Справа № 825/726/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/726/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б..,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 11
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Чернігівській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом про
скасування податкових
повідомлень-рішень Чернігівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області від
17.02.2014 року № , № .

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 березня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
позові відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом першої інстанції встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (код
НОМЕР_1) перебуває на податковому
обліку з 11.04.2006 року.

Чернігівською об'єднаною Державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області було проведено камеральні
перевірки податкових декларацій
платника єдиного податку фізичної
особи-підприємця, на підставі яких
складено акти від 05.02.2014 року № 26/17-121, №
27/17-121.

Перевірками встановлено порушення
терміну сплати авансових внесків зі
сплати єдиного податку фізичною
особою-підприємцем протягом строків,
визначених п. 295.1 ст. 295 ПК України.

Позивач визнає факт невчасної сплати
тільки за двома датами, за якими
порушені терміни сплати авансових
внесків з сплати єдиного податку
фізичною особою-підприємцем, а саме
21.05.2013 року та 29.08.2012 року.

Таким чином, добровільно до отримання
податкового повідомлення-рішення
позивач сплатила за цими двома датами
зазначені в актах суми штрафів 107,30 грн.
та 57,35 грн. (загальна сума 164,65 грн.
сплачена згідно квитанція від 07.02.2014
року).

На підставі вищезазначених актів
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 17.02.2014 року №
, № , якими зобов'язано
сплатити штраф у сумі 493,95 грн.

Позивач не погоджуючись з вказаним
податковим повідомленням-рішенням
звернулася до суду з даним
адміністративним позовом.

Разом з цим, ОСОБА_3 сплатила 07.02.2014 року
штраф за несвоєчасну сплату єдиного
податку за 2012-2013 роки, що
підтверджується копією квитанції № 42/44
від 07.02.2014, однак дана сума була
включена відповідачем до загальної
суми штрафу в оскаржуваних податкових
повідомленнях-рішеннях.

Так, судом першої інстанції в судовому
засіданні в суді першої інстанції було
встановлено, що дійсно ця сума була
врахована в оскаржуваних податкових
повідомленнях-рішеннях, оскільки, як
пояснив представник відповідача, їх
винесли на підставі актів камеральних
перевірок без уточнення
заборгованості на час формування
податкового повідомлення-рішення.

Досліджуючи факт визначеного позивачу
порушення, судом враховано, що в силу п.
16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.
А згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 цього
Кодексу податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Також, судом встановлено, що сплати
єдиного податку було проведено у банку
20.03.2013 року, 18.05.2012 року та 19.10.2012 року, що
підтверджується копіями квитанцій.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Інструкцією про ведення касових
операцій банками в Україні,
затвердженої Постановою Правління
Національного банку України № 174 від
01.06.2011 передбачено, що виконані
протягом операційного часу касові
операції відображаються в
бухгалтерському обліку в цей самий
операційний день, а в післяопераційний
час - не пізніше наступного
операційного дня.

Дата валютування, згідно з п.1.3
статті 1 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
- це зазначена платником у
розрахунковому документі або в
документі на переказ готівки дата,
починаючи з якої кошти, переказані
платником отримувачу, переходять у
власність отримувача. До настання дати
валютування сума переказу
обліковується в обслуговуючих
отримувача банку або в установі -
учасників платіжної системи.

Згідно з п.1.24 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» (далі Закон
України № 2346-111) переказ коштів (далі -
переказ) - рух певної суми коштів з
метою її зарахування на рахунок
отримувача або видачі йому у
готівковій формі.

Пунктом 22.4 ст.22 Закону України № 2346-111
визначено, що під час використання
розрахункового документа ініціювання
переказу є завершеним: для платника - з
дати надходження розрахункового
документа на виконання до банку
платника; для банку платника - з дати
списання коштів з рахунка платника та
зарахування на рахунок отримувача в
разі їх обслуговування в одному банку
або з дати списання коштів з рахунка
платника та з кореспондентського
рахунка банку платника в разі
обслуговування отримувача в іншому
банку. Банки мають забезпечувати
фіксування дати прийняття
розрахункового документа на виконання.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу
України передбачає, що строком сплати
податку та збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою.

За приписами п. 8.1 ст.8 Закону України №
2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Відтак банк неправомірно здійснив
переказ коштів у перший операційний
день, а саме 21.05.2012 року, 22.10.2012 року та
21.03.2013 року відповідно, у зв'язку з чим
вина позивача в порушенні строків,
передбачених пп. 267.5.2 п. 267.5 ст. 267 ПК
України відсутня, так як позивачем
такі строки не порушені.

Оскільки позивачем, як платником
податку подано до банку (сплачено)
грошові кошти за відповідні періоди, і
банком, обслуговуючим платника
податків-позивача, були прийняті
платіжні доручення на сплату всієї
суми податку у строки, передбачені пп.
267.5.2 п. 267.5 ст. 267 ПК України, то відсутні
як підстави для нарахування пені, так і
підстави для вимоги про сплату сум
податку, незарахованих до бюджету
банком, у зв'язку з чим судом першої
інстанції вірно вказано, що висновок
податкового органу про несвоєчасність
сплати позивачем самостійно
визначеного грошового зобов'язання є
помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Податковий орган, як суб'єкт владних
повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.72
КАС України, не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
правомірності винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, а
тому таке судом першої інстанції
обґрунтовано визнано протиправним та
скасовано.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Чернігівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М.Романчук

Судді:
Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.