Справа № 826/13224/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Ізосєв» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16.03.2013 у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Ізосєв» до
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку про
визнання нечинною та скасування
постанови, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ПАТ «Ізосєв» звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку про визнання
нечинною та скасування постанови
відповідача № 1652-ЦД-1-Е від 24.07.2013 про
накладення санкції на позивача у
розмірі 17000 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.03.2013 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем прийнято постанову про
накладення санкції за правопорушення
на ринку цінних паперів № 1652-ЦД-1-Е від
24.07.2013 в межах повноважень та з
дотриманням вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим відсутні
правові підстави для визнання нечинною
та скасування постанови Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
24.07.2013 відповідачем винесено постанову
про накладення санкції за
правопорушення на ринку цінних паперів
№ 1652-ЦД-1-Е, якою за несвоєчасне
виконання розпорядження від 13.12.2012 №
1849-ЦД-1-Е про усунення порушень
законодавства про цінні папери
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку на
ПрАТ «Ізосев» накладено штрафну
санкцію у розмірі 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 17000 грн.

Підставою для винесення спірної
постанови стало несвоєчасне виконання
позивачем розпорядження про усунення
порушень законодавства про цінні
папери № 1849-ЦД-1-Е від 13.12.2012, винесене у
зв'язку з необхідністю усунення
порушення законодавства про цінні
папери через неподання позивачем
регулярної річної інформації за 2011 рік
до територіального органу Комісії за
місцезнаходженням емітента в
електронній та паперовій формах,
термін виконання якого встановлено до
31.01.2013.

У спірній постанові встановлено, що на
виконання розпорядження № 1849-ЦД-1-Е від
13.12.2012 позивачем 04.02.2013 за вх. № 156/зв
надано регулярну річну інформацію за
2011 рік, що свідчить про несвоєчасне
виконання вказаного розпорядження, за
що юридичні особи несуть
відповідальність відповідно до ст. 11
Закону України «Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні».

Відповідно до частини першої ст. 5
Закону України «Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні» державне регулювання ринку
цінних паперів здійснює Національна
комісія з цінних паперів та фондового
ринку. Інші державні органи здійснюють
контроль за діяльністю учасників ринку
цінних паперів у межах своїх
повноважень, визначених чинним
законодавством.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» Національна комісія
з цінних паперів та фондового ринку
(НКЦПФР) є державним колегіальним
органом, підпорядкованим Президенту
України, підзвітним Верховній Раді
України. Національна комісія з цінних
паперів та фондового ринку здійснює
повноваження через центральний апарат
і свої територіальні органи.

Пунктами 10, 14 ст. 8 вищезазначеного
Закону визначено, що Національна
комісія з цінних паперів та фондового
ринку має право, зокрема, надсилати
емітентам, особам, які здійснюють
професійну діяльність на ринку цінних
паперів, фондовим біржам та
саморегулівним організаціям
обов'язкові для виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
вимагати надання необхідних
документів відповідно до чинного
законодавства; накладати
адміністративні стягнення, штрафні та
інші санкції за порушення чинного
законодавства на юридичних осіб та їх
співробітників, аж до анулювання
ліцензій на здійснення професійної
діяльності на ринку цінних паперів.

При цьому, у відповідності до п. 8
частини першої ст. 11 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» Національна комісія
з цінних паперів та фондового ринку
застосовує до юридичних осіб фінансові
санкції, серед іншого, за невиконання
або несвоєчасне виконання рішень
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку або розпоряджень,
постанов або рішень уповноважених осіб
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку щодо усунення
порушень законодавства на ринку цінних
паперів у розмірі від тисячі до п'яти
тисяч неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку про
накладення санкції за правопорушення
на ринку цінних паперів №1652-ЦД-1-Е від
24.07.2013 на позивача накладено штраф у
розмірі 17000 грн. за несвоєчасне
виконання розпорядження Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку щодо усунення порушень
законодавства на ринку цінних паперів
№1849-ЦД-1-Е від 13.12.2012, а саме в термін до
31.01.2013 не усунуто порушення
законодавства про цінні папери (ст. 40
Закону України «Про цінні папери та
фондовий ринок», п.1 глави 2 розділу V
Положення про розкриття інформації
емітентам цінних паперів) в частині
неподання регулярної річної
інформації за 2011 рік до
територіального органу Комісії за
місцезнаходженням емітента в
електронній та паперовій формах.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності та законності дій
відповідача, оскільки станом на 31.01.2013
позивачем не було надано доказів
виконання розпорядження №1849-ЦД-1-Е від
13.12.2012, тому відповідачем правомірно
застосовано до позивача фінансову
санкцію за несвоєчасне виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери згідно
п. 8 частини першої ст.11 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні».

При цьому, у спірній постанові
встановлено, що на виконання
розпорядження № 1849-ЦД-1-Е від 13.12.2012
позивачем 04.02.2013 за вх. № 156/зв надано
регулярну річну інформацію за 2011 рік,
що свідчить про несвоєчасне виконання
вказаного розпорядження.

Колегія суддів не бере до уваги
твердження апелянта про те, що
постановою відповідача № 28-ЦД-1-ФО від
20.03.2013 позивача вже було притягнуто до
відповідальності та застосовано
санкцію за несвоєчасне виконання
розпорядження № 1849-ЦД-1-Е від 13.12.2012,
якою на ОСОБА_1 (президент ПрАТ
«Ізосев») накладено штрафну санкцію у
розмірі 8500 грн., тобто штрафна санкція,
на думку апелянта, застосована до ПрАТ
«Ізосев» двічі, з огляду на те, що
вказаною постановою застосовано
адміністративне стягнення відносно
посадової особи учасника фондового
ринку, відповідальність за яке
передбачена ст. 188-30 КпАП України, а
оскаржуваною постановою за
несвоєчасне виконання розпорядження
відповідача фінансову санкцію
застосовано до юридичної особи -
безпосередньо до ПрАТ «Ізосев», як до
учасника ринку цінних паперів -
емітента, відповідальність за що
передбачена Законом України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні», тобто така
відповідальність носить різну правову
природу, отже подвійна
відповідальність в даному випадку не
мала місця.

Крім того, стосовно посилання апелянта
на частину п'яту ст. 12 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» та розділ VIII Правил
розгляду справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій, затверджених
рішенням Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку № 1470 від
16.10.2012 та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 05.11.2012 за № 1855/22167,
відповідно до яких уповноважена особа
приймає рішення про застосування
санкції протягом тридцяти робочих днів
після отримання документів, що
підтверджують факт правопорушення, що,
на думку апелянта, вказує на те, що з
моменту виявлення правопорушення
несвоєчасного виконання розпорядження
№ 1849-ЦД-1-Е від 13.12.2012 (20.02.2013) до моменту
винесення спірної постанови (24.07.2013)
строки розгляду даної справи вийшли, а
справа підлягала закриттю на підставі
п. 2 розділу III «Провадження у справах
про правопорушення на ринку цінних
паперів щодо юридичних осіб» названих
правил, колегія суддів вважає, початок
перебігу строку протягом якого
уповноважена особа приймає рішення про
застосування санкції починається з
моменту отримання документів, що
підтверджують факт правопорушення, а
не з моменту виявлення правопорушення.

Водночас, відповідно до змісту п. 2
розділу VII «Постанова у справі про
правопорушення на ринку цінних паперів
щодо юридичних осіб» Правил розгляду
справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій у
мотивувальній частині наводяться
посилання на докази, що підтверджують
факт правопорушення і вину юридичної
особи, посилання на відповідні норми
нормативно-правового акта, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови від
24.07.2013 № 1652-ЦД-1-Е видно, що документом
(доказом), на який посилається
відповідач, що підтверджує факт
правопорушення і вину юридичної особи
є акт про правопорушення на ринку
цінних паперів від 11.07.2013 № 1683-ЦД-1-Е,
копія якого наявна в матеріалах справи.

За таких умов, тридцятиденний строк для
прийняття уповноваженою особою
рішення про застосування санкції на
момент винесення зазначеної постанови
№ 1652-ЦД-1-Е від 24.07.2013, за висновком
колегії суддів, не сплинув.

Судом першої інстанції вірно
зауважено, що відповідно до частини
шостої ст. 12 Закону України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» юридична особа може
бути притягнута до відповідальності за
вчинення правопорушення на ринку
цінних паперів не пізніше трьох років з
дня його вчинення незалежно від
санкції.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що відповідач прийняв
оскаржувану постанову про накладення
санкції за правопорушення на ринку
цінних паперів № 1652-ЦД-1-Е від 24.07.2013 в
межах повноважень та з дотриманням
вимог чинного законодавства.

На вимогу частини першої ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач не надав судам першої та
апеляційної інстанцій належних та
допустимих доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
позовні та апеляційні вимоги.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Ізосєв» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16.03.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено:
08.04.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В.
Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.