Справа № 804/13574/13-а
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 рокусправа № 804/13574/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альві
Груп Інтернешнл» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02 грудня
2013р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альві
Груп Інтернешнл» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів України про визнання недійсним
рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Альві Груп
Інтернешнл»звернулось з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів України про
визнання протиправним дій відповідача
щодо видачі картки відмови в митному
оформлення №100270000/2013/20656, про визнання
недійсними картки відмови в митному
оформлення №100270000/2013/20656 від 17 липня
2013р. та картки коригування заявленої
митної вартості товарів №100270000/2013/400068/2
від 17 липня 2013р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 грудня 2013р. в задоволенні позову
відмовлено.

Постанова обґрунтована тим, що у
зв'язку з тим, що використані позивачем
відомості про митну вартість товарів
не підтверджені документально, суд
приходить до висновку, що у митниці не
було достатніх підстав для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

Зазначено, що митницею дотримано
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та
відображено в оскаржуваному рішенні
про коригування митної вартості
товарів.

З урахуванням наявної в митного органу
інформації щодо раніше визнаних митних
вартостей Київською міжрегіональною
митницею Міністерства доходів України
було правомірно винесено рішення про
коригування митної вартості товарів
від 17.07.2013 року №100270000/2013/400068/2 за
резервним методом.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про коригування митної вартості товару
позивачу було правомірно відмовлено в
митному оформленні та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні, випуску чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270000/2013/20656
від 17.07.2013 року.

Позивачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення суду першої інстанції
обставинам справи не відповідає.

Представник позивача апеляційну
скаргу підтримав.

Представник відповідача не з'явився,
повістку отримав 17.02.2014р.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивачем подано до Київської
Міжрегіональної митниці митну
декларацію №100270000/2013/225717 від 11.07.2013р. з
відповідними додатками.

Відповідачем було направлено
повідомлення про необхідність подання
додаткових документів, які позивачем
не були надані.

17.07.2013р. відповідачем були прийняті
рішення про коригування митної
вартості товарів №100270000/2013/400068/2 та
картка відмови у прийнятті митної
декларації №100270000/2013/20656.

Відповідно ч.1 ст.54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно ст.257 Митного кодексу України
декларування товару здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення.

Таким чином, особи, які переміщують
товари через митний кордон України
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю.

Стаття 53 МК України визначає перелік
документів, що подаються декларантом
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів.

Частина 3 ст.53 встановлює, що у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно ст.57 Митного кодексу України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за методами: основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості;г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що в даних
спірних правовідносинах митниця мала
підстави для витребування додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
оскільки у митниці виник обґрунтований
сумнів щодо правильності заявленої
митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, в
наданих позивачем до митного
оформлення документах встановлено
розбіжності між інформацією у інвойсі
від 10.04.2013 року №ОУS200213 та у прайс-листі
від 30.01.2013 року, оскільки товар за
артикулами ВК-067, ВК-050, ВК-051 в інвойсі
вказані з потужністю 40W, а у прайс-листі
вищезазначені позиції вказані з
потужністю 60W. У прайс-листі ціни товару
зазначені на умовах FOB Ningbo, а в інвойсі
FOB Shunde. Крім того, прайс-лист виробника
не містить кінцевої дати дії ціни.

Було запропоновано надати додаткові
документи а саме: договір з третіми
особами, пов'язаний з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та інформацію про
вартість сировини для виробництва
товару.

Декларант повідомив про неможливість
надати додаткові документи.

Згідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України
митний орган, що здійснює контроль за
правильністю митної оцінки товарів з
урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів шляхом
коригування митної вартості товару у
відповідності ст. 55 МК.

Відповідно ч.3 ст.58 Митного кодексу
України у разі, якщо митна вартість не
може бути визначена за основним згідно
з положеннями статті 57 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 59-64 МК
України.

Враховуючи ненадання позивачем при
митному оформленні митному органу
належних та допустимих доказів щодо
об'єктивно підтвердженої митної
вартості товару, а також проведення
митницею консультацій з декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
товарів, відповідач мав підстави для
визначення митної вартості товару за
наявними документами.

При визначені митної вартості товару
за за резервним методом митний орган
мотивував неможливість застосування
попередніх методів визначення митної
вартості, про що було зазначено у
спірному рішенні про визначення митної
вартості товару.

Таким чином, підстави для скасування
оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альві
Груп Інтернешнл» залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02 грудня 2013р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альві Груп
Інтернешнл» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів України про визнання недійсним
рішення та картки відмови залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш