Справа № 2а-512/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
Справа № 16345/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області на постанову Володимирецького
районного суду Рівненської області від
30 листопада 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області про визнання дій незаконними
та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області, в якому просив: визнати дії
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
ДВС ГУЮ у Рівненській області Черпака
Миколи Леонідовича щодо винесення
23.09.2010 року постанови про зупинення
виконавчого провадження № 11386090
неправомірними та скасувати постанову;
зобов'язати відповідача вжити дієвих
та невідкладених заходів направлених
на негайне виконання виконавчого
провадження № 11386090 про стягнення з
боржника Володимирецької с/ради на
користь позивача коштів у сумі 164004,75
грн. для придбання житла.

Постановою Володимирецького районного
суду Рівненської області від 30
листопада 2010 року позов задоволено
повністю.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що у відповідності до
ст. 34 Закону України «Про виконавче
провадження» (у редакції чинній на
момент подання касаційної скарги
прокурором) не передбачено
обов'язкового зупинення виконавчого
провадження в разі подання касаційної
скарги. Крім того, при винесенні
оскаржуваної постанови державними
виконавцем не дотримано строк
передбачений ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження». Таким чином,
постанова про зупинення виконавчого
провадження винесена з порушенням
вимог чинного законодавства.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив Підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області, вважає її незаконною та
необґрунтованою, постановленою з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-УІ), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконанні в Підрозділі примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області перебувало виконавче
провадження про стягнення в користь
ОСОБА_1 коштів в сумі 160004,75 грн. з
Володимирецької сільської ради.

22.07.2009 року до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області надійшов лист прокуратури
Рівненської області за № 05/3-84 з копією
касаційної скарги на ухвалу
Володимирецького районного суду від
26.06.2008 року на підставі якої 02.02.2009 року
видано виконавчий лист № 6-а-4/08
Володимирецького районного суду.

23.09.2010 року старшим державним
виконавцем винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження на
підставі п.10 ст. 34 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку із
поданням прокурором касаційної скарги
на ухвалу Володимирецького районного
суду від 26.06.2008 року.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскаржувана постанова державного
виконавця є протиправною з таких
підстав.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає обставини
зупинення виконавчого провадження, а
саме в редакції Закону чинній на час
подання касаційної скарги
Прокуратурою Рівненської області
пунктом 10 статті 34 передбачено
обставину, згідно якої виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню, а саме: «внесення
касаційного подання прокурора на
рішення суду», а в редакції чинній на
час постановлення оскаржуваної
постанови про зупинення виконавчого
провадження як обов'язкову підставу
для зупинення виконавчого провадження
зазначено: «внесення прокурором
касаційної скарги на рішення суду або
заяви до Верховного Суду України про
перегляд судових рішень».

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів приходить до висновку про
правомірність дій відповідача при
винесенні постанови про зупинення
виконавчого провадження, оскільки
внесення касаційної скарги
Прокуратурою Рівненської області на
рішення суду на підставі якого видано
виконавчий лист у відповідності до
Закону України «Про виконавче
провадження» є обов'язковою умовою для
зупинення виконавчого провадження.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Органами державної виконавчої служби,
згідно зі статтею 3 Закону України «Про
державну виконавчу службу» є
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України;
відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі; районні, міські
(міст обласного значення), районні в
містах відділи державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції.

Структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби (відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
відділи примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції в Автономній
Республіці Крим, головні управління
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі) не визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» як самостійні органи державної
виконавчої служби, що виключає
можливість їхньої участі як сторони в
адміністративному процесі в даній
категорії справ.

При цьому підстави та порядок заміни
неналежної сторони у
адміністративному процесі встановлено
приписами ст. 52 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з частиною першою якої
суд першої інстанції, встановивши що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Таким чином, оскільки за змістом цієї
норми допустити заміну належної
сторони у справі може виключно суд
першої інстанції за умови згоди
позивача та незмінності підсудності
адміністративної справи, то можливості
заміни неналежної сторони судом
апеляційної інстанції процесуальним
законодавством не передбачено.

Отже, на думку колегії суддів, позов
ОСОБА_1 до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області, який є неналежним
відповідачем у даному спорі,
задоволенню не підлягає.

Також колегія суддів зазначає, що
справу розглянуто неповноважним судом,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в редакції, чинній на час
подання позовної заяви та розгляду
справи судом першої інстанції, було
передбачено, що адміністративні
справи, у яких однією зі сторін є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, їх посадова чи службова особа,
підсудні окружним адміністративним
судам.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
районний, районний у місті, міський
(міста обласного значення),
міськрайонний відділ державної
виконавчої служби, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2007 року № 83/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 03.03.2007
року за № 180/13447, який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин,
районний, районний у місті, міський
(міста обласного значення),
міськрайонний відділ державної
виконавчої служби (далі - Відділ) є
органом державної виконавчої служби,
який входить до системи органів
Міністерства юстиції України,
підпорядковується Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України через
відповідний відділ державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головних управлінь
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі та є структурним
підрозділом районного, районного у
місті, міського (міста обласного
значення), міськрайонного управління
юстиції.

Таким чином, дана адміністративна
справа предметно підсудна окружному
адміністративному суду, а не місцевому
загальному суду як адміністративному,
справу розглянуто і вирішено
неповноважним судом, що відповідно до
п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України є безумовною
підставою для скасування оскаржуваної
постанови суду першої інстанції і
прийняття нової постанови.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також справу
розглянуто і вирішено неповноважним
судом.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області задовольнити повністю.

Постанову Володимирецького районного
суду Рівненської області від 30
листопада 2010 року у справі № 2-а-512/10
скасувати та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий : Судді : О.Б. Заверуха
О.М. Гінда В.В.
Ніколін