Справа № 823/3898/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Костюк Л.О., Твердохліб В.А.,

при секретарі
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Корсунь - Шевченківської міської ради
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом виконавчого комітету Корсунь -
Шевченківської міської ради,
Корсунь-Шевченківської міської ради до
державного реєстратора реєстраційної
служби Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції
Черкаської області Рябухи М.А.,
реєстраційної служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області,
третя особа на стороні позивача -
комунальне підприємство «Черкаське
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації», третя особа на
стороні відповідача - фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 грудня 2013 року позивачі звернулись до
суду з позовом, в якому просили визнати
протиправним і скасувати рішення
державного реєстратора реєстраційної
служби Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції
Черкаської області про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
16.10.2013 № 2975666.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Позивачі, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подали
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просять суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Як свідчать обставини справи, 16.10.2013
державним реєстратором реєстраційної
служби Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції
Черкаської області Рябухою М.А.,
прийнято рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
металевий павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
загальною площею 56,8 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 та
внесено запис до державного реєстру
речових прав на нерухоме майно під №
2975666.

З метою скасування вказаного рішення,
виконавчий комітет Корсунь -
Шевченківської міської ради та
Корсунь-Шевченківська міська рада
звернулись з відповідним позовом до
суду.

Відмовляючи у задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що жодної
норми законодавства при прийнятті
оскаржуваного рішення реєстраційною
службою Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції
Черкаської області та державним
реєстратором реєстраційної служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області
Рябухою М.А. не порушено, а тому підстав
для визнання оскаржуваного рішення
протиправним, його скасування та
внесення запису про скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_3 на павільйон, відсутні.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР, якою
зазначається, що за договором
дарування одна сторона передає
безоплатно другій стороні майно у
власність. Договір дарування
вважається укладеним з моменту
передачі майна обдарованому.

Згідно статті 244 ЦК УРСР, якою
передбачена форма договору дарування
визначається, що договір дарування на
суму понад 500 карбованців, а при
даруванні валютних цінностей - на суму
понад 50 карбованців повинен бути
нотаріально посвідчений.

16 липня 2001 року укладено договір
дарування між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яким
було передано у власність металевий
павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_2» загальною
площею розміром 64,2 кв.м, договір
засвідчено приватним нотаріусом
Корсунь-Шевченківського районного
нотаріального округу ОСОБА_5. ( а.с. 15).

Вищезгаданим договором до ОСОБА_3 після
нотаріального посвідчення перейшов у
власність металевий павільйон
«ІНФОРМАЦІЯ_2» загальною площею
розміром 64,2 кв.м. однак це не є
підставою для визнання предмета
договору нерухомим майном і прийняття
рішення реєстратором реєстраційної
служби Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції
Черкаської області Рябухою М.А. про
внесення запису до державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.3 частини першої ст. 2
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (Закон 1952-ІV),
нерухомим майном визнаються земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення.

Згідно вимог частини першої ст. 5
Закону, у Державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення. Якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 19
Закону 1952-ІV державна реєстрація прав
проводиться на підставі договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом.

Водночас, згідно пп. 1 п. 37 постанови
Кабінету міністрів України від 17
жовтня 2013 р. №868 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно», документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат.

З огляду на це, суд апеляційної
інстанції звертає увагу на відсутність
документального підтвердження того, що
металевий павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_2»
введено в експлуатацію ОСОБА_3, а також
на відсутність відомостей про такі дії
попередніми власниками.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 24
Закону 1952-ІV у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо заявлене право,
обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону.

У відповідності статті 15 Закону
1952-ІV передбачено порядок проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, який має таку послідовність:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 р. №
703 (чинного на момент здійснення
реєстрації) під час розгляду заяви про
державну реєстрацію і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках);
повноважень заявника; відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявності обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Як вбачається з рішення
Корсунь-Шевченківської міської ради
від 30 травня 2013 року № 44-15/21, ОСОБА_3
відмовлено у продовженні терміну дії
договору від 30.01.2006 (а.с.-18).

Також, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне звернути увагу на
розбіжності в технічному паспорті,
виготовленому комунальним
підприємством «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» від 15 жовтня 2013 року, у
висновку експертно-будівельного
дослідження № 63/бут в яких
зазначається, що загальна площа
приміщень складає 56,8 кв.м., з договором
дарування 16 липня 2001 року металевий
павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_2», згідно якого
загальна площа павільйону становить 64,2
кв.м., дана обставина не досліджувалась
відповідачем при прийнятті рішення.

Окрім того, відповідно до частини
другої ст. 21 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» до
малих архітектурних форм відносяться -
альтанки, павільйони, навіси та ін.

Згідно до частини другої ст. 28
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», яка
визначає тимчасову споруду
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності як
одноповерхову споруду, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Державним класифікатором будівель та
споруд ДК 018-2000, затвердженим і введеним
в дію наказом Державного комітету
України по стандартизації, метрології
та сертифікації від 17.08.2000 № 507
визначається, що споруди - це
будівельні системи, пов'язані з землею,
які створені з будівельних матеріалів,
напівфабрикатів, устаткування та
обладнання в результаті виконання
різних будівельно-монтажних робіт.
Будівлями у свою чергу визнаються
споруди, що складаються з несучих та
огороджувальних або сполучених
(несуче-огороджувальних) конструкцій,
які утворюють наземні або підземні
приміщення, призначені для проживання
або перебування людей, розміщення
устаткування, тварин, рослин, а також
предметів, до вище вказаних
відносяться: житлові будинки,
гуртожитки, готелі, ресторани,
торговельні будівлі, промислові
будівлі, вокзали, будівлі для публічних
виступів, для медичних закладів та
закладів освіти. (це необхідно
узагальнити одним абзацом)

Більше того, наявність загальної площі
більшої за 30 кв.м. не є остаточним
аргументом для визнання металевого
павільйону нерухомим майном і
неможливості його переміщення без
знецінення та зміни призначення.

Отже, підсумовуючи наведене колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до переконання, що дії
державного реєстратора реєстраційної
служби Корсунь-Шевченківського
районного управління юстиції
Черкаської області Рябухи М.А. вчинені
з порушенням чинного законодавства та
не у спосіб наданих йому повноважень,
виходячи з наступних висновків,
оскільки державним реєстратором не
досліджено подані документи та
розбіжності між ними, зокрема
наявність документів, які б
підтверджували здачу об'єкта
нерухомого майна в експлуатацію.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції рішення прийнято з порушення
норм матеріального та процесуального
права, а тому вважає за необхідне
апеляційну скаргу позивачів
задовольнити, постанову суду першої
інстанції скасувати, а позовні вимоги
виконавчого комітету Корсунь -
Шевченківської міської ради та
Корсунь-Шевченківської міської ради
задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Корсунь - Шевченківської
міської ради та Корсунь-Шевченківської
міської ради - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2013
року - скасувати.

Адміністративний позов виконавчого
комітету Корсунь - Шевченківської
міської ради, Корсунь-Шевченківської
міської ради до державного реєстратора
реєстраційної служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області
Рябухи М.А., реєстраційної служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області,
третя особа на стороні позивача -
комунальне підприємство «Черкаське
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації», третя особа на
стороні відповідача - фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
рішення державного реєстратора
реєстраційної служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 16.10.2013 № 2975666.

Зобов'язати державного реєстратора
реєстраційної служби
Корсунь-Шевченківського районного
управління юстиції Черкаської області
внести запис про скасування державної
реєстрації прав, скасування записів
державного реєстру від 16.10.2013 №2975666.

Постанова апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Л.О. Костюк,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Костюк Л.О.