Справа № 2а-10269/12/2670
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/9991/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Мойсюка М.І.,

Черпака Ю.К.,

секретаря судового засідання
Горбатюка В.С.,

за участю представників:

Департаменту державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України - Горбового
С.С., Черненка Р.О.;

Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України
(правонаступник Львівської митниці
Державної митної служби України) -
Борисової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 вересня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Департаменту державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України, Львівської митниці
Державної митної служби України,
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про стягнення
матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду в сумі 333658 грн
94 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 14 липня 2009
року згідно біржового контракту він
придбав автомобіль, який 1 вересня 2009
року було вилучено поліцією Румунії у
зв'язку з тим, що такий транспортний
засіб знаходиться у міжнародному
розшуку як викрадений на території
Польщі у 2004 році.

Вважає, що відповідачі своєю
бездіяльністю, яка виразилася у
неперевірці наявності інформації щодо
викрадення автомобіля за
інформаційними базами Інтерполу,
спричинили йому матеріальну шкоду, яку
відповідно до висновку про дійсну
ринкову вартість транспортного засобу,
оцінює в розмірі 333658 грн 94 коп.

Просить суд стягнути з відповідачів
матеріальну шкоди в розмірі 333658 грн 94
коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
вересня 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів зазначає
наступне.

Розглядаючи справу, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що дану справу належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Такий висновок не можна визнати
обґрунтованим, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач в своїй заяві просив суд
стягнути з відповідачів заподіяну
матеріальну шкоду в розмірі 333658 грн 94
коп.

За правилами частини другої статті 21
Кодексу адміністративного судочинства
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Отже, вимоги щодо відшкодування шкоди,
які заявлені окремо від вимог про
визнання дій або бездіяльності
неправомірними, не відносяться до
спорів адміністративної юрисдикції.

Згідно з частиною 1 статті 228 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судові рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо провадження у
справі закривається з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд таких справ.

За таких обставин, ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню,
а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 221, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 вересня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року скасувати.

Провадження у даній справі відкрите в
порядку адміністративного судочинства
закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення
до суду в порядку цивільного
судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський(

доповідача)

Судді
М.І. Мойсюк

Ю.К. Черпак

(підписи)