Справа № 826/3077/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3077/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тріон» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14 травня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тріон» до
Кабінету Міністрів України, 3-ті особи:
Міністерство надзвичайних ситуацій
України, Державну інспекцію
техногенної інспекції, Державне
підприємство «Українські спеціальні
системи зв'язку» про скасування
розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Кабінету
Міністрів України у якому просив
скасувати розпорядження № 647 від 10.09.2012
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
травня 2013 року в задоволені позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 14.05.2013 року та
прийняте нове рішення, яким
задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ТОВ «Тріон» - залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
травня 2013 року - залишити без змін,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, 10.09.2012 року КМ України було
винесено розпорядження №647-р від 10.09.2012
р. «Про передачу нерухомого майна до
сфери управління Державної інспекції
техногенної безпеки», яким було
передано Будівлю №26 із сфери
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій до сфери управління Державної
інспекції техногенної безпеки.

Вважаючи, що відповідачем були
порушені права та інтереси позивача,
останній оскаржив розпорядження №647-р
від 10.09.2012 р. «Про передачу нерухомого
майна до сфери управління Державної
інспекції техногенної безпеки»
відповідача в судовому порядку.

Окружний адміністративний суд м. Києва
прийшов до висновку про необхідність
відмовити в задоволені позову.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Як, як вбачається із матеріалів справи,
ДП «УССЗ» засноване на державній
власності 26.01.2005 р., та перебувало у
сфері управління Міністерства України
з питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.4 ст.57 ГК України (в
редакції чинній на момент створення ДП
«УССЗ»), статут суб'єкта господарювання
повинен містити відомості про його
найменування і місцезнаходження, мету
і предмет діяльності, розмір і порядок
утворення статутного та інших фондів,
порядок розподілу прибутків і збитків,
про органи управління і контролю, їх
компетенцію, про умови реорганізації
та ліквідації суб'єкта господарювання,
а також інші відомості, пов'язані з
особливостями організаційної форми
суб'єкта господарювання, передбачені
законодавством. Статут може містити й
інші відомості, що не суперечать
законодавству.

Частиною 1 ст.74 ГК України,
передбачається, що державне комерційне
підприємство є суб'єктом
підприємницької діяльності, діє на
основі статуту на принципах
підприємництва, зазначених у ст.44 цього
Кодексу, і несе відповідальність за
наслідки своєї діяльності усім
належним йому на праві господарського
відання майном згідно з цим Кодексом та
іншими законами, прийнятими відповідно
до цього Кодексу.

Відповідно до п.5.1 та п.5.2 ст.5 Статуту ДП
«УССЗ», затвердженого Міністром
України з питань надзвичайних ситуацій
генералом-полковником внутрішньої
служби Г. В. Ревою 25.11.2004 р., статутний
фонд утворюється для забезпечення
діяльності Підприємства у
відповідності до ст.74 ГК України.
Розмір статутного фонду Підприємства
становить 1 092,00 грн. у вигляді
наступного майна: автоматичної
телефонної станції АТС РХБ 20.3.

Крім того, в п.6.2 ст.6 Статуту ДП «УССЗ»,
затвердженого Міністром України з
питань надзвичайних ситуацій
генералом-полковником внутрішньої
служби Г. В. Ревою 25.11.2004 р., майно
Підприємства є власністю МНС та
закріплюється за ним на праві повного
господарського відання. Підприємство
володіє, користується та
розпоряджається належним йому майном
за погодженням з МНС України, вчиняючи
щодо нього будь-які дії, що не
суперечать законодавству України та
цьому Статуту.

26.11.2007 р. Міністром України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Н. І.
Шуфричем було затверджено Зміни до
Статуту ДП «УССЗ», а саме п.5.2 ст.5
викладено в такій редакції: « 5.2 Розмір
статутного фонду Підприємства
становить 9 471 103,00 грн. у вигляді майна
згідно з додатками 1, 2 до Статуту».
Відповідно до додатку 1 та додатку 2 до
Статуту ДП «УССЗ» до Переліку майна
передане до статутного фонду ДП «УССЗ»
не увійшла Будівля №26.

Крім того, відповідно до п.5.2 Статуту ДП
«УССЗ» (нова редакція), затвердженого
02.06.2008 р. Наказом Міністра України з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
розмір статутного фонду Підприємства
становить 9 471 1043,00 грн. у вигляді майна
згідно з додатками 1, 2 до Статуту. Як
вбачається із матеріалів справи, що не
спростовується позивачем, в додатках 1
та 2 до Статуту ДП «УССЗ» (нова
редакція), затвердженого 02.06.2008 р.
наказом Міністра України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи, Будівля №26
не увійшла до Переліку майна передане
до статутного фонду ДП «УССЗ».

