Справа № 500/8465/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 500/8465/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Бурнусус О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Жука С.І.

судді - Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 04 лютого 2014 року
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 10.12.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому з урахуванням уточнення, просив
визнати протиправним рішення
відповідача від 11.11.2013 року за № 75 щодо
відмови у призначенні позивачу пенсії
на пільгових умовах, скасувати його та
зобов'язати УПФУ в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
призначити та виплатити йому пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до Списку № 2 з моменту звернення до
УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області, а саме з 23.10.2013
року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 23.10.2013 року він
звернувся до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з
пунктом «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та Списку № 2
виробництв, робіт, професій посад і
показників робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах. Проте, рішенням від
11.11.2013 року за № 75 наданим Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області позивачу було відмовлено в
призначенні пенсії відповідно його
звернення. Оскільки у позивача в
наявності пільговий стаж за період
роботи на посаді електрозварником
ручного зварювання з 29.10.1982 року по
10.03.1986 року, з 17.03.1986 року по 01.10.1990 року
та з 01.08.1991 року по 02.03.1992 року, що
складає 8 років 5 місяців 29 днів
відповідно до Списку 2 виробництв,
професій, цехів посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затверджених постановою КМ
України від 11.03.1994 року за № 162. Згідно
рішення комісії Головного управління
Пенсійного фонду Одеської області № 10
від 29.10.2013 року позивачу було
відмовлено у підтверджені періоду
роботи з 04.01.1993 року по 12.09.1995 року,
оскільки відсутні відомості про
проведення атестації робочого місця
електрозварника та періоду з 10.12.1996
року по 06.04.2001 року, оскільки відсутні
відомості про ліквідацію без
визначення правонаступника ТОВ
«Спецбудмонтаж». Позивача було
повідомлено про те, що він матиме право
на призначення пенсії за віком згідно
Списку № 2 при досягненні 57 років.

Позивач та його представник в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
задоволення уточнених позовних вимог
та просила у їх задоволенні відмовити,
з підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов та поясненнях
до позовної заяви (а.с. 17-18,40-42).

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 04 лютого 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії було
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах зі
зменшенням пенсійного віку ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
призначити та виплачувати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію на пільгових умовах
зі зменшенням віку відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», починаючи з
дати його звернення за пільговою
пенсією з 23.10.2013 року.

В апеляційній скарзі УПФУ в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області, посилаючись на порушення
судом 1-ї інстанції норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
23.10.2013 року позивач звернувся з
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про призначення йому пенсії на
пільгових умовах відповідно до
«Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та згідно з
пунктом «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та Списку № 2
виробництв, робіт, професій посад і
показників, робота на яких має право на
отримання пільгової пенсії. До заяви
було додано необхідні для призначення
пенсії документи.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням УПФУ в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
від 11.11.2013 року за № 75 позивачу ОСОБА_1
було відмовлено у вирішенні питання
щодо призначення пенсії на пільгових
умовах, у зв'язку із тим, що згідно
рішення головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області віл 29.10.2013 року ОСОБА_1
відмовлено у підтвердженні періоду
роботи з 04.01.1993 року по 12.09.1995 року,
оскільки відсутні відомості про
проведення атестації робочого місця
електрозварника, а також відмовлено у
підтверджені стажу роботи з 10.12.1996 року
па 06.04.2001 року на підставі того, що
відсутні відомості про ліквідацію без
визначення правонаступника ТОВ
«Спецстроймонтаж» (а.с. 13).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно з п. 20 вищевказаного Порядку у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Судом 1-ї інстанції було вірно
встановлено, що згідно трудової книжки
позивача загальний стаж становить 33
роки 6 місяців 28 днів з них стаж роботи
за Списком № 2 становить - 15 років 8
місяців 3 дні з них:

з 13.09.1975 року по 18.11.1975 року - працював на
Донецькому заводі гумово-хімічних
виробів в Цех № 11 слюсарем 3 розряду - 2
місяці 6 днів;

з 05.01.1976 року по 20.04.1976 року - працював
слюсарем судноремонтником в
Ізмаїльському судноремонтному
механічному заводі - 3 місяці 16 днів;

з 18.05.1976 року по 25.10.1976 року зарахований
слюсарем - судноремонтником 1 розряду - 5
місяців 8 днів;

з 01.11.1976 року по 27.10.1978 року - служба в
рядах Червоної Армії - 1 рік 11 місяців 27
днів;

з 11.01.1979 року по 31.01.1980 року - зарахований
слюсарем - судноремонтником 1 розряду в
слюсарно-механічний цех - 1 рік 21 день;

з 07.03.1980 року по 02.09.1980 року - прийнятий
на посаду водія 3 класу на
теплопостачальну вишку в МЕУ ДАІ - 5
місяців 26 днів;

з 29.09.1980 року по 22.05.1981 року прийнятий
учнем електрозварника в
механозборочний цех - 7 місяців 24 дні;

з 29.10.1982 року по 10.03.1986 року - прийнятий
на посаду в механічний цех № 1
електрозварником 2 розряду - 3 роки 4
місяці 12 днів;

з 17.03.1986 року по 01.10.1990 року - працював в
Ізмаїльському заводоуправлінні
будівельних матеріалів на посаді
електрозварника ручної сварки 4
розряду - 4 роки 6 місяців 15 днів;

з 04.10.1990 року по 31.07.1991 року - працював в
кооперативі «Монтажспецстрой» на
посаді електрозварника ручного
зварювання 4 розряду - 9 місяців 28 днів;

з 01.08.1991 року по 02.03.1992 року - прийнятий в
СУ-29 треста
«Чорноморпромсантехмонтаж» на посаду
електрозварника ручного зварювання 4
розряду по переводу із кооперативу
«Монтажспецбуд» - 7 місяців 2 дні;

з 03.03.1992 року по 04,01.1993 року - прийняти МП
«Механік» на посаду електрозварника
ручного зварювання 4 розряду - 10 місяців
2 дні;

з 05.01.1993 року по 12.09.1995 року - прийнятий
на посаду в ОСУ - 29 САП «ДПСТМ» на посаду
електрозварника ручного зварювання 4
розряду - 2 роки 8 місяців 8 днів;

з 10.10.1995 року по 05.11.1996 року - прийнятий в
МПК «Лада» на посаду електрозварника 5
розряду - 1 рік 26 днів;

з 10.12.1996 року по 30.06.2000 року - прийнятий в
ТОВ «Спецбудмонтаж» на посаду
електрозварника 3 розряду - 3 роки 6
місяців 21 день;

з 01.07.2000 року по 06.04.2001 року - прийнятий в
МПП «Інтермос» на посаду комірника -
охоронця - 9 місяців 6 днів;

з 01.08.2005 року по 30.06.2013 року - прийнятий в
ТОВ «Каштан» на посаду електрозварника
ручного зварювання - 7 років 11 місяців.

Згідно архівної довідки від 04.03.2013 року
за № 400-Л-01-19, наданої департаментом
архівної справи та діловодства, ОСОБА_1
дійсно працював в Одеському
спецуправлінні № 29 «Проммонтаж» з
17.03.1986 року по 01.10.1990 року, з 01.08.1991 року
по 02.03.1992 року, з 04.01.1993 року по 12.09.1995
року. Проте документи про проведення
атестації робочих місць на зберігання
до архіву не надавались (а.с. 52).

Як вбачається з архівної довідки,
наданої Ізмаїльською міською радою від
31.01.2013 року № Л-48, в наказах по особовому
складу ТОВ «Спецбудмонтаж» в м. Ізмаїлі
ОСОБА_1 значиться з 10.12.1996 року
електрозварником з повним робочим
днем, звільнений з посади з 09.04.2001 року
(а.с. 55).

Пунктом «б» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 15 травня 1992 року на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівникам,
які мають не менше половини стажу
роботи з шкідливими і важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 100 вказаного Закону
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, та мають
на день введення в дію цього Закону
повний стаж на зазначених роботах, що
давав право на пенсію на пільгових
умовах, пенсії в розмірах, передбачений
цим Законом, призначаються відповідно
до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року № 1175 затверджено Списки
виробництв, цехів, професій та посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та в
пільгових розмірах. Пунктом 2 розділу
XXXII «Загальні професії» Списку № 2 до
осіб, які мають право на державну
пенсію на пільгових умовах віднесені
посади електрозварників та їх
підручних.

Згідно п.18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Також, атестація робочих місць
здійснюється на підприємствах, в
організаціях та установах незалежно
від форм власності і господарювання
згідно з Порядком та розробленими на
виконання постанови № 442 Методичними
рекомендаціями для проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженими постановою
Міністерства праці України від 01
вересня 1992 року №41.

Відповідно до п. 4 Порядку та п.п.1.5 п.1
Методичних рекомендацій періодичність
проведення атестації робочих місць
визначається безпосередньо
колективним договором підприємства і
проводиться не рідше одного разу на 5
років. Відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку. Комплексний
аналіз норм Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та Порядку дає
підстави дійти висновку, що
необхідними умовами для виникнення у
особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах відповідно до п.
«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є формальна констатація
факту перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що містяться у
Списку №2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці, яке
полягає у наявності результатів
атестації відповідного робочого місця
за умовами праці. Документами, які
підтверджують результати атестації
робочого місця за умовами праці, можуть
бути: карта умов праці, наказ по
підприємству про затвердження
переліку робочих місць, виробництв,
професій і посад з пільговим пенсійним
забезпеченням працівників; трудова
книжка із записом про витяг із
зазначеного наказу або з додатком
такого витягу.

Виходячи з вищевикладеного, суд 1-ї
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що вини позивача в тому, що на
підприємстві за період з 04.01.1993 року по
12.09.1995 року атестація робочих місць не
проводилась, не має, оскільки згідно
вищезазначеного порядку,
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду 1-ї інстанції, що докази
того, що позивач у спірні періоди
працював на посаді, які дають право
зменшення віку при призначенні
пільгової пенсії за Списком №2, не
спростовані відповідачем та даний
період підлягає зарахуванню до
пільгового стажу.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
та у достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування чи зміни
постанови суду 1-ї інстанції колегія
суддів не вбачає, а доводи апеляційної
скарги вважає не суттєвими та такими,
що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 04 лютого 2014 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/С.І. Жук