Справа № 461/12648/13-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа № 876/1607/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Багрія В.М., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового засідання:
Волошин М.М.

позивача:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

представника позивача:
ОСОБА_3

третьої особи:
ОСОБА_4

представника третьої особи:
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
28 січня 2014 року про залишення позовної
заяви без розгляду за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Львівської міської
Ради треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_4 про визнання
протиправними дій та скасування ухвал
міської ради, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року позивачі звернулися з
позовом в суд до Львівської міської
Ради, третіх осіб - ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_4 про визнання
протиправних дій та зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 28.01.2014 р. у зазначеній справі
позовну заяву було залишено без
розгляду, у зв'язку з пропуском
процесуального строку звернення до
суду. Судове рішення мотивоване тим, що
позивач про оскаржувані ухвали
Львівської міської ради, які були
прийняті у 2003 та 2004 році, було відомо з
2009 року, а позов до Галицького
районного суду пред'явлено лише 18.10.2013
р., а підстави для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними
судом не встановлено.

Не погоджуючись із даною постановою, її
оскаржили позивачі. Апеляційну скаргу
мотивують тим, що основною позовною
вимогою у даному позову є визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у розгляді заяви про
скасування ухвали Львівської міської
ради №731 від 10.07.2003 р. «Про передачу
громадянам у приватну власність,
спільну сумісну власність та оренду
земельних ділянок у м. Львові» та
ухвали Львівської міської ради №1974 від
16.12.2004 р. «Про внесення змін до ухвали
міської ради від 10.03.2003 р. №731 та
скасування ухвали міської ради від
15.02.1996 р. №289», тому просять апеляційну
скаргу задовольнити та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

У письмовому запереченні треті особи
просять апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
ОСОБА_1, представника позивачів, які
підтримали апеляційну скаргу, третю
особу ОСОБА_4, його представника, які
просили відхилити апеляційну скаргу, а
ухвалу залишити без змін, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суд першої
інстанції виходив з того, що
позивачами про оскаржувані ухвали
Львівської міської ради, які були
прийняті у 2003 та 2004 році, було відомо з
2009 року, а позов до Галицького
районного суду пред'явлено лише 18.10.2013
р., підстави для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними
судом не встановлено.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його неправильним, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі звернулися з вимогою до
Львівської міської ради про скасування
ухвали Львівської міської ради від
10.07.2003 р. №731 «Про передачу громадянам у
приватну власність, спільну сумісну
власність та оренду земельних ділянок
у м.Львові» та ухвали Львівської
міської ради від 16.12.2004 р. №1974 «Про
внесення змін до ухвали міської ради
від 10.03.2003 р. №731 та скасування ухвали
міської ради від 15.02.1996 р. №289»., на яку
отримали відмову 21.04.2013 р., тому при
зверненні до суду 18.10.2013 р. встановлений
ч.2 ст.99 КАС України шестимісячний строк
пропущений не був.

Стаття 55 Конституції гарантує кожному
право на захист своїх прав і свобод у
суді, а також на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Законом визначено строки звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом з метою
досягнення юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними. Дотримання строку
звернення з адміністративним позовом є
однією з умов для реалізації права на
позов у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Також
цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції чинній на момент
постановлення ухвали)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції формально підійшов до
вирішення питання щодо пропущення чи
непропущення позивачем строку
звернення до суду, не надавши при цьому
жодної оцінки зазначеним вище доводам
позивача з цього питання, хоч був
зобов'язаний перевірити доводи
позивача, а лише вказав в оскаржуваній
ухвалі, що підтверджуючих доказів
поважності пропуску строку на
звернення до адміністративного суду
позивач не надав і матеріали позову
таких не містять.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відсутність поважних
причин пропуску ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7
строку звернення до суду з даним
позовом є передчасним та
необґрунтованим, що суперечить вимогам
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа, тому її слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7
задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 28 січня 2014 року про
залишення позовної заяви без розгляду
у справі № 461/12648//13-а скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.М.Багрій

Д.М.Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 08.04.2014
р.