Справа № 2а/0570/8051/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/60527/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Чумаченко Т.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 22 липня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області про
стягнення примусово сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку із придбанням
автомобіля,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 22 липня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача
сплачений збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у зв'язку із
придбанням автомобіля у розмірі 6 177
грн. 92 коп.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Головне
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати, а позов ОСОБА_4
залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, в серпні 2011 року ОСОБА_4
придбав легковий автомобіль марки,
«Нуundаі ІХ-35. При реєстрації автомобіля
у відділі Державної автомобільної
інспекції за квитанцією № 15083/130209 від
23.08.201І року ним сплачений збір на
обов'язкове держава пенсійне
страхування у розмірі 3% від вартості
придбаного автомобіля в сумі 6177,92 грн.

Позивач звернувся до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області із зверненням щодо
повернення збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 6177,92 грн.

З листа Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області від 08.05.2012 року за № 5532/02-1
вбачається, що ОСОБА_4 відмовлено у
повернені збору у сумі 6177,92 грн.,
сплаченого ним при придбанні
автомобіля.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій прийшли до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Пунктом 7 статті 1 Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено виключний
перелік осіб -платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачено, що
платниками збору є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Отже, відповідно до цього Закону
обов'язок зі сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування покладається на осіб лише
у випадку відчуження, а не при купівлі
автомобілів.

Відповідно до пункту 12 Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 листопада 1998 року суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі шляхом купівлі легкових
автомобілів, у тому числі у виробників
або торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

Частиною четвертою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Крім того, у роз'ясненні Пленуму
Верховного Суду України, яке міститься
в постанові від 01 листопада 1996 року № 9
(пункт 5) зазначено, що судам необхідно
виходити з того, що нормативно-правові
акти будь-якого державного чи іншого
органу (акти Президента України,
постанови Верховної Ради України,
постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, нормативно-правові
акти Верховної Ради Автономної
Республіки Крим чи рішення Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
акти органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 липня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді