Справа № 361/384/14-а
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд
№ справи 361/384/14-а
№ провадження 2-а/361/65/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Білик Г.О.

при секретарі
Гончар О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дарницького РУ ГУМВС України
в м. Києві, третя особа - інспектор ДПС
групи ДПС ДАІ Дарницького РУ ГУМВС
України в м. Києві старший сержант
міліції Бурмас Олександр Вікторович
про оскарження дій суб'єкта владних
повноважень та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
до Дарницького РУ ГУМВС України в м.
Києві, третя особа - інспектор ДПС групи
ДПС ДАІ Дарницького РУ ГУМВС України в
м. Києві старший сержант міліції
Бурмас Олександр Вікторович про
визнання дій протиправними,
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження по справі.

Свій позов обґрунтовує тим, що 14 січня
2014 року на її адресу надійшла постанова
інспектора ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві
Бурмаса О.В. Серії АА2 №016091 по справі
про адміністративне правопорушення
від 04 січня 2014 року, відповідно до якої
її притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126
КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
00 коп., а саме за перевищення швидкості
на 29 км/год. та непред'явлення
посвідчення водія та реєстраційних
документів на транспортний засіб, що є
порушенням ПДР України.

Позивач у своєму позові
зазначила, що виносячи оскаржувану
постанову інспектор ДПС ДАІ підійшов
до розгляду справи зверхньо та
упереджено, порушивши при цьому
основні засади провадження у справах
про адміністративні правопорушення,
передбачені статтею 245 КУпАП, а
відповідно розглянув справу без
всебічного, повного і об'єктивного
з'ясування всіх без винятку обставин,
оскаржувана постанова суперечить
принципам законності. Позивач вказала,
що на місці зупинки її автомобіля вона
надала інспектору усні заперечення і
повідомила, що рухалася у загальному
потоці з іншими транспортними засобами
попутного напрямку, установлену
швидкість по проспекту Бажана в м.
Києві не перевищувала та пред'явила
своє посвідчення водія з
реєстраційними документами на
транспортний засіб інспектору для
перевірки. У свою чергу інспектор ДПС
ДАІ ознайомився з пред'явленими
документами і на чистий аркуш
переписав її персональні дані. Також
позивач вважає, що інспектор ДПС ДАІ не
здобув належних та допустимих доказів,
які б підтверджували її вину у
порушенні правил дорожнього руху, а
тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

У своєму позові позивач стверджує, що
інспектор ДПС ДАІ не роз'яснював їй її
права та обов'язки передбачені ст. 268
КУпАП і що у її присутності протоколи
про адміністративні правопорушення та
оскаржувану постанову не складав, а
також допускав ряд інших порушень її
законних прав, як учасника дорожнього
руху. За таких обставин, позивач
вимушена звернутися до суду із
вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про розгляд справи була
повідомлена належним чином, до суду
надала заяву про розгляд справи за її
відсутності, вказала що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, надавши
пояснення, аналогічні тексту позовної
заяви і зауважив, що наданий
відповідачем фотознімок та відеозапис
є неналежним доказом по справі,
оскільки на них відсутні будь-які сталі
орієнтири щодо конкретного місця
фото-відео фіксації правопорушення. З
наданих позивачем доказів фото-відео
фіксації не можливо встановити на якій
саме ділянці дороги було зафіксовано
перевищення швидкості, не представлено
панорамних знімків автомобіля на
місцевості з прив'язкою до дорожніх
знаків (сталих орієнтирів) для
визначення допустимої швидкості
автомобіля на відповідному відрізку
дороги.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що у їх
присутності позивач пред'явила
інспектору ДПС ДАІ посвідчення водія
та реєстраційний документ на
транспортний засіб, проте в руки
інспектору їх не передавала. У свою
чергу інспектор ДПС ДАІ уважно
перевіряв пред'явлені нею реєстраційні
документи та робив з них певні записи
собі на чорновий аркуш.

Представник відповідача - Дарницького
РУ ГУМВС України в м. Києві та третя
особа - інспектор ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві
старший сержант міліції Бурмас О.В. в
судове засідання не з'явилися, до суду
надали заяву з проханням слухати
справу у їх відсутність. Інспектор
Бурмас О.В. надав суду письмове
заперечення, у якому вказав, що позовні
вимоги не визнає, просив відмовити у їх
задоволенні та пояснив, що оскаржувана
постанова винесена відповідно до вимог
ст.ст. 283-285 КУпАП уповноваженою на те
посадовою особою, тобто працівником
Державтоінспекції МВС України,
правопорушення виявлено та
зафіксовано за допомогою
радіолокаційного відеозаписуючого
вимірювача швидкості «ВИЗИР» № 0812446, в
підтвердження чого надав фотознімок та
диск з відеозаписом.

Вислухавши пояснення представника
позивача, свідків, повно і всебічно
з'ясувавши обставини в справі,
об'єктивно дослідивши докази, що мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
знаходить позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З постанови від 04.01.2014 року
серія АА2 № 016091 у справі про
адміністративне правопорушення
вбачається, що 04.01.2014 о 20:45 на проспекті
Бажана в місті Києві ОСОБА_1, керувала
автомобілем марки Тойота Рав-4,
номерний знак НОМЕР_1, зі швидкістю 89
км/год., швидкість вимірювалася у
патрульному режимі радіолокаційним
відеозаписуючим вимірювачем швидкості
«ВИЗИР» № 0812446. У постанові також
вказано, що ОСОБА_1 не пред'явила
посвідчення водія та реєстраційного
документа на транспортний засіб, чим
порушила п.п. 2.4 а), 12.4 ПДР України, а
відповідно вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1
ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП
керування транспортним засобом особою,
яка не має при собі або не пред'явила
для перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
«Зелена картка»), - тягне за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997
№ 341, одними з основних завдань
Державтоінспекції є забезпечення
безпеки дорожнього руху, удосконалення
регулювання дорожнього руху, захист
прав та законних інтересів учасників
дорожнього руху (п.п. 2,4). Організація
дорожнього руху здійснюється із
застосуванням технічних засобів
відповідно до правил і стандартів (ст. 27
Закону України «Про дорожній рух»).

Показання технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху є доказами по
справі (ст. 251 КУпАП), висновок про
наявність чи відсутність в діях особи
адміністративного правопорушення має
бути зроблений на підставі всебічного,
повного і об'єктивного дослідження
всіх обставин справи у їх сукупності
(ст. 252 КУпАП).

Власники (співвласники) транспортних
засобів відповідно до ст. 14-1 КУпАП
притягаються до відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису.

У даному випадку в оскаржуваній
постанові інспектор ДПС ДАІ зазначив
про застосування радіолокаційного
відеозаписуючого вимірювача швидкості
«ВИЗИР», однак наявні матеріали справи
не містять відомостей про допуск
інспектора ДПС ДАІ до роботи з
радіолокаційним відеозаписуючим
вимірювачем швидкості «ВИЗИР».

Суд не може прийняти як доказ показання
цього технічного засобу та долучені
фото та відеозапис, як достовірно
встановлену швидкість руху автомобіля
позивача, так як на фото та у
відеоматеріалах відсутні сталі
орієнтири (стаціонарно встановлений
об'єкт, кут будівлі або павільйону
зупинки маршрутних ТЗ, дорожні знаки,
номерні електроопори тощо) щодо
конкретного місця фото-відео фіксації
правопорушення, що унеможливлює
ідентифікування конкретного місця
скоєного правопорушення.

У ході розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_1 пред'явила своє
посвідчення водія та реєстраційний
документ на транспортний засіб
працівнику ДПС ДАІ для перевірки, який
у свою чергу до протоколів про
адміністративні правопорушення та до
оскаржуваної постанови вніс особисті
персональні її дані, а це підтверджує,
що позивач дійсно пред'являла
інспектору ДПС ДАІ свої реєстраційні
документи для перевірки. Даний факт був
підтверджений послідовними, як
письмовими так і усними показами
свідків у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати;
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи вищезазначені
норми законодавства, суд приходить до
висновку, що при винесенні
оскаржуваної постанови у справі про
адміністративне правопорушення
інспектором ДПС ДАІ були допущені
порушення чинного законодавства, адже
інспектор зобов'язаний був з'ясувати
всі обставини справи, а саме чи винна
дана особа у вчиненні правопорушення
та чи підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 62
Конституції України усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Оскаржувана постанова судом
перевірялась на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
обґрунтовано прийнято рішення з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, тому
дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, свідків та враховуючи те, що
відповідач не надав переконливих
доказів про відповідність чинному
законодавству оскаржуваної постанови,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для визнання дій
інспектора ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві
старшого сержанта міліції Бурмаса
Олександра Вікторовича протиправними
та скасування даної постанови.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст, 158 - 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії
інспектора ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві
старшого сержанта міліції Бурмаса
Олександра Вікторовича у частині
винесення відносно ОСОБА_1 постанови у
справі про адміністративне
правопорушення від 04.01.2014 Серія АА2 №
016091.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспектора ДПС групи ДПС ДАІ
Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві
старшого сержанта міліції Бурмаса
Олександра Вікторовича у справі про
адміністративне правопорушення від
04.01.2014 року Серія АА2 № 016091 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.1, ст. 126 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу
в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп.
та закрити провадження по справі.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає відповідно ст.
171-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Суддя
Г. О. Білик