Справа № 802/4740/13-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/4740/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Попової Натаії Сергіївни,

представника позивача:
Бабійчук О.А.,

представника відповідача:
Артем"євої С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" до
Іллінецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про скасування податкової
вимоги,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" ( далі - ПАТ "Вінницягаз",
позивач) до Іллінецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області ( далі - Іллінецька
ОДПІ, відповідач) про скасування
податкової вимоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.07.2013
року податковим органом сформовано та
пред'явлено товариству податкову
вимогу № 488-19 про сплату податкового
боргу за узгодженим податковим
зобов'язанням з авансових внесків з
податку на прибуток приватних
підприємств в сумі 69380,00 грн. На думку
позивача, зазначена вимога підлягає
скасуванню, оскільки позивач не
отримав оподаткованого прибутку у І
кварталі 2013 року, а тому у нього
відсутній обов'язок сплачувати
авансові платежі у ІІ - ІV кварталах 2013
року. За таких обставин позивач
звернувся до суду з позовом та просив
скасувати вищезазначену вимогу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги та просила суд задовольнити
адміністративний позов з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача щодо
заявлених позовних вимог заперечувала
та просила суд відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
вивчивши доводи адміністративного
позову та дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, суд дійшов висновку
про наявність достатніх підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 11.02.2013 року ПАТ
"Вінницягаз" подано до Іллінецької ОДПІ
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємства за 2012 рік, в
рядку 07 "об'єкт оподаткування від усіх
видів діяльності" якої вказано -
137324596,00 грн. В свою чергу, у рядку 33
"загальна сума нарахованого до спати
податку на прибуток за звітній
(податковий) рік" цієї ж декларації
вказано 12236155,00 грн. та в рядку 34
"авансовий внесок (1/12 нарахованої до
сплати загальної суми податку на
прибуток за звітній (податковий) рік),
що підлягатиме сплаті щомісяця у
березні-грудні 2013 року та січні - лютому
2014 року,) визначено - 1019680 грн. (том 1, а.с.
8-9).

На підставі поданої декларації
товариство щомісяця протягом січня -
березня 2013 року сплачувало авансові
платежі з податку на прибуток.

Вважаючи, що за результатами роботи у 1
кварталі 2013 року ПАТ " Вінницягаз "
також мало прибуток, Іллінецькою ОДПІ
проводилися щомісячні нарахування
авансових внесків з податку на
прибуток у картках особових рахунків
платника податків, а в подальшому було
складено і направлено платнику
податків податкову вимогу № 488-19 від
08.07.2013 року, якою визначено суму
податкового боргу у розмірі 69380,00 грн.

Не погоджуючись з такою вимогою,
позивач у порядку адміністративного
оскарження звернувся до Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області та Міністерства доходів і
зборів України зі скаргами.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи та
підтверджується поясненнями сторін в
судовому засіданні, в задоволенні
вищезазначених скарг позивачу було
відмовлено (том 1, а.с. 16-17).

За таких обставин, задля захисту своїх
прав та інтересів позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
керується наступним.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до п. 154.8 ст. 154 ПК
України, звільняється від
оподаткування прибуток підприємств
паливно-енергетичного комплексу в
межах фактичних витрат, що не
перевищують загальну річну суму
передбачених інвестиційними
програмами, схваленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики на
капітальні вкладення з будівництва
(реконструкції, модернізації)
міждержавних, магістральних та
розподільчих (локальних) електричних
мереж, електричних станцій,
теплоелектроцентралей, магістральних
газопроводів, газорозподільних мереж,
підземних сховищ газу та встановлення
лічильників газу населенню, у тому
числі сум, спрямованих на повернення
кредитів, які використані для
фінансування вищезазначених цілей.

Судом встановлено, що згідно поданої
11.02.2013 року податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 2012
рік, оподатковуваний прибуток ПАТ
"Вінницягаз" склав 137324596,00 грн.,
відповідно, податок на прибуток - 12236155,00
грн. Таким чином, ПАТ "Вінницягаз" в І
кварталі 2013 року був платником
авансового платежу з цього податку та
протягом січня-березня 2013 року
сплачував авансові платежі з податку
на прибуток.

В подальшому, як вбачається із
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства за І квартал 2013
року, за підсумками І кварталу 2013 року
позивач не отримав оподаткований
прибуток, про що зазначив у декларації
(том 1,а. с. 10-11).

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, ПАТ
"Вінницягаз" є підприємством
паливно-енергетичного комплексу та має
пільги щодо сплати податкових
зобов'язань по податку на прибуток.

