Справа № 668/10318/13-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 668/10318/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Гаврилов Д.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Жука С.І.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 22 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
комунальної власності Херсонської
міської ради і виконавчого комітету
Херсонської міської ради, за участю
третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
скасування рішення та свідоцтва про
право власності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління комунальної власності
Херсонської міської ради і виконавчого
комітету Херсонської міської ради, за
участю третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
скасування розпорядження фонду
комунального майна м. Херсона
Херсонської міської ради від 31 січня 2003
року № 13607-ж та свідоцтва про право
власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1 від 31 січня 2003 року № 13607.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 фактично
обґрунтував порушенням спірними
документами свого права
власності/користування зазначеною
квартирою.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 22 січня 2014 року було
поновлено позивачу строки звернення з
даним позовом до адміністративного
суду. В задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати вищенаведену постанову, як
таку, що прийнята з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з того, що у
задоволенні даного позову необхідно
відмовити у повному обсязі, а також
того, що існує така окрема процесуальна
дія, як поновлення строку звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням фонду комунального
майна м. Херсона Херсонської міської
ради від 31 січня 2003 року № 13607-ж було
передано ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 /а.с.
15/.

Рішенням місцевого суду
Комсомольського району м. Херсону від 16
серпня 2002 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 11 листопада 2002 року,
договір від 9 жовтня 1997 року, щодо
придбання позивачем квартири АДРЕСА_1
було визнано недійсним та визнано
право користування зазначеною
квартирою за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 /а.с. 29-30/.

Зазначені обставини позивачем не
заперечуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Отже, на час прийняття спірного рішення
про передачу зазначеної квартири у
приватну власність третій особі у
позивача не малось на неї (квартиру)
будь-яких прав. Тобто, відповідач своїм
спірним рішенням не міг порушити прав
позивача, які необхідно захищати, у
зв'язку з їх (прав) відсутністю.

Окрім того, ст. 396 ЦК України
передбачено, що особа, яка має речове
право на чуже майно, має право на захист
цього права, у тому числі і від власника
майна, відповідно до положень глави 29
цього Кодексу.

Таким чином, право володіння чужим
майном захищається в тому же порядку,
що і право власності.

Частинами 1, 2 ст. 393 ЦК України
передбачено, що правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Згідно висновку Верховного суду
України за вищенаведеною нормою
Закону, який викладений в постанові від
12 червня 2007 року (справа 21-173во07), такий
спосіб захисту порушеного права, як
визнання незаконним акта суб'єкта
владних повноважень, не є
універсальним і його застосування
можливе у двох випадках: коли може бути
відновлено те становище, яке існувало
до видання акта, або коли за
відсутності цієї можливості вимога про
визнання незаконним акта суб'єкта
владних повноважень поєднана з вимогою
про відшкодування майнової та
моральної шкоди. Відновлення
становища, яке існувало до прийняття
спірного рішення, якщо майно було
відчужено іншій особі, не можливо. Якщо,
відновлення становища, яке існувало до
прийняття спірного рішення неможливо і
вимоги про скасування рішення суб'єкта
владних повноважень не поєднано з
вимогами про відшкодуванням майнової
та моральної шкоди у задоволенні
позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Вищенаведена правова позиція
застосована у справі Вищого
адміністративного суду України
К/9991/90069/11 /ухвала від 4 грудня 2012 року/.

Таким чином, у відповідності до
сталої практики суду касаційної
інстанції, у справах даної категорії
визначальною обставиною є наявність чи
відсутність можливості відновлення
становища яке існувало до прийняття
спірного акту суб'єкта владних
повноважень.

Згідно витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно від 11
грудня 2013 року, право власності на
вищенаведену квартиру зареєстровано
за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 /а.с. 201/.

З урахуванням того, що відновлення того
становища, яке існувало до прийняття
спірного рішення, неможливе у зв'язку з
набуттям права власності на зазначену
квартиру третіми особами та вимоги про
визнання незаконними і скасування
спірного рішення не поєднані з
вимогами про відшкодуванням майнової
та моральної шкоди, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність
необхідності скасування спірного
рішення.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

При цьому, обов'язковою ознакою
рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень є створення ними
юридичних наслідків у формі прав чи
обов'язків.

Свідоцтво про право власності такими
властивостями не володіє, тобто не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні вищенаведеної норми
Закону.

Окрім того, діючим законодавством не
передбачено такої процесуальної дії,
як поновлення строку звернення до
адміністративного суду.

Пунктом 1 ст. 201 КАС України передбачено,
що підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно по суті вирішив дану справу,
однак з помилковим застосуванням норм
процесуального права, внаслідок чого
його постанова підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 17, 195, 196, 198, 201, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 22 січня 2014 року
змінити, виклавши її резолютивну
частину в наступній редакції:
«Провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління комунальної
власності Херсонської міської ради і
виконавчого комітету Херсонської
міської ради, за участю третіх осіб
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про скасування рішення
та свідоцтва про право власності в
частині позовних вимог щодо скасування
свідоцтва про право власності ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 від 31 січня
2003 року № 13607 - закрити. В задоволенні
позову ОСОБА_1 до управління
комунальної власності Херсонської
міської ради і виконавчого комітету
Херсонської міської ради, за участю
третіх осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
скасування розпорядження фонду
комунального майна м. Херсона
Херсонської міської ради від 31 січня 2003
року № 13607-ж - відмовити у повному
обсязі». В іншій частині постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона від 22 січня 2014 року - залишити
без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Постанова у повному обсязі
виготовлена 14 квітня 2014 року

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Ю.В. Яковлев/

/С.І. Жук/