Справа № 823/3194/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/7993/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Розваляєвої Т.С.; Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання протиправними дій
та скасування вимоги, що
переглядається за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
29 жовтня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області (Управління ПФ ) про визнання
протиправними дій та скасування
вимоги.

Зазначала, що оскаржуваною вимогою
позивача зобов'язано сплатити
заборгованість з єдиного внеску в
розмірі 1194,03 грн за перший квартал
2013 року.

Посилаючись на те, що є пенсіонером за
віком, а тому звільнена від сплати
єдиного податку, просила вимогу
Управління ПФ від 22 квітня 2013 року № 89
скасувати, а дії відповідача щодо
направлення її на примусове виконання
до державної виконавчої служби -
визнати протиправними.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Управління ПФ,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить
оскаржувані рішення скасувати, а у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку матеріалів справи та
оскаржуваних рішень судів в межах
доводів касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
фізичною особою - підприємцем та
отримує в Управлінні ПФ пенсію за
віком. 22 квітня 2013 року відповідач
виніс вимогу № 89, якою зобов'язано
ОСОБА_4 сплатити заборгованість з
єдиного внеску в розмірі 1194,03 грн за
перший квартал 2013 року. У серпні 2013 року
вимога передана до державної
виконавчої служби для примусового
виконання.

Також встановлено, що вимога не
надсилалась позивачу.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і апеляційний суд, виходили з того, що
дії з подання до примусового виконання
вимоги, яка не є узгодженою (оскільки не
направлялась платнику), є протиправним.
Крім того, суди зазначили, що сума
недоїмки, вказана у вимозі, уже була
предметом судового розгляду під час
вирішення справи про скасування іншої
вимоги Управління ПФ. Оскільки суд
дійшов висновку про її протиправність,
спірна вимога підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи, викладені в касаційній
скарзі, висновків судів не
спростовують.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач отримує пенсію за віком, що не
заперечується Управлінням ПФ.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України від 8 липня 2010
року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, є платниками єдиного
внеску.

Згідно з частиною четвертою цієї ж
статті особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З наведених норм вбачається, що
позивач, як особа, яка є пенсіонером за
віком, звільняється від сплати за себе
єдиного внеску.

Доводи касаційної скарги зводяться до
твердження про те, що позивач отримує
пільгову пенсію зі зниженням
пенсійного віку.

Вказані доводи не приймаються до уваги,
оскільки за правилами статті 9 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком, пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Таким чином, Закон не розрізняє такого
виду пенсії як пільгова. При цьому,
право на пільгове зниження пенсійного
віку пов'язується з отриманням пенсії
за віком.

Тому висновки судів про
обґрунтованість цього позову є
правильними, а доводи, викладені в
касаційній скарзі, зазначених
висновків не спростовують та не дають
підстав вважати судові рішення такими,
що ухвалені з порушеннями норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

Л.Т.Черпіцька