Справа № 815/1716/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1716/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

при секретарі - Музика А.О.,

за участю:

представника позивача - Тащі М.М. (за
довіреністю),

представника відповідача - Голоцван
Є.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом Дослідної
станції карантину винограду і плодових
культур Інституту захисту рослин НААН
до реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання протиправним та скасування
рішення № 10767227 від 10.02.2014 року та
зобов'язання зареєструвати право
власності на машиномісце, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2014 року Дослідна станція
карантину винограду і плодових культур
Інституту захисту рослин НААН
звернулось до суду з позовними
вимогами до реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання протиправним та скасувати
рішення Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
в Одеській області за № 10767227 від 10.02.2014
року та зобов'язати Реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції в Одеській області
зареєструвати право власності на
машиномісце НОМЕР_1, що розташоване за
адресою: Одеська область, м. Одеса,
Фонтанська дорога, буд, 49/1.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що 24
січня 2014 року Дослідна станція
карантину винограду і плодових культур
інституту захисту рослин НААН
звернулась до реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Заява, подана позивачем для
державної реєстрації права власності,
форма власності: приватна, розмір
частки: 1/1 на машиномісце НОМЕР_1, що
розташоване за адресою: Одеська
область, м. Одеса, Фонтанська дорога,
буд, 49/1. За результатами розгляду заяви
позивача, 10 лютого 2014 року, керуючись
ст. 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» п.п.16, 23, порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою КМУ від 22.06.2011 року № 703, за №
10767227 відповідачем винесено рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, а саме у реєстрації права
власності, форма власності: приватна,
розмір частки: 1/1 на машиномісце НОМЕР_1,
що розташоване за адресою: Одеська
область, м. Одеса, Фонтанська дорога,
буд, 49/1 у зв'язку зі зверненням до
відповідача неналежної особи.
Ознайомившись з рішенням відповідача
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, позивач вважає
його таким, що винесено з порушенням
чинного законодавства України, при
цьому посилаючись на постанову
Президії Верховної Ради України від
29.07.1991 року «Про статус академії
аграрних наук » де зазначено, що за
Українською академією наук закріплено
землю, всі основні фонди та інше майно,
що знаходиться в розпорядженні її
установ, а також відповідно в ст. 10
Закону України «Про наукову та
науково-дослідну діяльність»
вказується, що держава передає
академіям у безстрокове, безоплатне
користування без права зміни форми
власності, основні фонди, обігові
кошти.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві
(а.с.5-9).

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову пояснивши при
цьому, що приймаючи спірні рішення,
реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції діяла на
підставі та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення. З зазначених
підстав представник відповідача
просив суд відмовити Дослідній станції
карантину винограду і плодових культур
Інституту захисту рослин НААН у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, оскільки ці вимоги не
ґрунтуються на нормах права.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Рішенням Одеської міської ради № 3062 -
XXIII від 28 грудня 2001 року «Про
затвердження проекту відведення та
надання Дослідній станції карантину
винограду і плодових культур Інституту
захисту рослин земельної ділянки,
загальною площею 1,5643 га за адресою по
вул. Фонтанська дорога, буд, 49 у м. Одесі
для експлуатації та обслуговування
будівель та споруд Дослідної станції
карантину винограду і плодових культур
та для будівництва та експлуатації
тимчасової гаражної автостоянки »
видано Державний акт (серія І-ОД № 001810
від 29.12.2001 року) на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 1,2050 га за адресою по вул.
Фонтанська дорога, буд, 49 у м. Одесі для
експлуатації та обслуговування
будівель та споруд Дослідної станції
карантину винограду і плодових
культур, який зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №222.

На підставі зазначеного рішення
Одеської міської ради ОСОБА_3 звернувся
до реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції із
письмовою заявою щодо реєстрації права
власності.

Рішенням державного реєстратора,
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції
Приваловою Є.Є. , від 10 лютого 2014 року
№ 10767227 відмовлено у державній
реєстрації права власності, форма
власності: приватна, розмір частки: 1/1
на машиномісце НОМЕР_1, що розташоване
за адресою: Одеська область, м. Одеса,
Фонтанська дорога, буд, 49/1.

Встановлено, що підставою для відмови у
державній реєстрації прав слугувало
те, що із заявою про реєстрацію
звернулась неналежна особа.

Суд погоджується з таким висновком
відповідача з огляду на наступне.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
визначені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від 1
липня 2004 р. №1952-IV (далі - Закон ).

Процедуру державної реєстрації прав
власності, в тому числі і особливості
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, визначено Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень затвердженим Постановою КМУ
від 17 жовтня 2013 року № 868, яка прийнята
на виконання вимог ст. 15 Закону.

Згідно із п. 15 Порядку під час розгляду
заяви і документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, зокрема, є:

- укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

- свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку;

- свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно;

- ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

- інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Статтею 24 Закону, визначено перелік
підстав для відмови у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема
встановлено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо:

- заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

- із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

- подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

- заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

- заявником подано ті самі документи, на
підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Закон України «Про управління
об'єктами державної власності», а саме
ст. 4, визначає суб'єктів управління
об'єктами державної власності. Згідно
цієї статті суб'єктами управління
об'єктами державної власності є:
Кабінет Міністрів України;
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері управління
об'єктами державної власності;
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку; міністерства та інші
органи виконавчої влади; Фонд
державного майна України; органи, що
забезпечують діяльність Президента
України, Верховної Ради України та
Кабінету Міністрів України; органи, які
здійснюють управління державним
майном відповідно до повноважень,
визначених окремими законами; державні
господарські об'єднання, державні
холдингові компанії, інші державні
господарські організації;
Національна академія наук України,
галузеві академії наук.

Встановлено, що позивач звернувся до
відповідача із заявою про державну
реєстрацію вказаного вище об'єкта
нерухомості, де вказав форма власності
«приватна», зазначивши підставу
виникнення права власності - рішення
Одеської міської ради від 28 грудня 2001р.
№ 3062 - XXIII.

Інших підстав виникнення права
власності в заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
позивачем вказано не було.

Суд погоджується з позицією
відповідача, оскільки не вірно вказано
в заяві про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень форма власності
«ПРИВАТНА».

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач прийняв
оскаржуване рішення № 10767227 від 10
лютого 2014 р. відповідно до вимог Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", а позовні вимоги Дослідної
станції карантину винограду і плодових
культур Інституту захисту рослин НААН
є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В ході розгляду справи позивач не довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач надав суду належні докази
на підтвердження своїх заперечень
проти позову.

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 10
квітня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163, 167
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дослідної
станції карантину винограду і плодових
культур Інституту захисту рослин НААН
до реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання протиправним та скасування
рішення № 10767227 від 10.02.2014 року та
зобов'язання зареєструвати право
власності на машиномісце - залишити
без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 15 квітня 2014 року.

Суддя
Л.М. Токмілова

15 квітня 2014 року.