Так, від'ємний оподаткований прибуток
виник за рахунок пільги щодо
звільнення від оподаткування прибутку
підприємств енергетичної галузі в
межах витрат, передбачених
інвестиційними програмами, відповідно
до п. 154.8 ст. 154 ПК України.

Крім того, позивачем до матеріалів
адміністративної справи надано лист
№03/2-26-1460 від 28.05.2013 року, надісланий до
Вінницької ОДПІ, в якому підприємство
повідомило відповідача про припинення
нарахування авансових внесків
починаючи з ІІ кварталу 2013 року та про
те, що в подальшому податкові
зобов'язання позивач буде визначати на
підставі податкової декларації за
підсумками першого півріччя, трьох
кварталів та за рік. При цьому, в
матеріалах справи відсутня відповідь
відповідача на вказаний лист чи
заперечення на вказані у ньому
обставини.

Також, з матеріалів справи видно, що
станом на 01.07.2013 року головним
підприємством "Вінницягаз" з
Вінницькою ОДПІ проведено звірку
розрахунків за період з 01.01.2013 року по
01.07.2013 року по податку на прибуток з
урахуванням даних декларації по
прибутку за І квартал 2013 року, що
підтверджується актом звірки №3812-20 від
04.07.2013 року (том 1, а. с. 15) , в якому
зазначено, що у підприємства рахується
переплата по сплаті податку на
прибуток в сумі 4157296,31 грн.

Крім того, судом встановлено, що у 2013
році ПАТ "Вінницягаз" виконувало
інвестиційну програму, на виконання
якої підприємством понесені витрати в
сумі 116800,50 грн., що підтверджується
наданими позивачем до суду копією
постанови НКРЕ №1649 від 20.12.2012 року, №277
від 21.03.2013 року про схвалення
інвестиційних програм ПАТ "Вінницягаз"
на 2013 рік та копіями звітів щодо
виконання інвестиційної програми на 2013
рік (а.с. 50, 53, 59-111). Також, виконання
інвестиційної програми за 1-й квартал
2013 року підтверджується наданими до
суду документами, які підтверджують
оплату та виконання робіт по
інвестиційній програмі, податковими та
видатковими накладними, виписками з
банку, актами здачі-приймання
виконаних робіт (надання послуг) (том 1
а.с. 120 - 250, том 2 а.с. 1-29).

Враховуючи зазначене, відповідно до
п.154.8 ст.154 ПК України, позивач, як
підприємство паливно-енергетичного
комплексу та виконавець інвестиційної
програми, звільняється від
оподаткування прибутку підприємства,
про що позивачем зазначено у рядку 09 ПЗ
"Прибуток, звільнений від
оподаткування або збиток від
діяльності, прибуток від якої
звільняється від оподаткування"
податкової декларації за І квартал 2013
року.

Крім того, у рядку 14 "Податок на
прибуток, звітний (податковий) період
(рядок 11+ рядок 12 - рядок 13)" декларації
за І квартал 2013 року ПАТ "Вінницягаз"
задекларовано від'ємне значення - 2 740 466
грн., яке виникло внаслідок понесення
позивачем витрат на виконання
інвестиційної програми, що свідчить
про відсутність податкових зобов'язань
з податку на прибуток у звітному
періоді.

Зазначене також підтверджується
розрахунком податкових зобов'язань
щодо сплати консолідованого податку на
прибуток за 1 квартал 2013 року (том 1, а. с.
12-13) по відокремлених підрозділах, який
був поданий відповідачу, згідно з яким
податок на прибуток платника
консолідованого податку на прибуток за
звітний (податковий) період (р. 03
Розрахунку) та податок на прибуток
відокремленого підрозділу платника
консолідованого податку на прибуток за
звітний (податковий) період (р. 04
Розрахунку) склав 0,00 грн.

Таким чином, враховуючи відсутність
оподатковуваного прибутку у І
кварталі 2013 року, у позивача відсутній
обов'язок сплачувати авансові платежі
у ІІ - ІV кварталах 2013 року. Однак,
всупереч встановленим нормам,
податковим органом сформовано
податкову вимогу № 488-19 від 08.07.2013 року,
якою визначено податкове зобов'язання
зі сплати авансового внеску, а тому
така вимога є протиправною та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що позов обґрунтований в
повній мірі, відтак підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати податкову вимогу
Іллінецької об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № 488 - 19 від 08.07.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" ( ) понесені судові витрати ( судовий
збір ) в сумі 1720,50 грн. ( одна тисяча
сімсот двадцять гривень 50 коп. ).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна