Справа № 2а-12461/12/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/33891/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби
України про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії за касаційною
скаргою Державної виконавчої служби
України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 грудня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

16 серпня 2011 року, позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила з урахуванням уточнених
позовних вимог зобов'язати Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
виконати дії з виконання виконавчих
листів виданих Печерським районним
судом міста Києва від 11.09.2007 р. по справі
№2-а-229/07 та Окружним адміністративним
судом міста Києва по справі №2а-1165/11/2670
від 14.07.2011р.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
грудня 2012 року вимоги
адміністративного позову задоволено
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 грудня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 грудня 2012 року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року, Державна
виконавча служба України звернулась до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про задоволення
касаційної скарги частково, на
підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

На виконання постанови Печерського
районного суду м. Києва від 16.07.2007 р.,
11.09.2007 р. ОСОБА_4 виданий виконавчий лист
№ 2-а-229/07 про зобов'язання МВС України
розглянути її звернення від 01.04.2005 р.
№2844, № 2845 та № 2846.

03.10.2007р. на підставі вищезазначеного
листа державний виконавець відкрив
виконавче провадження №4945072 щодо
зобов'язання МВС України розглянути
заяви ОСОБА_4 від 01.04.2005р. № 2844, № 2845 та
№ 2846 та прийняти рішення.

Листом від 02.11.2007р. за №10/5-8102 МВС
України повідомило державного
виконавця про добровільне виконання
постанови Печерського районного суду
м. Києва від 16.07.2007р. з наданням
підтверджуючих документів.

24.12.2007р. державний виконавець виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.8 ст. 37 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме у зв'язку з добровільним
виконанням судового рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.02.2010р. по справі №2а-13046/09/2670 постанова
державного виконавця від 24.12.2007р.
скасована та зобов'язано Державну
виконавчу службу України вчинити дії з
виконання виконавчого листа №2-а-229/07,
виданого Печерським районним судом
міста Києва 11.09.2007р.

Постановою державного виконавця від
06.01.2011р. ВП № 4945072 відновлено виконавче
провадження з примусового виконання
постанови Печерського районного суду
м. Києва від 16.07.2007р.

Листом від 08.02.2011р. ОСОБА_4 повідомила
державного виконавця про виконання МВС
України судового рішення у неповному
обсязі у зв'язку з чим державний
виконавець звернувся до Печерського
районного суду м. Києва щодо
роз'яснення судового рішення у справі
№ 2-а-229/07 від 16.07.2007р. та зупинив
виконавче провадження на підставі п. 1
ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче
провадження».

13.05.2011р. ухвалою Печерського районного
суду м. Києва заява державного
виконавця задоволена та надано
роз'яснення судового рішення від
16.07.2007р. у справі № 2-а-299/07. Дана ухвала
набрала законної сили 13.05.2011р.

20.07.2011р. державний виконавець виніс
постанову про зупинення виконавчого
провадження № 4945072 у зв'язку із
зверненням державного виконавця до
суду із заявою про роз'яснення рішення,
що підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаною постановою
Державної виконавчої служби ВП №4945072
від 20.07.2011 року про зупинення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-а-229/07, позивач звернулась до
суду.

Також предметом даного позову є дії
відповідача щодо виконання
виконавчого листа 2а-1165/11/2670, виданого
Окружним адміністративним судом м.
Києва 14.07.2011року про зобов'язання
начальника управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області
забезпечити здійснення перерахунку
відшкодування шкоди ОСОБА_5 на підставі
акту виписки з огляду МСЕК № 005585 від
23.11.2001р. з дати прийняття особової
справи до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області у
Володарсько-Волинському районі від
підприємства «Граніт» тобто з 10.07.2001
року, а також про судові витрати в сумі
1,00 грн., що присуджені на користь ОСОБА_4
за рахунок Державного бюджету України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, дійшли
висновку про неправомірність рішення
та дій Державної виконавчої служби
України з посиланням на недоведеність
відповідачем правомірності прийнятої
постанови про зупинення виконавчого
провадження та дій щодо виконання
виконавчого листа 2а-1165/11/2670.

Проте, перевіривши матеріали справи,
суд касаційної інстанції не
погоджується з таким висновком, так як
позивачем порушений строк звернення до
суду, встановлений ч.2 ст. 181 КАС
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 181 КАС України позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
серпня 2011 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом про скасування
постанови Державної виконавчої служби
ВП №4945072 від 20.07.2011 року про зупинення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-а-229/07 та зобов'язати Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
виконати дії з виконання виконавчого
листа виданого Окружним
адміністративним судом міста Києва по
справі №2а-1165/11/2670 від 14.07.2011р.

Згідно приписів ч. 1 ст. 102 КАС України,
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Із змісту позовної заяви не вбачається,
що позивач просила поновити пропущений
строк звернення до суду. Приймаючи
судові рішення, суди попередніх
інстанцій не обґрунтували підстави
задоволення позовних вимог поза межами
десятиденного строку звернення до
суду, або не вказали поважних причин
для поновлення цього строку.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Отже, з урахуванням відсутності
поважних причин пропуску строку
звернення до суду з даним позовом, суд
касаційної інстанції, вважає що судом
першої та апеляційної інстанцій
помилково не застосовані наслідки
пропуску строку звернення до суду,
передбачені ч. 1 ст. 100 КАС України
(чинного на час звернення до суду) або
не встановлені підстави для поновлення
пропущеного строку.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Тому з урахуванням процесуальних
порушень, встановлених ст. ст. 99, 100, 102, 181
КАС України, постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 грудня 2012 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При цьому судам слід врахувати, що
станом на час розгляду справи в суді
першої та апеляційної інстанції, 09.09.2011
року відновлено оскаржуване позивачем
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-а-229/07, а за виконавчим листом
виданим Окружним адміністративним
судом міста Києва по справі №2а-1165/11/2670
від 14.07.2011р. Державною виконавчою
службою 06.10.2011 винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з підстав непідвідомчості
виконання рішення, що в даному випадку
не є предметом спору.

Відповідно до положень частини 2 статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 КАС
України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної виконавчої
служби України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 грудня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін