Справа № 2а-385/11/1533
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/25913/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Южного міського суду
Одеської області від 16 травня 2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Южне Одеської області про визнання
дій незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

21 квітня 2011 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Южне Одеської області.
Просила визнати незаконними дії
відповідача у частині відмови в
проведенні перерахунку пенсії;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок державної та додаткової
пенсії, призначених відповідно до
статей 49, 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з 12 січня
2005 року по дату ухвалення рішення.

Ухвалою Южного міського суду Одеської
області від 16 травня 2011 року позовні
вимоги за період з 12 січня 2005 року по 21
жовтня 2010 року залишені без розгляду в
зв'язку з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Постановою Южного міського суду
Одеської області від 16 травня 2011 року
решта позовних вимог задоволена:
визнано дії відповідача незаконними;
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу пенсії
відповідно до ст. 49,50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
21 жовтня 2010 року по 16 травня 2011 року.

Ухвалами Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року ухвала Южного міського суду
Одеської області від 16 травня 2011 року
та постанова Южного міського суду
Одеської області від 16 травня 2011 року,
відповідно, залишені без змін.

Не погоджуючись з постановою Южного
міського суду Одеської області від 16
травня 2011 року та ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 квітня 2013 року, позивач
звернулася з касаційною скаргою на них.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції у межах
касаційної скарги.

Судами встановлено, що позивач є
інвалідом ІІ групи захворювання, яке
пов'язане з наслідками по ліквідації
аварії на ЧАЕС, і має право на виплату
державної та додаткової пенсії
відповідно до статей 50, 54 Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Приймаючи оскаржувані рішення, суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, що обчислення
пенсій, виходячи з розміру,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України, є порушенням засад
пріоритету законів над підзаконними
актами, а тому при розрахунку державної
та додаткової пенсій, передбачених
статтями 49,50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», який
набрав чинності з 01 січня 2008 року,
внесено зміни до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»:

текст статті 50 Закону викладено у такій
редакції: «Особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи -
30 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність»;

текст статті 54 Закону викладено у такій
редакції: «У всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:
по I групі інвалідності - 220 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження: по I групі інвалідності - 160
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; по II
групі інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою: по I групі
інвалідності - 130 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;
дітям-інвалідам - 70 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційним положення пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Відповідно до частин 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Враховуючи викладене, суди дійшли
правильного висновку, що перерахунок
пенсії необхідно здійснити відповідно
до статі 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку не нижче
8 мінімальних пенсій за віком,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно вимог
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку 75% від
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 21 жовтня 2010
року по 16 травня 2011 року.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судом першої та
апеляційної інстанцій порушені норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, та керуючись
статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Южного
міського суду Одеської області від 16
травня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: