Справа № 236/2573/13-а
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткачов О.М.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
справа №236/2573/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:судді-доповідача Ляшенка Д.В.,
суддів Ястребової Л.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на постанову Краснолиманського
міського суду Донецької області від 12
березня 2014 р. у справі № 236/2573/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Красний
Лиман Донецької області про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Красний
Лиман Донецької області, в якому просив
суд визнати протиправною
бездіяльність територіального органу
Пенсійного фонду України щодо відмови
у здійсненні перерахунку розміру
державної пенсії відповідно до п.1 ч.1
ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі не менше як 200%
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
державної пенсії, починаючи з 06.12.2012
року, та стягнути з відповідача
недораховані пенсійні виплати.

Постановою суду першої інстанції у
задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним у задоволенні
апеляційної скарги відмовити з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, інваліда
війни ІІ групи, що підтверджено
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
15.02.2013 року, в зв'язку з чим отримує
пенсію, призначену у відповідності до
Закону, що не заперечується
відповідачем.

В травні 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії згідно з вимогами ст.ст. 50,54,67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповіддю Управління від 21.05.2013 року
№ 23/Ш-10-01-15 позивачу було відмовлено

у перерахунку пенсії, з посиланням на
те, що обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв*язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, а саме постановою КМУ «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від
23.11.2011 року.

З наданого відповідачем заперечення
вбачається, що з листопада 2011 року
виплати пенсій особам, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
почали здійснюватись відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та постанови КМУ № 745
від 06.07.2011 р., а з 01.01.2012 р. і по теперішній
час - на підставі Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012рік»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013рік» та постанови КМУ №1210
від 23.11.2011 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету.

Статтею 95 Конституції України,
визначено, що виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» встановлено, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання зазначеного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року за № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набула
чинності з 23.07.2011 року. Зазначеною
постановою установлено розміри
додаткової пенсії відповідним
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційність наведеного права
Кабінету Міністрів України
визначеного Законом України «Про
Державний бюджет на 2011 рік» щодо
визначення розміру та порядку
здійснення соціальних виплат
підтверджено рішенням Конституційного
Суду України у справі № 1-42/2011 від 26
грудня 2011 року № 20-рп/2011 в якому
зазначено, що відповідає Конституції
України (є конституційним), пункт 4
розділу VII «;Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857-
VI з наступними змінами.

Згідно з Прикінцевими положеннями
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» у 2012 році норми і
положення статті 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання зазначеного Закону
прийнята постанова Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року за № З-рп/2012
визначено, що згідно статті 96, пунктів
2, 3, 6 статті 116 Конституції України
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» у 2013 році норми і
положення статті 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Під час вирішення справ про соціальний
захист громадян суди керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 12 березня 2014 р. у
справі № 236/2573/13-а - залишити без
задоволення, постанову суду - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Суддя - доповідач
Д.В. Ляшенко

Судді
Л.В. Ястребова

С.Ю. Чумак