Водночас, відповідно до ч.2 та ч. 3 ст.74 ГК
України (в редакції чині на момент
передачі майна ДП «УССЗ»), майно
державного комерційного підприємства
закріплюється за ним на праві
господарського відання. Статутний фонд
державного комерційного підприємства
утворюється уповноваженим органом, до
сфери управління якого воно входить, до
реєстрації цього підприємства як
суб'єкта господарювання.

Як вбачається із матеріалів справи,
наказом Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи №504 від
25.07.2007 р. «Про передачу державного
майна» Будівля №26 була передана з
балансу Центрального
аварійно-рятувального загону
Оперативно-рятувальної служби
цивільного захисту на баланс ДП «УССЗ»
та закріплено дане майно за ДП «УССЗ»
на праві господарського віддання.

Частинами 1 та 2 ст.134 ГК України
передбачено, що право господарського
відання є речовим правом суб'єкта
підприємництва, який володіє,
користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом), з
обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами. Власник майна, закріпленого
на праві господарського відання за
суб'єктом підприємництва, здійснює
контроль за використанням та
збереженням належного йому майна
безпосередньо або через уповноважений
ним орган, не втручаючись в
оперативно-господарську діяльність
підприємства.

Таким чином, відповідно до вказаних
положень, юридичні особи отримують
сукупність прав та обов'язків, які
дають їм змогу здійснювати функції
власника, однак власником їх майна
залишається держава.

Відповідно до ч. 1 ст.182 Цивільного
кодексу України (в редакції чинній на
момент винесення наказу МНС №504 від
25.07.2007 р.) (надалі - ЦК України), право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Як вбачається із матеріалів справи,
жодної державної реєстрації за ДП
«УССЗ» Будівлі №26 не здійснювалось,
право користування (власності) за ДП
«УССЗ» не реєструвалось.

Наказом Міністерства надзвичайних
ситуацій України №1119 від 21.10.2011 р. «Про
скасування наказу МНС», з метою
приведення власних
нормативно-правових актів у
відповідність з вимогами Цивільного та
Господарського кодексів України та
інших нормативно-правових актів на
підставі Положення про Міністерство
надзвичайних ситуацій України,
затвердженого указом Президента
України від 06.04.2011 р. №402 було скасовано
наказ МНС від 25.07.2007 р. №504 «Про передачу
державного майна».

На виконання наказу №1119 від 27.10.2011 р.
«Про скасування наказу МНС» та з метою
дотримання вимог, щодо обліку та
порядку експлуатації будівель,
начальником 1-го Спеціалізованого
регіонального центру швидкого
реагування оперативно-рятувальної
служби цивільного захисту м. Київ було
видано Наказ №45 від 26.01.2012 р. «Про
прийом будівлі (павільйонна №26)
розташованої за адресою м. Київ, вул.
Глушкова, 1».

В зв'язку із скасуванням наказу МНС №504
від 25.07.2007 р. Будівля №26 за Актом
прийняття-передачі основних засобів
від 01.02.2012 р. була прийнята 1-им
Спеціальним регіональним центром
швидкого реагування
оперативно-рятувальної служби МНС
України.

Більше того, відповідно до пп. д) та пп.
е) п.2 ч. 1 ст.7 Закону №185, Фонд державного
майна України щодо державних
підприємств, установ і організацій:
здійснює в межах, визначених
законодавством, формування і ведення
Єдиного реєстру об'єктів державної
власності; виступає розпорядником
Єдиного реєстру об'єктів державної
власності. При цьому, в ч.І ст.12 Закону
№185 визначено, що Єдиний реєстр
об'єктів державної власності є
автоматизованою системою збирання,
обліку, накопичення, оброблення,
захисту та надання інформації про
нерухоме майно, у тому числі передане в
оренду (лізинг), концесію або заставу,
державних підприємств, установ та
організацій, а також про корпоративні
права держави та державне майно, що не
увійшло до статутного капіталу
господарських структур.

Листом №10-15-4660 від 11.04.2013 р. «Щодо
надання відомостей з Єдиного реєстру
об'єктів державної власності про
нерухоме державне майно за адресою: м.
Київ, просп. Глушкова, 1 корп. 26» Фонд
державного майна України повідомив, що
Будівля №26 перебуває на балансі 1-го
Спеціалізованого регіонального центру
швидкого реагування
оперативно-рятувальної служби МНС
України.

На момент прийняття оскаржуваного
розпорядження, Будівля №26 перебувала в
постійному користуванні не у ДП «УССЗ»,
а у 1-го Спеціального регіонального
центру швидкого реагування
оперативно-рятувальної служби МНС
України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було отримано всі належні
погодження зацікавлених осіб, щодо
передачі Будівлі №26.

Так, постановою КМ України №1498 від
21.09.1998 р. «Про передачу об'єктів права
державної та комунальної власності»,
затверджено Порядок передачі об'єктів
права державної та комунальної
власності (надалі - Порядок №1498).

Відповідно до п.1 Порядку №1498, даний
порядок визначає порядок безоплатної
передачі об'єктів права державної
власності із сфери управління
міністерств, інших центральних та
місцевих органів виконавчої влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, Фонду державного майна, інших
державних органів, які відповідно до
законодавства здійснюють функції з
управління державним майном, об'єднань
підприємств, яким делеговано функції з
управління майном підприємств і
організацій, заснованих на державній
власності, Національної академії наук,
галузевих академій наук, інших установ
та організацій, яким державне майно
передано у безоплатне користування, до
сфери управління інших органів,
уповноважених управляти державним
майном, або самоврядних організацій.

В п.5 Положення №1482 визначено, що
Пропозиції щодо передачі об'єктів
права державної власності, яка
здійснюється за рішенням Кабінету
Міністрів України, погоджуються
ініціатором передачі з:

- відповідним органом,
уповноваженим управляти державним
майном, або самоврядною організацією;

- відповідним органом охорони
культурної спадщини - у разі передачі
об'єктів культурної спадщини, що є
пам'ятками;

- Антимонопольним комітетом -
шляхом отримання дозволу на зазначену
передачу у випадках, передбачених
законодавством про захист економічної
конкуренції;

- підприємством - у разі передачі
закріпленого за ним на праві
господарського відання (оперативного
управління) майна;

- трудовим колективом
підприємства - у разі передачі об'єктів
соціальної інфраструктури,
споруджених за рахунок коштів цього
підприємства. Згода трудового

колективу підприємства подається у
формі виписки з протоколу загальних
зборів (конференції представників).

Як свідчать матеріали справи, проект
було погоджено з 1-им Спеціальним
регіональним центром швидкого
реагування оперативно-рятувальної
служби МНС України, Міністерством
фінансові України, Міністерством
економічного розвитку і торгівлі,
Фондом державного майна України,
Міністерством юстиції України і
Державною службою статистки України.
Міністерство юстиції України
зауважень щодо проекту розпорядження
Кабінету Міністрів України «Про
передачу нерухомого майна до сфери
управління Державної інспекції
техногенної безпеки» не надавало.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
зв'язку із тим, що Будівля №26 не
перебувала у ДП «УССЗ» на праві
господарського відання, тому і
отримувати погодженні від ДП «УССЗ»
необхідності не було.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, в провадженні Господарського
суду м. Києва знаходиться справа №46/126-Б
про банкрутство ДП «УССЗ» за заявою TOB
«Тріон» (ініціюючий кредитор), який є
головою комітету кредиторів та володіє
більшістю голосів в зборах комітету
кредиторів.

Відповідно до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(надалі - Закон №2343) кредитор - юридична
або фізична особа, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

В ч. 6 ст.26 Закону №2343 передбачено, що до
компетенції зборів кредиторів
належить прийняття рішення про:
визначення кількісного складу та
обрання членів комітету кредиторів;
дострокове припинення повноважень
комітету кредиторів або окремих його
членів; схвалення плану санації
боржника в процедурі розпорядження
майном; інші питання, передбачені цим
Законом.

