Справа № 808/1710/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/1710/14

28 березня 2014 року 14год. 36хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Круть В.В.,
Дамітрова Н.Н.

відповідача: представник Попович Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго"

до Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови від 25.02.2014р. №42048294 ,
-ВСТАНОВИВ :

Позивач - Відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго" -
звернувся до суду з позовом до
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, в якому
просив:

- визнати дії Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції щодо прийняття постанови від
25.02.2014 року №42048294 про стягнення з
боржника виконавчого збору
неправомірними;

- скасувати постанову
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції від 25.02.2014
року №42048294 про стягнення з боржника
виконавчого збору.

Представник позивача в судовому
засіданні в обґрунтування
адміністративного позову зазначив, що
14.02.2014 державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42048294 та надано строк
для добровільного виконання до 21.02.2014
року. Вказану постанову позивач
отримав 18.02.2014 року. А відтак,
семиденний строк для добровільного
виконання закінчується 25.02.2014. 19.02.2014
позивач звернувся до суду з заявою про
розстрочку виконання рішення. 26.02.2014
позивачем сплачено суму боргу за один
місяць. 26.02.2014 позивач звернувся до
відповідача з заявою про відкладення
провадження виконавчих дій. А відтак
позивач вважає, що відповідачем
протиправно 25.02.2014 винесено постанову
про стягнення виконавчого збору.
Просить адміністративний позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечував в повному обсязі та
пояснив, що дії державного виконавця
щодо прийняття постанови про стягнення
з боржника виконавчого збору є
правомірними. Позивач, отримавши
постанову про відкриття виконавчого
провадження, мав право звернутись до
державної виконавчої служби із заявою
про відкладення виконавчих дій та
надання додаткового строку для
добровільного виконання постанови,
проте із такою завою в порядку статті 35
Закону України "Про виконавче
провадження" позивач звернувся лише
26.02.2014, тобто, після закінчення строку,
наданого для добровільного виконання
виконавчого листа. Просить відмовити у
задоволенні позову повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні представників сторін,
дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Суд виходив з наступного.

Державним виконавцем
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції винесено
постанову від 14.02.2014 про відкриття
виконавчого провадження ВП № 42048294 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-3336/09/0870 виданого 08.04.2013 року
Запорізьким окружним адміністративним
судом (а.с. 9, 48). Вказаною постановою
боржнику надано строк для
добровільного виконання до 21.02.2014 року.

Постанову про відкриття виконавчого
провадження позивач отримав 18.02.2014, що
підтверджується штампом про
реєстрацію вхідної кореспонденції на
супровідному листі (а.с.10), написом
представника позивача (а.с.50), та
сторонами не заперечується.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Таким чином, державним виконавцем
виконавче провадження відкрито у
відповідності до норм Закону України
"Про виконавче провадження", надано
строк для самостійного виконання
рішення - сім днів з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, як того вимагає ч. 2 ст. 25
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Частина 1 ст. 28 Закону передбачає, що у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

А відтак, вказані норми Закону України
"Про виконавче провадження" однозначно
визначають, що виконавчий збір
стягується з боржника постановою
державного виконавця у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання - до семи днів з моменту
винесення (а не отримання боржником)
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Поряд з обумовленим, частиною 1 ст. 35
Закону України "Про виконавче
провадження" надано право боржнику
звернутися з заявою про відкладення
виконавчих дій у випадку несвоєчасного
одержання документів виконавчого
провадження.

Зважаючи, що постановою про відкриття
виконавчого провадження боржнику
(позивачу в даній справі) надано строк
для самостійного виконання рішення до
21.02.2014, вказану постанову позивач
отримав 18.02.2014, тому суд приходить до
висновку, що позивач в період з 18.02.2014 по
21.02.2014 не був позбавлений можливості
звернутися з заявою про відкладення
виконавчих дій (у зв'язку з
несвоєчасним одержанням документів
виконавчого провадження або наявністю
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій). З такою заявою позивач
звернувся до відповідача лише 26.02.2014
(а.с.15).

А відтак, державний виконавець, не
отримавши в строк, наданий для
самостійного виконання рішення суду
(до 21.02.2014), документального
підтвердження повного виконання
рішення чи заяви про відкладення
виконавчих дій, правомірно виніс
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору (як того вимагає ст. 28
Закону).

Щодо покликання позивача на передчасне
винесення відповідачем постанови про
стягнення виконавчого збору, оскільки
строк для самостійного виконання
рішення суду мав закінчитися лише
25.02.2014, суд зазначає, що стаття 25 Закону
України однозначно визначає, що строк
для самостійного виконання рішення
обчислюється з дати винесення
постанови, а не з дати її отримання
боржником.

Покликання позивача на розстрочення
судом виконання судового рішення не є
підставою для скасування постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору, оскільки позивач повідомив
відповідача про звернення до суду з
заявою про розстрочення виконання
судового рішення вже після винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору.

З наведеного вбачається, що державний
виконавець при винесенні оскаржуваної
постанови діяв в межах наданих йому
повноважень та з дотриманням вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", постанова від 25.05.2014 №
42048294 про стягнення з боржника
виконавчого збору - є правомірною.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька