерському та податковому обліку
підприємства. Список співробітників
ТОВ «Вістол», які були допущені до
виконання ремонтних робіт на об'єктах
ПАТ «Одеська ТЕЦ» в кількості 17 осіб
був затверджений відповідною
вказівкою головного інженера ПАТ
«Одеська ТЕЦ» від 13.06.2013 року (т. 2 а.с. 112,
113). Податкові накладні, на підставі
яких позивачем сформовано податковий
кредит по взаємовідносинам із ТОВ
«Вістол», були відповідно до вимог
податкового законодавства складені
підприємством - платником податків, що
було зареєстровано платником ПДВ із
зазначенням індивідуального
податкового номеру, за яким цього
платника податків можливо
ідентифікувати. Що стосується актів
проміжного приймання-передачі
ремонтно-будівельних робіт,
представники позивача зазначили, що
певні недоліки в їх оформленні не
можуть слугувати достатньою підставою
для висновку податкового органу про
невиконання зазначених в них робіт.
Крім того, зазначені проміжні акти лише
свідчать про хід виконання зазначених
у них робіт та не відносяться до
фінансов-господарських документів, на
підставі яких виконані
ремонтно-будівельні роботи з
поліпшення основних фондів
підприємства обліковуються в
бухгалтерському обліку підприємства
(такими документами є лише акти
приймання виконаних робіт).

Судом при офіційному з'ясуванні
зазначених обставин було встановлено
наступне.

Згідно інформації Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, ТОВ «Вістол» перебуває на
обліку Старобільської ОДПІ та
знаходиться за юридичною адресою,
підприємство на момент здійснення
господарських правовідносин з ПАТ
«Одеська ТЕЦ» було зареєстровано в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців як
юридична особа, воно є платником ПДВ на
підставі свідоцтва про реєстрацію його
платником податку на додану вартість,
надає податкову звітність. Вид
діяльності ТОВ «Вістол» з виконання
робіт у сфері будівництва та
архітектури був передбачений в якості
виду господарської діяльності за КВЕД
цього підприємства у статутах та
реєстраційних документах;
підприємство мало ліцензію серії АВ №
556804, видану Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області, на провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури.
Згідно звіту 1 ДФ на підприємстві у 2
кварталі 2013 року працювало 18 штатних
працівників та 53 особи за
цивільно-правовими договорами.

Інформація, що міститься у податкових
накладних (т. 1 а.с. 220-227), виданих
зазначеним контрагентом, на підставі
яких позивач сформував податковий
кредит, дає повну можливість
ідентифікувати позивача та його
контрагента за індивідуальними
податковими номерами платників
податку на додану вартість, а отже
податкові накладні на виконання
господарських договорів були видані
належною особою та відповідали
вимогам податкового законодавства
України.

ТОВ «Вістол» вартість підрядних робіт
та податкового кредиту, сплаченого ТОВ
«Одеська ТЕЦ» в ціні придбаних робіт,
було відображено в якості податкових
зобов'язань у відповідній податковій
звітності з податку на додану вартість.
Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
у справі № 812/10014/13-а/13-а, яка набрала
чинності, було визнано безпідставним
коригування Головним управлінням
Міндоходів у Луганській області
показників податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
податкового кредиту, задекларованих
ТОВ «Вістол» у податкових деклараціях
з ПДВ, зокрема, за липень 2013 року на
підставі акту перевірки №2/22/32926534 від
13.11.2013 року та зобов'язано податковий
орган поновити відповідні дані (т. 2 а.с.
118-134). У рішенні суду також зазначено
про відсутність будь-яких кримінальних
проваджень стосовно посадових осіб
підприємства за фактами здійснення
господарської діяльності з
контрагентами.

Представником ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси під час судового
розгляду адміністративної справи
№815/1768/14 зазначених обставин
спростовано не було. Ним також не було
наведено та судом не встановлено
жодних фактичних обставин, що свідчили
б про факт невиконання ТОВ «Вістол»
своїх зобов'язань за вищезазначеними
договорами підряду, факту відсутності
виконання будівельно-ремонтних робіт
за дослідженими договорами підряду на
адресу ПАТ «Одеська ТЕЦ».

Статтею 83 Податкового кодексу України
визначено, що для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

При цьому судом під час судового
розгляду справи було встановлено, що
податковим органом в ході проведення
позапланової невиїзної перевірки
позивача фактичність виконання
будівельно-ремонтних робіт ТОВ
«Вістол» не перевірялась, реальність
змін майнового стану ПАТ «Одеська ТЕЦ»
за наслідками взаємовідносин із
зазначеним контрагентом не
встановлювалась та будь-яких заходів
для цього не вживалось.

Посилання представника відповідача в
обґрунтування відсутності фактичності
виконання підприємством-контрагентом
ТОВ «Вістол» робіт по капітальному
ремонту об'єктів ПАТ «Одеська ТЕЦ» на
те, що у липні 2013 року ТОВ «Вістол»
придбавало продукти харчування у
контрагентів-постачальників, а тому не
могло виконувати ремонтно-будівельні
роботи для позивача, суд до уваги не
приймає, оскільки факт здійснення
підприємством ТОВ «Вістол»
господарської діяльності з торгівлі
продуктами харчування у липні 2013 року
не спростовує факту виконання
підприємством робіт по договорам
підряду з позивачем №179 від 20.05.2013 року,
№239 від 17.07.2013 року, №240 від 17.07.2013 року.
Крім того суд вважає за необхідне
зазначити, що оптова торгівля (як вид
господарської діяльності ТОВ «Вістол»
за КВЕД) передбачено у реєстраційних
документах підприємства, а виконання
ремонтно-будівельних робіт, по яким ПАТ
«Одеська ТЕЦ» задекларувало
податковий кредит з ПДВ у липні 2013 року,
відбувалось з липня до вересня 2013 року.

Що стосується певних зауважень,
висловленик представником відповідача
до реквізитів окремих наданих
позивачем до суду актів проміжного
приймання-передачі
ремонтно-будівельних робіт, а саме
відсутність дати складання зазначених
документів, вони в якості
обґрунтування правомірності спірного
податкового повідомлення-рішення
судом не можуть бути прийняті, оскільки
у взаємозв'язку з іншою сукупністю
наданих до суду первинних документів
на обґрунтування фактичності
виконаних ТОВ «Вістол» на користь
позивача робіт, зазначені документи
містять інформацію щодо змісту
господарської операції та виду робіт,
місця їх проведення. Крім того,
недоліки в оформленні певних
документів не є підставою для
висновків про неможливість вважати їх
такими, що не підтверджують
господарські операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Така думка суду
узгоджується з правовою позицією
Вищого адміністративного суду України
з цього питання (листи № 742/11/13-11 від
02.06.2011 та від 01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Сукупність досліджених судом під час
розгляду справи документів, які
зазвичай супроводжують виконання
господарських операцій такого роду, не
дають підстав для висновку про
нездійснення спірних підрядних робіт,
а відповідачем в порядку виконання
обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС
України, не надано належних та
допустимих доказів, які б
спростовували їх виконання, а тому суд
вважає, що ДПІ у Суворовському районі
м.Одеси не довела фактів нездійснення
спірних операцій, а відтак і не довела
відсутності у позивача права на
формування спірної суми податкового
кредиту, та на підставі цієї суми -
від'ємного значення з цього податку за
липень 2013 року. В свою чергу надана
позивачем до суду сукупність первинних
документів щодо виконаних робіт, на
думку суду, є достатньою кількістю
належних доказів на підтвердження їх
фактичності.

Крім того суд зазначає, що в силу
приписів податкового законодавства
України органам Державної податкової
служби України відповідно до
покладених на них функцій та
повноважень не надано права визнання в
односторонньому порядку господарських
правочинів недійсними або фіктивними
при перевірці діяльності платників
податків. Рішення суду, яке набрало
законної сили, щодо недійсності
(фіктивності) правочину між позивачем
та його контрагентами податковим
органом до суду не надано. Відповідачем
також не надано в обґрунтування своїх
висновків доказів про суперечність
спірних операцій інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК
України. Податковий орган не навів
жодних обставин та доказів, які б
свідчили про незвичність цін за
спірними операціями, або про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності позивача та його
контрагента, збитковості здійснених
операцій, або інших обставин, які б
окремо або в сукупності могли свідчити
про фіктивність вчинених операцій,
відсутність факту придбання-продажу
робіт, а також того, що вчинення
зазначених операцій не було обумовлено
розумними економічними причинами
(цілями ділового характеру), а дії
позивача по господарським відносинам
зі своїм контрагентом були спрямовані
на отримання необґрунтованої
податкової вигоди.

Таким чином, висновки ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси в акті
перевірки № 1080/15-54-22-02/05471158
від 27.11.2013 року про порушення позивачем
вимог: п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.
201.1, п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту з податку на
додану вартість за липень 2013 року на
суму 188 802,00 грн., не ґрунтуються на
законі та фактичних обставинах, що
мають суттєве значення, оскільки
наявними в матеріалах справи доказами
підтверджується правомірність
формування позивачем податкового
кредиту та від'ємного значення з цього
податку по господарським операціям з
ТОВ «Вістол» у липні 2013 року.

Також при прийнятті рішення по справі
суд приймає до уваги ту обставину, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
в адміністративній справі №815/8439/13-а,
яка набрала чинності, було визнано
протиправним та скасовано наказ ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси від 15.11.2013
року № 430 «Про проведення позапланової
невиїзної перевірки ПАТ «Одеська ТЕЦ»
та визнано протиправними дії ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси щодо
проведення позапланової невиїзної
перевірки ПАТ «Одеська ТЕЦ» за
зазначеним наказом та складання акту
перевірки № 1080/15-54-22-02/05471158 від 27.11.2013
року (т.2 а.с. 103-109).

З цих підстав суд вважає протиправним
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси №
від 12.12.2013 року, що винесене на підставі
висновків вищезазначеного акту
перевірки відповідача.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З огляду на викладене суд вважає, що
відповідачем не доведено
правомірності та обґрунтованості
спірного податкового
повідомлення-рішення № від 12.12.2013
року, у зв'язку з чим позовні вимоги ПАТ
«Одеська ТЕЦ» про визнання
протиправним та скасування
зазначеного рішення суб'єкта владних
повноважень підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167,
186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ»
до державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області № від 12.12.2013
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 15 квітня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.