Справа № 813/1432/14
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/1432/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді -
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Іванейко Я.Я.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит плюс» про
стягнення заборгованості, -
24 лютого 2014 року на розгляд Львівського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до товариства з
обмеженою відповідальністю «Фаворит
плюс» про стягнення заборгованості в
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
заборгованість відповідача виникла
внаслідок несплати податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 6119,22 грн.
та податку на додану вартість в сумі
738,64 грн. Заборгованість
підтверджується податковими
повідомленнями-рішеннями, корінцем
податкової вимоги, довідкою про
заборгованість, зворотнім боком
облікової картки платника.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити.
Відповідач не забезпечив участі свого
представника в судовому засіданні,
хоча про час та дату його проведення
належним чином повідомлений;
заперечення проти позову не подав.
Конверт з повісткою повернувся до суду
з відміткою пошти «за закінченням
терміну зберігання». Адресою
відповідача, зазначеною у позовній
заяві, є вул. Липинського, 5/28, м. Львів.
Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Як наголошує у своїх рішеннях
Європейський суд з прав людини,
відповідач як сторона, яка задіяна в
ході судового розгляду, зобов'язана
добросовісно користуватися належними
їй процесуальними правами та неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.
Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні судом питання щодо його прав
та обов'язків має право на судовий
розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005 року у справі «Смірнова проти
Суд, враховуючи неявку відповідача без
поважних причин, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
проведення судового засідання, вважає
за можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.
Дослідивши надані суду докази в межах
заявлених вимог, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фаворит плюс» узято
на облік в органах ДПС 26.01.1996 року за №
29.06.2010 року позивачем прийнято
податкове повідомлення - рішення форми
штрафу відповідачу у розмірі 10%
узгодженої суми податкового
зобов'язання, сплаченого із затримкою в
розмірі 69,80 грн. за платежем податок на
26.08.2010 року позивачем на підставі акта
перевірки № 1222/357/15-2/23951123 від 17.08.2010 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /0/20133, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість в сумі 170 грн., у тому числі за
основним платежем 0 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 170 грн.

03.11.2010 року позивачем на підставі акта
перевірки № 1677/520/15-2/23951123 від 01.11.2010 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /0/25857, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість в сумі 170 грн., у тому числі за
основним платежем 0 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 170 грн.

09.08.2011 року позивачем на підставі акта
перевірки № 1408/127/15-2/23951123 від 05.08.2011 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /19675, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість в сумі 170 грн., у тому числі за
основним платежем 0 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 170 грн.

09.08.2011 року позивачем на підставі акта
перевірки № 1408/23/15-2/23951123 від 05.08.2011 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /19676, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на додану
вартість в сумі 170 грн., у тому числі за
основним платежем 0 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 170 грн.

10.08.2011 року позивачем на підставі акта
перевірки № 1600/180/15-1 від 10.08.2011 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /20110, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 1020 грн., у
тому числі за основним платежем 0 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 1020
грн.

25.08.2011 року позивачем на підставі акта
перевірки № 2151/504/15-1 від 25.08.2011 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /21824, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 1020 грн., у
тому числі за основним платежем 0 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 1020
грн.

30.11.2011 року позивачем на підставі акта
перевірки № 3169/948/15-1 від 30.11.2011 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /3149, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 1020 грн., у
тому числі за основним платежем 0 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 1020
грн.

04.07.2012 року позивачем на підставі акта
перевірки № 583/15-1 від 04.07.2012 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /10046, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 1020 грн., у
тому числі за основним платежем 0 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 1020
грн.

04.10.2012 року позивачем на підставі акта
перевірки № 901/15-1 від 04.10.2012 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /16280, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 1020 грн., у
тому числі за основним платежем 0 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 1020
грн.

13.12.2012 року позивачем на підставі акта
перевірки № 1111/15-1 від 10.12.2012 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми «Р» № /21362, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
відповідача з податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 1020 грн., у
тому числі за основним платежем 0 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 1020
грн.

26.08.2010 року позивачем виставлено
відповідачу другу податкову вимогу
форми «Ю2» № 2/778, відповідно до якої
загальна сума податкового боргу
відповідача станом на 26.08.2010 року
становить 65,77 грн.

Заборгованість відповідача зі сплати
податку на додану вартість та податку
на прибуток приватних підприємств
станом на 22.10.2013 становить 6857,86 грн., що
підтверджується довідкою позивача (а.
с. 6), а також зворотнім боком облікової
картки платника.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Згідно з п. п. 16.1.3. п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно з п. п. 20.1.18. п. 20.1. ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно з п. 31.1. ст. 31 ПК України строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно зі ст. 36 ПК України податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1. ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1. ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч наведеним нормам чинного
законодавства, платник податків не
вжив жодних заходів для погашення
податкового зобов'язання.

Стосовно податкових
повідомлень-рішень № /0/15078 від
29.06.2010 року на суму 69,80 грн., № /0/20133
від 26.08.2010 року на суму 170 грн. та №
/0/25857 від 03.11.2010 року на суму 170 грн.
Суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 102 Податкового
кодексу України контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі подання платником податку
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації контролюючий орган має
право визначити суму податкових
зобов'язань за такою податковою
декларацією протягом 1095 днів з дня
подання уточнюючого розрахунку.

У разі якщо грошове зобов'язання
нараховане контролюючим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалам справи, що позивачем
пропущено встановлений статтею 102
Податкового кодексу України строк для
звернення до суду з позовом про
стягнення податкового боргу
відповідача (1095 календарних днів з дня
виникнення податкового боргу), який
виник на підставі згаданих податкових
повідомлень-рішень. З огляду на
наведене Суд дійшов висновку, що у
задоволенні адміністративного позову
в частині стягнення податкового боргу,
який виник на підставі податкових
повідомлень-рішень № /0/15078 від
29.06.2010 року на суму 69,80 грн., № /0/20133
від 26.08.2010 року на суму 170 грн. та №
/0/25857 від 03.11.2010 року на суму 170 грн.
слід відмовити.

Заборгованість відповідача у розмірі
6448,06 грн. є узгодженою, підтверджується
податковими повідомленнями-рішеннями,
зворотнім боком облікової картки
платника та підлягає стягненню.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. ст. 49, 70 КАС України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Беручи до уваги те, що відповідачем
суму податкової заборгованості в
розмірі 6448,06 грн. не сплачено, суд
вважає адміністративний позов в цій
частині обґрунтованими та такими, що
підлягає до задоволення. У задоволенні
іншої частини адміністративного
позову слід відмовити.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит плюс» (вул.
Липинського, 5/28, м. Львів, ) в дохід державного бюджету борг в
розмірі 6448 (шість тисяч чотириста сорок
вісім) грн. 06 коп.

3. У задоволенні іншої частини
адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС
України.

Повний текст постанови складено та
підписано 16 квітня 2014 року.

Суддя
Качур Р.П.