Справа № 2а-1355/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-1355/11
Головуючий у 1-й інстанції: Діденко Т.І.
Суддя-доповідач: Аліменко
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на Постанову
Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 17.10.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Попуднянської сільської ради
Монастирищенського району Черкаської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Монастирищенського районного суду
Черкаської області з адміністративним
позовом до Попуднянської сільської
ради Монастирищенського району
Черкаської області, в якому просив суд
визнати бездіяльність відповідача в
частині невиплати йому заборгованості
по заробітній платі в сумі 281,80 грн.
протиправною та зобов'язати виплатити.

Постановою Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
17.10.2013 року в задоволені
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким задовольнити
адміністративний позов повністю. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
09.04.2002 року позивач був обраний на
посаду голови с. Попудня
Монастирищенського району Черкаської
області. 12.04.2006 року був звільнений з
посади сільського голови у зв'язку з
закінченням строку повноважень. За
період з 09.04.2002 року по 12.04.2006 року
позивачеві відповідно до
розрахунково-платіжних відомостей
нарахована заробітна плата в сумі 33957,15
грн., виплачена - в сумі 28476,81 грн.
шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок через ощадний банк,
заборгованість по виплаті позивачеві
нарахованої заробітної плати за 2002 рік
складає 281,80 грн.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позивачу
перерахована на його особовий рахунок
в ПАТ «Ощадбанк» заробітна плата в сумі
604,96 грн., до цієї суми увійшла
невиплачена заробітна плата за грудень
місяць 2002 року в сумі 281,84 грн., та
заробітна плата за січень 2003 року (281,84
грн.+323,12 грн.=604,96).

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 117 КЗпП, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Відповідно до статті 236 КЗпП, у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 24 вказаного Закону
встановлено, що заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про
оплату праці» компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати
проводиться лише у випадку затримки на
один і більше календарних місяців
виплати грошових доходів.

Тобто, якщо особа перебуває у трудових
відносинах, то їй згідно укладеного
колективного договору виплачується у
встановленні строки заробітна плата за
виконану роботу.

Компенсація заробітної плати має місце
лише у випадку, коли вона не
виплачується у встановлені
законодавством строки особі, яка
перебуває у трудових відносинах та
виконує конкретну роботу.

Як вбачається з Акту № 15-35/36
позапланової документальної ревізії
окремих питань Попуднянської
сільської ради від 10.10.2006 року,
проведеної начальником
контрольно-ревізійного відділу у
Монастирищенському районі Черкаської
області, за період з 09.04.2002 року по 12.04.2006
року, позивачеві відповідно до
розрахунково-платіжних відомостей
нарахована заробітна плата в сумі 33957,15
грн., виплачена в сумі 28476,81 грн. шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок через ощадний банк.
Заборгованість по виплаті заробітної
плати позивачеві за 2002 рік склала 281,80
грн. В акті немає запису про те, чи була
в наявності ця заборгованість станом
на 10.10.2006 року, на день проведення
перевірки, як і немає запису про те, чи
була вона виплачена з посиланням на
дату виплати.

Відповідно до акту ревізії № 102 від
28.11.2003 року щодо стану виконання
бюджету та збереження коштів і
матеріальних цінностей по
Попуднянській сільській раді за період
з 01.11.2001 року по 01.11.2003 року, депонованих
сум по заробітній платі немає.
Заборгованість по заробітній платі
станом на 01.11.2003 року відсутня.
Перерахування платежів до бюджету
проводиться в день виплати заробітної
плати. Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
відповідно до відомостей нарахування
заробітної плати, книга нарахування
заробітної плати працівникам
сільської ради та установ, які
фінансуються із сільського бюджету за
2002 рік та 2003 рік, яка розпочата в січні
2002 року, закінчена в грудні 2004 року,
позивачеві в грудні місяці 2002 року було
нараховано до виплати заробітну плату
в розмірі 281,84 грн., в січні місяці 2003
року - 323,12 грн. Відомості підписані
сільським головою (позивачем) та
бухгалтером. У відомість № 1 на видачу
заробітної плати Попуднянською
сільською радою за грудень 2002 року, на
якій стоїть штамп відділення
Державного казначейства України в
Монастирищенському районі від 27.12.2002
року «підлягає оплаті», яка підписана
сільським головою (позивачем) та
бухгалтером сільської ради, позивач не
вписаний, заробітна плата працівникам
виплачена 27.12.2002 року через касу
сільської ради, видатковий касовий
ордер № 57 від 27.12.2002 року. Згідно
відомості № 1 на видачу заробітної
плати Попуднянською сільською радою за
грудень 2002 року та січень 2003 року, на
якій стоїть штамп відділення
Державного казначейства України в
Монастирищенському районі від 31.01.2003
року «підлягає оплаті», яка підписана
сільським головою (позивачем) та
бухгалтером сільської ради, позивачеві
підлягає до виплати 640,96 грн., всього по
відомості підлягає до виплати 1098,80
грн., дана сума повністю перерахована
на особові рахунки працівників в
ощадбанку № 2972/022, платіжне доручення №
1 від 31.01.2003 року зі штампом відділення
Державного казначейства України в
Монастирищенському районі від 31.01.2003
року «Оплачено».

Крім того, відповідно до виписки з
рахунку № 3891, відкритого в ТВБВ № 10023/147
в с. Попудня на ім'я позивача за період з
01.11.2002 року по 31.12.2003 року, виданої
територіально відокремленим
безбалансовим відділенням № 10023/0134 ПАТ
«Державний ощадний банк України» на
цей рахунок позивача 05.02.2003 року
надійшла сума 604,96 грн., видаток від
19.02.2003 року, в цю суму увійшла
невиплачена заробітна плата за грудень
місяць 2002 року 281,84 грн., та заробітна
плата за січень 2003 року 323,12 грн. (а.с. 79).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на
Постанову Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
17.10.2013 року - залишити без задоволення.

Постанову Монастирищенського
районного суду Черкаської області від
17.10.2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.