Справа № 421/5436/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мазка Н.Б.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
справа №421/5436/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В., Яманко В.Г.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту

населення Первомайської міської ради
Луганської

області

на постанову
Первомайського міського суду
Луганської області

від 11
березня 2014 року

по адміністративній справі №
421/5436/13-а (суддя Мазка Н.Б.)

за позовом
ОСОБА_2

до
Управління праці та соціального
захисту

населення Первомайської міської ради
Луганської

області

про
поновлення строку звернення до суду,
визнання

неправомірними дій щодо відмови в
перерахунку

та
виплати допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі позивач) 19 грудня 2013 року
звернулась до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Луганської області
(надалі управління, відповідач у
справі) про поновлення пропущеного
строку для звернення до суду, визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови в перерахунку та виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
зобов'язання управління здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років на відповідний період з
17 березня 2011 року по 31 січня 2014 року, з
урахуванням проведених виплат (арк.
справи 2-6).

Постановою Первомайського міського
суду Луганської області від 11 березня
2014 року задоволені вищенаведені
позовні вимоги, внаслідок чого,
поновлено позивачу строк звернення до
суду з адміністративним позовом,
визнані неправомірними дії
відповідача щодо відмови ОСОБА_2 в
перерахунку та виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, зобов'язано
управління здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
останньою трирічного віку, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років за період з 17
березня 2011 року по 31 січня 2014 року з
урахуванням проведених виплат (арк.
справи 33).

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог (арк. справи
35-36).

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи позивач є матір'ю дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку управління з 17 березня 2011 року,
щомісячно отримує допомогу по догляду
за дитиною згідно Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» у
розмірі 130 грн. як застрахована особа,
що підтверджується повідомленням
управління від 11 грудня 2013 року (арк.
справи 10, 13, 14). Позивач є застрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
страхування, що підтверджується
наказом Торгівельно-технічного центру
«Омега» № 6 К від 17 березня 2011 року та
копією трудової книжки (арк. справи 15,
16-17).

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-III, який поширював свою дію
на застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240 передбачено, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-III виключено
статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Як правильно зазначив суд
першої інстанції новий акт уряду на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод. За положеннями частини третьої
статті 46 Конституції України, пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
визначені Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» від 5
жовтня 2000 року № 2017-3.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з березня 2011 року
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для
суду відповідно до статті 244-2 КАС
України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 162, 167, 184, 195, 197, 198,
199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Первомайської міської ради Луганської
області на постанову Первомайського
міського суду Луганської області від 11
березня 2014 року по адміністративній
справі № 421/5436/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 11 березня
2014 року по адміністративній справі №
421/5436/13-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 14
квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Р.Ф. Ханова

Судді
А.В. Гайдар

В.Г. Яманко