При цьому, ч. 8 ст.26 Закону №2343 визначає,
що до компетенції комітету кредиторів
належить прийняття рішення про:
обрання голови комітету; скликання
зборів кредиторів; звернення до
господарського суду з клопотанням про
відкриття процедури санації, визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури у випадках,
передбачених цим У Законом; звернення
до господарського суду з вимогою про
визнання правочинів (договорів)
боржника недійсними на будь-якій
стадії процедури банкрутства;
звернення до господарського суду з
клопотанням про призначення
арбітражного керуючого (керуючого
санацією, ліквідатора), припинення
повноважень арбітражного керуючого
(керуючого санацією, ліквідатора) та
про призначення іншого арбітражного
керуючого (керуючого санацією,
ліквідатора); підготовку та укладення
мирової угоди; схвалення плану санації
боржника, змін та доповнень до нього у
випадках, передбачених цим Законом;
визначення складу майна в разі продажу
частини майна у процедурі санації
боржника або ліквідації банкрута;
внесення пропозицій господарському
суду щодо продовження або скорочення
строку процедур розпорядження майном
боржника чи санації боржника; інші
питання, передбачені цим Законом.

Із тексту спірного розпорядження
вбачається, що Будівля №26 була
передана із сфери управління
Міністерства надзвичайних ситуацій до
сфери управління Державної інспекції
техногенної безпеки. Жодного посилання
на ДП «УССЗ» або TOB «Тріон» оскаржуване
Розпорядження №647-р не містить.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що TOB
«Тріон» не надало належних доказів, що
оскаржуваний акт індивідуальної дії
(розпорядження) відповідача зачіпає
права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.113 та п.5 ч. 1 ст.116
Конституції України визначено, що КМ
України є вищим органом у системі
органів виконавчої влади, який
забезпечує рівні умови розвитку всіх
форм власності; здійснює управління
об'єктами державної власності
відповідно до закону.

Згідно зі ст.20 Закону №2591 визначено, що
діяльність КМ України спрямовується на
забезпечення інтересів Українського
народу шляхом виконання Конституції та
законів України, актів Президента
України, а також Програми діяльності КМ
України, схваленої Верховною Радою
України, вирішення питань державного
управління у сфері економіки та
фінансів, соціальної політики, праці та
зайнятості, охорони здоров'я, освіти,
науки, культури, спорту, туризму,
охорони навколишнього природного
середовища, екологічної безпеки,
природокористування, правової
політики, законності, забезпечення
прав і свобод людини та громадянина,
запобігання і протидії корупції,
розв'язання інших завдань внутрішньої
і зовнішньої політики, цивільного
захисту, національної безпеки та
обороноздатності.

В п.1 ч. 1 ст.21 Закону №2591 передбачено, що
КМ України здійснює відповідно до
закону управління об'єктами державної
власності, у тому числі корпоративними
правами, делегує в установленому
законом порядку окремі повноваження
щодо управління зазначеними об'єктами
міністерствам, іншим центральним
органам виконавчої влади, місцевим
державним адміністраціям та
відповідним суб'єктам господарювання;
забезпечує розроблення і виконання
державних програм приватизації; подає
Верховній Раді України пропозиції
стосовно визначення переліку об'єктів
права державної власності, що не
підлягають приватизації; сприяє
розвитку підприємництва на засадах
рівності перед законом усіх форм
власності та соціальній спрямованості
національної економіки, здійснює
заходи щодо демонополізації та
антимонопольного регулювання
економіки, розвитку конкуренції та
ринкової інфраструктури.

Крім того, нормативно-правим актом,
який визначає правові основи
управління об'єктами державної
власності є Закон №185.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону №185
управління об'єктами державної
власності - здійснення КМ України та
уповноваженими ним органами, іншими
суб'єктами, визначеними цим Законом,
повноважень щодо реалізації прав
держави як власника таких об'єктів,
пов'язаних з володінням, користуванням
і розпоряджанням ними, у межах,
визначених законодавством України, з
метою задоволення державних та
суспільних потреб.

В п.1 ч. 1 ст.4 та ст.5 Закону №185
передбачено, що КМ України є суб'єктом
управління державним майном, що
визначає об'єкти управління державної
власності, стосовно яких виконує
функції з управління, а також об'єкти
управління державної власності,
повноваження з управління якими
передаються іншим суб'єктам
управління, визначеним цим Законом.

В ч. 1 та ч. 3 ст.50 Закону №2591 передбачено,
що КМ України на основі та на виконання
Конституції і законів України, актів
Президента України, щорічного послання
Президента України до Верховної Ради
України про внутрішнє і зовнішнє
становище України видає обов'язкові
для виконання акти - постанови і
розпорядження. Акти КМ України з
організаційно-розпорядчих та інших
поточних питань видаються у формі
розпоряджень КМ України.

Враховуючи викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що вимоги позивача є необґрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тріон» - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
травня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тріон» - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 травня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.