Справа № 819/630/14-а
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/630/14-a

15 квітня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія
О.П.

при секретарі Філь І.М.

за участю:

прокурора Свачія М.І.

представника позивача Гетьман
А.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тернополі
справу за позовом заступника прокурора
міста Тернополя в інтересах держави в
особі Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості на суму 2412,70 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Тернополя в
інтересах держави в особі
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Тернопільській області (надалі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі -
відповідач) про стягнення
заборгованості на суму 2412,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач згідно
п.4 ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є платником
єдиного внеску, та всупереч вимог ст.9
вказаного Закону не у повному обсязі
проводив сплату єдиного внеску,
внаслідок чого виникла заборгованість
на суму 2412,70 грн. за ІІІ-IV квартал 2013
року, яка підлягає стягненню у судовому
порядку.

Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі з мотивів
передбачених у позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив,
просив звернути увагу на те, що при
детальному вивченні корінця вимоги про
сплату боргу від 04.02.2014 року №53259-17
відсутня відмітка про вручення ОСОБА_2
даної вимоги, як того вимагає
Інструкція про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №455 від 09.09.2013
року. Зокрема, як слідує з копії
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
№316, поштове відправлення на
адресу ОСОБА_2 було відправлено 17.02.2014, а
отримано 20.02.2014, а підпис, вчинений
нібито від ОСОБА_2 іншою невідомою
особою.

Розглянувши матеріали справи та
з'ясувавши всі обставини справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних міркувань.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Пунктами 1, 4 чатини 2 ст. 6 вищевказаного
Закону зобов'язано платника єдиного
внеску своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок, подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
передбачено, що єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Як передбачено п. 11 ст. 8 цього Закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.1
Закону, мінімальний страховий внесок -
сума єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлено
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі: з 1 січня 2013 року - 1147 гривень, з
1 грудня 2013 року - 1218 гривень; у
погодинному розмірі: з 1 січня - 6,88
гривні, з 1 грудня - 7,3 гривні.

Відповідно до п.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах третьому та четвертому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Судом встановлено, що відповідач як
фізична особа-підприємець є платником
єдиного внеску, та всупереч вимогам
ст.6, 9 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» не у
повному обсязі проводив сплату єдиного
внеску, у зв'язку з чим станом на дату
подання позову за ним рахується
заборгованість в сумі 2412,70 грн. яка
виникла за ІІІ-IV квартал 2013 року.

Вказана заборгованість
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 8) та карткою
особового рахунку фізичної особи -
підприємця (а.с. 9-10).

Як передбачено частиною 12 статті 9
Закону № 2464 єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом
вважається недоїмкою.

Станом на день розгляду справи
відповідач не надав суду доказів
добровільного погашення вказаної
заборгованості перед Пенсійним фондом.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
(п.59.1. ст.59 ПК України).

При цьому, Тернопільською ОДПІ на
адресу відповідача направлялась
вимога про сплату боргу від 04.02.2014 року
№Ф-53259-17. Вказана вимога не призвела до
погашення податкового боргу та в
установленому порядку не оскаржена.

Доводи представника відповідача про
те, що ОСОБА_2 не отримував вимогу про
сплату боргу від 04.02.2014 року, у зв'язку з
чим відсутні підстави для стягнення
заборгованості, суд вважає
необґрунтованими.

Згідно п. 6.4. Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №455, вимога
вважається надісланою (врученою)
фізичній особі, якщо її вручено
особисто такій фізичній особі або її
законному представникові чи надіслано
листом на її адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місця перебування (проживання) з
повідомленням про вручення за порядком
оформлення зазначених поштових
відправлень, установленим Кабінетом
Міністрів України.

Як слідує з матеріалів справи, за
адресою проживання відповідача, вул. Ш.
Руставелі, 6/15, м. Тернопіль,
направлялась вимога про сплату боргу
№Ф-53259-17, та повернулась з
повідомленням про вручення, що
підтверджується копію рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 12), що свідчить про
виконання позивачем вимог п.6.4
Інструкції №455.

Крім того, суд враховує ту обставину, що
відповідач не скористався своїм правом
на оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» та Закону з
01 жовтня 2013 року облік платежів
здійснюється регіональними
інспекціями Міністерства доходів і
зборів.

Статтею 13 України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
передбачено, що органи доходів і зборів
мають право стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ст.121 Конституції України
на органи прокуратури покладається
представництво інтересів громадян і
держави в судах.

Згідно зст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства, а отже підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 158, 163-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області 2412,70 грн. (дві
тисячі чотириста дванадцять гривень 70
копійок) заборгованості по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за 3-4
квартали 2013 року на р/р1918 в ГУДКС
України в Тернопільській області, код
38739812, МФО 838012.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Постанова складена в повному обсязі та
підписана 18 квітня 2014 року

Головуючий суддя
Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя
Мандзій О.П.