Справа № 754/2593/14-а
Суддя: Петріщева І. В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/173/14
Справа №754/2593/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Петріщевої І.В., при секретарі судового
засідання Кузьменко А.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання протиправною бездіяльності,
призначення, нарахування та виплату
одноразової компенсації, щорічної
допомоги на оздоровлення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського
районного суду міста Києва з
адміністративним позовом, в якому
просить зобов'язати Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат надати обґрунтовану
довідку про розміри нарахованої та
виплаченої суми щорічної допомоги на
оздоровлення за період з 1996 року по 2013
вік включно; визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації і Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, в порядку та на умовах, визначених
положеннями статті 48 Закону України
від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, за період з
1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює 85
розмірам мінімальних заробітних плат;
визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації і Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити одноразову компенсацію як
інваліду ІІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат; зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації і Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат в подальшому
нараховувати та виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат в
порядку та на умовах, визначених
положеннями статті 48 Закону.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що він є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, 1 категорії та має ІІІ групу
інвалідності. Звернувшись до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації з приводу порушення його
прав ОСОБА_1 отримав відповідь, що
одноразова компенсація, як інваліду
ІІІ групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, у розмірі 30 мінімальних заробітних
плат не виплачувалась, а щорічна
допомога на оздоровлення призначена у
відповідності до положень чинного
законодавства України, підстав для
перерахунку та виплати допомоги в
іншому розмірі не вбачається. Також, з
метою отримання довідки про розмір
виплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення, йому рекомендовано
звернутись до Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат. Вважає, що у
відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» йому
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат. Як зазначає позивач,
щорічну допомогу на оздоровлення він
не отримує в повному обсязі, як це
передбачено Законом, тому він
звернувся до Управління праці та
соціального захисту населення у
Деснянському районі м. Києва з вимогою
здійснити відповідний перерахунок
вказаних виплат, однак, вважає, що йому
було в цьому відмовлено.

Посилаючись на викладені
обставини, порушення відповідачами
його прав, підпункт і) пункту а) частини
1 статті VI Віденської конвенції, якою
встановлений строк позовної давності,
який складає тридцять років з дня
ядерного інциденту, ОСОБА_1 просить
задовольнити його вимоги в повному
обсязі.

У судове засідання позивач,
належним чином повідомлений про
розгляд справи, не з'явився,
звернувшись до суду з заявою, про
розгляд справи без його присутності.

У судове засідання Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, належним
чином повідомлене про розгляд справи,
не з'явилось, надавши суду заперечення
на позов, в яких просить в позові
відмовити в повному обсязі, провести
розгляд справи без участі
представника, вважає, що позивачем
пропущені строки звернення з позовом
до суду без поважних причин до 18.08.2013р.,
зазначивши, що Управлінням не можуть
бути виконані зобов'язання, стосовно
перерахунку щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу в подальшому при
зміні мінімальної заробітної плати, та
за таких обставин у суду відсутні
підстави для задоволення позову в цій
частині, оскільки зазначені позовні
вимоги є вимоги на майбутнє; немає
законних підстав для призначення
різниці суми щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу у відповідності
з чинним законодавством України,
оскільки Управління в даному випадку
не є належним відповідачем, так як дані
повноваження згідно ст.ст. 93, 96, п. 6 ст. 116
Конституції України належать до
повноважень Кабінету Міністрів
України.

У судовому засіданні представник
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат проти позовних вимог
заперечував у повному обсязі, надавши
суду заперечення, зазначивши, що Центр
на період виплати не допустив
порушення законодавства, оскільки діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а також постановою
КМУ від 12.07.2005 р. № 562.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши повідомлені позивачем
обставини, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Деснянського районного
суду від 09.04.2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання протиправною бездіяльності,
призначення, нарахування та виплату
одноразової компенсації, щорічної
допомоги на оздоровлення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи в частині позовних вимог
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації і Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, в порядку та на умовах, визначених
положеннями статті 48 Закону України
від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, за період з
1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює 85
розмірам мінімальних заробітних плат,
за період з 1996 року по 2012 року залишено
без розгляду.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є
особою, постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
ІІІ групи інвалідності, та перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, як отримувач
компенсаційних виплат з 01.03.2002р.,
первинно ІІІ група інвалідності
встановлена 19.12.2000р.

ОСОБА_1 призначена допомога на
оздоровлення за 2002-2004 роки у сумі 21,50
грн., за 2005-2012 роки у сумі 90 грн. в
розмірі, визначеному Постановою КМ
України від 26.07.1996р. №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та постановою КМ України
від 12.07.2005р. №562. Відповідні
списки-розпорядження направлені до
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат.

Згідно листа Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат від 20.03.2014 року
№09/690-11 щорічна допомога на
оздоровлення за 2013 рік постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії, інваліду ІІІ групи, ОСОБА_1
нарахована в розмірі 90 грн. згідно
розпорядження управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації в листопаді 2013
року.

Виплата ОСОБА_1 вказаної допомоги
здійснена шляхом зарахування коштів
27.12.2013р. на його картковий рахунок через
ПАТ Банк "Меркурий".

Виплата ОСОБА_1 одноразової
компенсації інвалідам із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, яка надається відповідно до статті
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Київським міським центром
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат не провадилась.

У відповідності до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року
учасникам ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 1 категорії
виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

В той же час, основні положення
щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема,
соціальний захист потерпілого
населення, визначені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до п. 30 ст. 71
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» дія ч. 4 ст. 48 Закону
була зупинена. Названий пункт
бюджетного закону визнано
неконституційним згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року. Тобто з 09 липня 2007 року була
відновлена дія норми ч. 4 ст. 48 Закону.

Законом України «Про державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» від
28.12.2007 року ст. 48 Закону викладено в
новій редакції, а саме: одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду
України від 22.05.2008 року вказана зміна
визнана неконституційною. Таким чином,
з 22.05.2008 року була відновлена дія
попередньої редакції ст. 48 Закону.

Крім того, у Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я. Пільги, компенсації, гарантії
є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
таким чином звуження змісту та обсягу
права, наданого Законом - є
безпідставним.

В Рішенні Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року вказано, що зі
змісту наведених положень Конституції
України та Бюджетного кодексу України
вбачається, що закон про Державний
бюджет України як правовий акт, чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану
формування та використання фінансових
ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших
законів України - він стосується
виключно встановлення доходів та
видатків держави на загальносуспільні
потреби, зокрема і видатків на
соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія
чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове)
правове регулювання відносин, що є
предметом регулювань інших законів
України.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що реалізація особою права, яке
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів і базується на нормах
спеціальних нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
представника відповідача на
правомірність своїх дій, оскільки
виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення здійснювалась в межах
розмірів бюджетних асигнувань, - є
необґрунтованими і судом до уваги не
приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції
України - права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Враховуючи положення наведеної
конституційної норми, постанови
Кабінету Міністрів України є
підзаконними нормативними актами, які
не можуть суперечити Конституції та
Законам України, отже при вирішенні
даного спору не підлягає застосуванню
Постанова Кабінету Міністрів від 12.07.2005
року № 562, яка суперечить положенням
Закону і фактично зменшує розміри
соціальних виплат, встановлених
Законом України Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що чинним
законодавством питання призначення
допомоги на оздоровлення особам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи, покладено на відповідача, а
також з огляду на те, що положення ч. 4
ст. 48 Закону передбачають визначення
розміру мінімальної заробітної плати
на момент виплати, тому конкретний
розмір допомоги на оздоровлення
підлягає визначенню Управлінням праці
та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації на момент
виплати, з урахуванням сплачених
коштів.

Що стосується вимог позивача про
зобов'язання відповідача виплатити на
його користь допомоги на оздоровлення,
то суд враховує, що питання виплати
нарахованої Управлінням праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації щорічної
допомоги на оздоровлення відноситься
до компетенції Київського міського
центру нарахування та здійснення
соціальних виплат.

При таких обставинах, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Крім того, суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог в
частині зобов'язання Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат надати
обґрунтовану довідку про розміри
нарахованої та виплаченої суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 1996 року по 2013 рік включно за
безпідставністю, оскільки позивач до
відповідача з вимогою про надання
даної довідки не звертався та відмови
не отримував.

Крім того, відповідачами не
можуть бути виконані зобов'язання
стосовно перерахунку щорічної
допомоги на оздоровлення позивачу в
подальшому при зміні мінімальної
заробітної плати та у суду відсутні
підстави для задоволення позову в цій
частині, оскільки зазначені позовні
вимоги є вимогами на майбутнє.

Оскільки суд частково
задовольняє позовні вимоги, згідно
ст.ст. 90, 94 КАС України, судовій збір
відносить за рахунок коштів Державного
бюджету України.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Конституцією України, Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
рішень Конституційного суду України
№6-рп/2007 від 09.07.2007р., №10-рп/2008 від 22
травня 2008 року,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання
протиправною бездіяльності,
призначення, нарахування та виплату
одноразової компенсації, щорічної
допомоги на оздоровлення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи задовольнити частково.

Визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації здійснити перерахунок
та нарахування ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2013 рік,
з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2013 рік,
з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
адміністративного апеляційного суду
через суд першої інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
постанови або з дня отримання копії
постанови з одночасним направленням
копії апеляційної скарги
безпосередньо до апеляційного суду. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Петріщева І.В.