Справа № 2а/1270/3661/2012
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
2а/1270/3661/2012

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області до товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
«Ровенькиантрацит» про стягнення суми
пені у розмірі 2862,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2014 року з Вищого
адміністративного суду України до
Луганського окружного
адміністративного суду надійшла
адміністративні справа за позовом
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області до товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
«Ровенькиантрацит» про стягнення суми
пені у розмірі 2862,49 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19 березня 2014 року постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року у справі 2а/1270/3661/2012 скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року справу № 2а/1270/3661/2012 прийнято до
провадження судді Ковальової Т.І.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 03.10.2011 року відділенням
Фонду була проведена перевірка
правильності нарахування, повноти і
своєчасності сплати страхових внесків
по державному підприємству
«Свердловантрацит» в особі
відокремленого підрозділу

«Управління з матеріально-технічного
постачання», згідно якої

станом на 01.01.2011 року утворилась
заборгованість по страховим внескам у
розмірі 16 573,39 грн.

Відповідно п. 5.1. не внесені
страхувальниками у встановлений строк
страхові внески до Фонду вважаються
недоїмкою і стягуються у порядку,
передбаченому законодавством, з
нарахуванням пені. Пеня нараховується
із сум недоїмки за кожний прострочений
день і обчислюється, виходячи із 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки (без урахування)
тарифів за весь строк. П. 5.2. інструкції
передбачає, що пеня нараховується з
наступного дня після одержання
заробітної плати до дня сплати
недоїмки включно». Відповідно п. 5.8.
Інструкції, сплата (погашення) пені
здійснюється у такому самому порядку,
як і недоїмки.

У зв'язку з несплатою заборгованості по
страховим внескам за період з 01.01.2010
року по 03.10.2011 року відділенням Фонду
нараховано пеню в сумі 2862,49 грн., що
підтверджується актом перевірки від
03.10.2011 року № 143.

01.12.2011 року між Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України і TOB «ДТЕК Свердловантрацит»
укладено договір концесії, згідно до
умов якого кредиторська
заборгованість, у тому числі й
заборгованість по страховим внескам до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за
період 2009-2010 роки передана TOB «ДТЕК
Свердловантрацит». Відповідно до п. 33.8.
вищевказаного договору «Концесіонер -
TOB «ДТЕК Свердловантрацит» є
правонаступником підприємства ДП
«Свердловантрацит» за майновими та
немайновими правами та обов'язками, які
сформувалися у Підприємства станом на
дату укладення між сторонами та
передані Концесіонеру за зведеним
актом приймання-передачі майна з
моменту укладення договору між
сторонами».

Позивач просить суд стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Ровенькиантрацит» на користь
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області заборгованість зі
сплати пені у сумі 2862,49 грн.

Представник позивача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
слухання справи, не прибув до суду,
надав через канцелярію суду клопотання
про розгляд справи без участі
уповноваженого представника.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання, не
прибув до суду, надав через канцелярію
суду заперечення проти
адміністративного позову, відповідно
до яких вказав, що позивач заявляючи
вимоги щодо стягнення нарахованої ДП
«Свердловантрацит» у 2011 році пені по
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України, яка
виникла за період з 01.10.2010 р. по 06.01.2011
року, зазначає у справі відповідачем -
TOB «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ», який не є
носієм спірного обов'язку.

Відповідно до передавального акту
№3/СА від 01.12.2011 року спірна сума 2 862,49
грн., як склад кредиторської та
дебіторської заборгованості не
включена, що підтверджується
передавальними актами. Таким чином,
обов'язок у TOB «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ»
щодо сплати заборгованості, яка
виникла у ДП «Свердловантрацит»
відсутній, оскільки така
заборгованість не обумовлена
концесійним договором.

Представник відповідача просив суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
та проводити розгляд справи без участі
представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
03.10.2011 року відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області проведено
перевірку правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати
страхових внесків по державному
підприємству «Свердловантрацит» в
особі відокремленого підрозділу
«Управління з матеріально-технічного
постачання», за результатами
проведення якої складено акт №143 від
03.10.2011 року (а.с.13).

Перевіркою встановлено, що за період з
01.01.2010 по 03.10.2011 виявлені факти
порушення строків та обсягів сплати
страхових внесків, в результаті чого ДП
«Свердловантрацит» нарахована пеня у
сумі 2 862,49 грн. (а.с.13-16)

Державне підприємство
«Свердловантрацит» має у своїй
структурі відокремлений підрозділ
«Управління з матеріально-технічного
постачання», який внесено до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України без права
юридичної особи та є платником
страхових внесків (а.с.7-9).

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Свердловантрацит» зареєстровано в
якості юридичної особи 23.06.2011 року
(а.с.10-12)

01.12.2011 року між Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України і товариством з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» укладено
концесійний договір (а.с.19,20).

Пунктом 33.8 концесійного договору
передбачено, що TOB «ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» є правонаступником
Державного підприємства
«Свердловантрацит» за майновими та
немайновими правами та обов'язками, які
сформувались у підприємства станом на
дату укладення між сторонами цього
договору та передані TOB «ДТЕК
Свердловантрацит» за зведеним актом
приймання - передачі майна,
передбаченим підпунктом 33.4 цього
договору, з моменту його укладання між
сторонами (а.с.19 на звороті).

З передавального акту №3/СА від 01.12.2011
року не вбачається, що спірна сума
нарахованої пені у розмірі 2 862,49 грн.,
включена до складу кредиторської та
дебіторської заборгованості (а.с.82-85).

Таким чином спірна сума пені у розмірі 2
862,49 грн. нарахована ДП
«Свердловантрацит» залишилась саме за
цим підприємством, державну реєстрацію
якого на даний час не скасовано та не
виключено з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Статтею 45 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності„
передбачено, що роботодавці, як
страховики зобов'язані своєчасно та в
повному обсязі сплачувати страхові
внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Згідно п.2 ст. 52 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" за прострочення сплати
страхового внеску до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків із
страхувальника стягується пеня, згідно
із законодавством.

Статтею 55 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі Закон)
передбачено, що спори щодо суми
страхових внесків, а також що до
розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються в судовому
порядку.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (№24б4-УІ) згідно
з вимогами Прикінцевих та перехідних
положень якого ч.2 ст. 52 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» виключено.

Але, вказана обставина не скасовує
відповідальність страхувальника за
вчинення відповідних порушень.

Абзацом 5 п.7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2031 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Відповідно до абз. 6 п.7 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування збережено
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом, на період до
повного стягнення заборгованості зі
сплати внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких, на 1 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій.

Таким чином, вказана норма передбачає
вчинення органами Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків та штрафних санкцій відповідно
до законодавства, що діяло на момент їх
виникнення.

Отже, Фонд і після 01 січня 2011 року має
право здійснювати контроль за
правильністю нарахування та сплати
страхових внесків, нарахованих за
період до 1 січня 2011 року, і у випадку
виявлення порушень - право
застосовувати штрафні санкції,
визначені законом, чинним на момент
вчинення таких порушень.

Проте, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1
Закону України «Про концесії» договір
концесії (концесійний договір) -
договір, відповідно до якого
уповноважений орган виконавчої влади
чи орган місцевого самоврядування
(концесієдавець) надає на платній
основі та строковій основі суб'єкту
підприємницької діяльності
(концесіонеру) право створити
(побудувати) об'єкт концесії чи суттєво
його поліпшити та (або) здійснювати
його управління (експлуатацію)
відповідно до цього Закону з метою
задоволення громадських потреб.

У концесію можуть надаватися об'єкти
права державної чи комунальної
власності, які використовуються для
здійснення діяльності у таких сферах
господарської діяльності (крім видів
підприємницької діяльності, які
відповідно до законодавства можуть
здійснюватися виключно державними
підприємствами і об'єднаннями), зокрема
пошук, розвідка родовищ корисних
копалин і їх видобування, видобування
кам'яного вугілля, лігніту (бурого
вугілля), його переробка у порядку,
визначеному Законом України «Про
особливості оренди чи концесії
об'єктів паливно-енергетичного
комплексу, що перебувають у державній
власності» (ч.2 ст. З Закону України «Про
концесії»).

Об'єктами права державної чи
комунальної власності, які надаються у
концесію, є: майно підприємств, які є
цілісними майновими комплексами або
системою цілісних майнових комплексів,
що забезпечують комплексне надання
послуг у сферах діяльності, що
визначені частиною другою та третьою
цієї статті: об'єкти незавершеного
будівництва та законсервовані об'єкти,
які можуть бути добудовані з метою їх
використання для надання послуг по
задоволенню громадських потреб у
сферах діяльності, що визначені
частиною другою та третьою цієї статті;
спеціально збудовані об'єкти
відповідно до умов концесійного
договору для задоволення громадських
потреб у сферах діяльності, що
визначені частиною другою та третьою
цієї статті (ч. 4 ст. З Закону України
«Про концесії»).

Під майном підприємств, які є цілісними
майновими комплексами або системою
цілісних майнових комплексів, що
надається у концесію, треба розуміти
майно (основні засоби, у тому числі
незавершене будівництво,
нематеріальні активи), що забезпечує
вироблення (створення) відповідної
продукції (послуг) у сферах діяльності,
визначених частинами другою і третьою
цієї статті.

Інші необоротні матеріальні активи,
оборотні матеріальні активи, кошти,
цінні папери та майно, що не
відповідають вимогам, визначеним в
абзаці першому цієї частини, а також
майнові права та зобов'язання, які
належать балансоутримувачу майна, що
надається у концесію, не є об'єктами
концесії.

Необоротні матеріальні активи,
оборотні матеріальні активи можуть
бути викуплені концесіонером на
умовах, встановлених умовами договору.
Дебіторська та кредиторська
заборгованість, грошові кошти та цінні
папери можуть бути передані
концесіонеру на умовах, встановлених
договором (ч. 5 ст. З Закону України «Про
концесії»).

Згідно абзаців 5 та 6 ч. 5 ст.3 Закону
України «Про концесії» у концесіонера
не виникає загального
правонаступництва згідно з правами та
зобов'язаннями підприємства, цілісний
майновий комплекс якого надається у
концесію, можуть бути встановлені
умовами концесійного конкурсу.

У разі якщо всі активи та зобов'язання
підприємства, цілісний майновий
комплекс якого надається у концесію,
передано на баланс концесіонеру, таке
підприємство підлягає припиненню
шляхом ліквідації.

ДП «Свердловантрацит» не перебуває в
процесі припинення та продовжує
здійснювати господарську діяльність.

Таким чином, обов'язок у TOB «ДТЕК
Свердловантрацит» щодо сплати
заборгованості, яка виникла у ДП
«Свердловантрацит» відсутній,
оскільки така заборгованість не
обумовлена концесійним договором.

Отже, відповідно до умов концесійного
договору, концесіонеру передано не всі
зобов'язання Державного підприємства
«Свердловантрацит», а тому загальне
правонаступництво у концесіонера щодо
спірної суми у розмірі 2862.49 грн. не
виникає.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області до товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
«Ровенькиантрацит» про стягнення суми
пені у розмірі 2862,49 грн., є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 94,
99, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Свердловську Луганської області до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Свердловантрацит» про стягнення пені
у сумі 2862,49 грн., - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
Т.І. Ковальова