Справа № 806/944/14
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2014 р.
м.Житомир

справа № 806/944/14

категорія 6.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нагірняк М.Ф. ,

секретаря
- Шкорботун Ю.О.

за участі представника позивача Демчук
Р.М.,

представника відповідача Сергійчук
С.Й.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Пиво-безалкогольний
комбінат "Радомишль"

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області

про визнання протиправною та
скасування постанови від 06.02.2014 р.,
визнання протиправним та скасування
припису №167 від 27.01.2013 р,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" звернулося з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області про визнання
протиправною та скасування постанови
від 06.02.2014р. про накладання штрафу, та
про визнання протиправним та
скасування припису №167 від 27.01.2013р. про
зупинення експлуатації об'єкту.

В судовому засіданні представник
Публічного акціонерного товариства
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль", Позивача по даній справі,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі і зазначив, що 30.01.2014року від
Відповідача були отримані акт
перевірки, припис про усунення
порушень та протокол про вчинене
правопорушення в сфері містобудування
від 27.01.2013року, а 13.02.2014року було
отримано також оскаржувану постанову
про накладання штрафу. Представник
Позивача вважає, що зазначена
перевірка уповноваженими особами
Відповідача була проведена без
відповідного повідомлення про таку
перевірку та без участі представника
Позивача.

Крім того, на думку представника
Позивача, Позивач не був належним чином
повідомлений про дату і час розгляду
матеріалів про вчинене правопорушення,
а тому був позбавлений можливості
надати відповідні докази на
спростування доводів Відповідача про
експлуатацію відповідного об'єкта.
Представник Позивача вважає, що
оскаржувані постанова та припис
винесені не уповноваженими особами, а
тому підлягають скасуванню.

Представник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області, Відповідача по
даній справі, проти позову заперечила і
пояснила, що зазначена перевірка
проводилася 23.01.2014року за участі
представника Позивача, а в зазначених
документах чисто механічно зазначено
рік 2013 замість 2014року. Акт перевірки,
припис та протокол про допущене
правопорушення були складені саме
27.01.2014року, а не 27.01.2013року, копії
зазначених документів були своєчасно
направлені Позивачу. В протоколі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, на думку представника
Відповідача, також помилково було
зазначено, що розгляд справи про
адміністративне правопорушення
відбудеться 06.02.2013року замість
06.02.2014року. Представник Відповідача
вважає, що факт експлуатації Позивачем
приміщення логістичного центру та
складу готової продукції без введення
в експлуатацію є безспірним, а тому
оскаржувані припис та постанова були
винесені правомірно.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представника Позивача та
заперечення представника Відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню за таких
підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по
даній справі щодо порядку і підстав
накладання та видів відповідальності
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності регулюються
правовими нормами Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" та Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року N
553, що були чинні на день виникнення
таких відносин.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно 27.01.2014року начальником та
головним державним інспектором
відділу контролю за будівництвом
об'єктів, якістю будівельних
матеріалів, державного ринкового
нагляду по північному регіону
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області Лещук Н.А. і
Прокопенко В.В. була проведена планова
перевірка на будівництві логістичного
центру та складу готової продукції ПАТ
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль", вул.Микгород,71, м.Радомишль,
про що свідчить акт про таку перевірку.

Така перевірка проводилася за участі
представника Позивача Демчука Р.М., що
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні фотоматеріалами. В
розумінні вимог ст.2 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" сфера цього закону не
поширюється на відносини, що виникають
під час здійснення заходів державного
архітектурно-будівельного контролю та
нагляду.

Зазначене свідчить про
безпідставність доводів представника
Позивача про проведення вказаної
перевірки з порушеннями вимог Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Як зазначено в оскаржуваному приписі,
вказаний припис № 167 начальника
відділу контролю за будівництвом
об'єктів, якістю будівельних
матеріалів, державного ринкового
нагляду по північному регіону
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області Лещук Н.А. та
головного державного інспектора цього
відділу Прокопенко В.В. внесено з метою
припинення експлуатації перевіряємого
об'єкту.

Безспірно, частина 4 ст. 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" передбачає, що посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Вказані права кореспондуються з
пунктами 11, 17 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року N 553 (далі - Порядок).

Разом з тим, за приписами пункту 11
Порядку забороняти експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію можливо лише
за вмотивованим письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В судовому засіданні встановлено та не
заперечується представником
Відповідача, що оскаржуваний припис не
можна розцінювати як вмотивоване
письмове рішення керівника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області чи
його заступника, так як особи, які
внесли такий припис не мають статусу ні
керівника Інспекції ні його
заступника.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що оскаржуваний припис №167
про припинення експлуатації
логістичного центру та складу готової
продукції ПАТ "Пиво-безалкогольний
комбінат "Радомишль", вул.Микгород,71,
м.Радомишль, винесений суб'єктами
владних повноважень з перевищенням
повноважень, а тому є протиправний та
підлягає скасуванню.

Як зазначено в оскаржуваній постанові,
підставою для її винесення про
накладання штрафу в сумі 109620,00грн.
стало вчинення Позивачем
правопорушення, передбаченого абз.3 п.6
ч.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", що
виразилося в експлуатації
логістичного центру та складу готової
продукції ПАТ "Пиво-безалкогольний
комбінат "Радомишль", вул.Микгород,71,
м.Радомишль, без реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" забороняється
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Безспірно, правові норми п.6 ч.2 ст.2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" містять види
правопорушень, за які суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу.

Разом з тим, вказані правові норми не
містять такого виду правопорушення у
сфері містобудівної діяльності як
експлуатація об'єктів будівництва без
реєстрації декларації про готовність
такого об'єкта до експлуатації.

Крім цього, оскаржувана постанова не
містить також даних про те, що Позивач є
замовником будівництва цього об'єкту (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або виконує функції
замовника і підрядника одночасно,
тобто, що Позивач є суб'єктом даного
виду відповідальності.

Як зазначено в оскаржуваній постанові,
постанова була винесена за
результатами розгляду акту перевірки
та протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Разом з тим, ні в оскаржуваній
постанові, ні в акті перевірки, ні в
протоколі про правопорушення не
наведено жодних доказів
безпосередньої експлуатації Позивачем
відповідного об'єкта будівництва в
якості логістичного центру чи складу
готової продукції. Таких доказів
представником Відповідача не наведено
в судовому засіданні.

Відповідно до Правил обстежень, оцінки
технічного стану та паспортизації
виробничих будівель і споруд,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України, Державного
комітету України по нагляду за
охороною праці від 27 листопада 1997 р. N
32/288, експлуатація будівлі або споруди
це використання будівлі (споруди)
згідно з функціональним призначенням
та проведенням необхідних заходів до
збереження стану конструкцій, при
якому вони здатні виконувати задані
функції з параметрами, що визначені
вимогами технічної документації.

Надані Відповідачем та досліджені в
судовому засіданні певні фото таблиці
не можна розцінювати як належні та
допустимі докази щодо експлуатації
Позивачем відповідного об'єкта
будівництва.

По-перше, дата виготовлення таких фото
таблиць (23.01.2014року) не відповідає датам
складання (27.01.2014року) вказаних акта
перевірки та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

По-друге, зазначені таблиці не містять
жодних доказів безпосередньої
експлуатації Позивачем відповідного
об'єкта будівництва в якості
логістичного центру чи складу готової
продукції.

В розумінні вимог п.13 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244
(у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 735),
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності підписується
особою, яка його склала та суб'єктом
містобудування, який притягається до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Всупереч зазначеним вимогам протокол
про правопорушення Позивача у сфері
містобудування не підписано ні
начальником відділу контролю за
будівництвом об'єктів, якістю
будівельних матеріалів, державного
ринкового нагляду по північному
регіону Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області Лещук Н.А., як
особою що його склала, ні уповноваженою
особою Позивача, як суб'єкта
містобудування, який притягається до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

При дослідженні в судовому засіданні
зазначеного протоколу встановлено
відсутність певних відміток про
відмову таких осіб від його підписання.
В зазначеному протоколі відсутні також
пояснення Позивача чи уповноваженої
особи, як суб'єкта містобудування, який
притягається до відповідальності.

Оцінюючи правомірність оскаржуваної
постанови Відповідача, як рішення
суб'єкта владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у ч.
3 ст. 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

За приписами п.17.18 зазначеного Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності справа
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
розглядається відкрито та на засадах
рівності всіх учасників, а відомості
про час і місце розгляду справи
повідомляються суб'єкту
містобудування, який притягається до
відповідальності, та іншим особам, які
беруть участь у розгляді справи, не
пізніше як за три доби до дня розгляду
справи.

В судовому засіданні було встановлено
відсутність доказів того, що Позивач
був належним чином повідомлений про
дату, час і місце розгляду справи та
про залучення його до участі у
прийнятті Відповідачем оскаржуваного
рішення.

Направлення Позивачу копії протоколу
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, в якому
зазначена неправильна дата розгляду
справи, тобто, що розгляд справи
відбудеться 06.02.2013року, а не 06.02.2014року,
не можна розцінювати як належне
повідомлення Позивача про дату, час і
місце розгляду справи та про залучення
Позивача до участі у прийнятті
Відповідачем оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що
Відповідач, не повідомивши Позивача, як
учасника розгляду справи, про дату, час
та місце розгляду матеріалів про
допущене ним правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, допустив
порушення норм Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності справа про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що призвело до порушення
права Позивача на участь у процесі
прийняття рішення.

Зазначене свідчить, що оскаржувана
постанова Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області від 06.02.2014 р. про
накладання штрафу винесена не на
підставі вимог чинного законодавства,
без врахування всіх обставин, що мали
місце для її винесення, та без
урахування права особи на участь у
процесі прийняття рішення, як це
встановлено пунктом 9 частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому також є
протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
судові витрати Публічного
акціонерного товариства
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" у вигляді 182,70грн. судового
збору підлягають відшкодуванню за
рахунок державного бюджету.

Керуючись статтями 2,86,94,158-163,167,186,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити, визнати
протиправними та скасувати постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області від 06.02.2014 р. про
накладання штрафу та припис №167 від
27.01.2013 р.

Судові витрати Публічного
акціонерного товариства
"Пиво-безалкогольний комбінат
"Радомишль" у вигляді 182,70грн. судового
збору підлягають відшкодуванню за
рахунок державного бюджету.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 07
квітня 2014 р.