Справа № 2а-1417/12/1370
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Справа №
114042/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Кухтея Р.В.

з участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Західбудтелеком» до державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Львівської області
Державної податкової служби про
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В
И Л А:

17.02.2012р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Личаківському районі м.Львова від
07.02.2012 року №/2778 та №/2779.

Позовні вимоги мотивовано тим, що всі
операції позивача з ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» є
реальними, товарними, а висновки
відповідача стосовно нікчемності
правочинів з контрагентом базуються па
припущеннях та не підтверджені
належними доказами. Зокрема, висновки
органу державної податкової служби,
викладені в акті перевірки № 50/23-2/35943149
від 25.01.2012 року щодо заниження податку
на додану вартість та податку на
прибуток, щодо нікчемності правочинів
між позивачем та його контрагентом не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки основою для такого
висновку податкового органу був акт
перевірки ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж», яку
проводила Ленінська міжрайонна
державна податкова інспекція у
м.Луганську. В акті перевірки ТзОВ
«Західбудтелеком» нічого не зазначено
про результати перевірки його
взаємовідносин з ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж», натомість
зроблено висновок про те, що
господарські операції між ними
фактично не відбулись.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року позов задоволено.

ДПІ у Личаківському районі м.Львова
Львівської області ДПС оскаржила дану
постанову з підстав порушення норм
матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що послуги між ТзОВ
„Західбудтелеком" та ТзОВ
«Лугпромстройсан техмонтаж» є
нікчемним (згідно акту позапланової
виїзної перевірки ТзОВ «Лугпромстрой
сантехмонтаж» () за період з
01.12.2010р. по 30.09.2011 р. від 11.11.2011р.
№803/23-35554567), нікчемний правочин є
недійсним в силу закону, такий
нікчемний правочин не створює інших
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Крім того, Ленінська міжрайонна ДПІ у
м.Луганську листом від 05.01.2012р. №571/23-220
повідомила, що 21.12.11 року ВПМ Ленінської
МДПІ у м.Луганську порушено
кримінальну справу №02/11/8048 у
відношенні засновника та директора
ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж»
ОСОБА_1 за ч.3 ст. 212 КК України.

Рішення Луганського окружного
адміністративного суду щодо визнання
неправомірними дій з підстав порушення
порядку проведення перевірки не може
слугувати підтвердженням товарності
операцій між позивачем та ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж».

На відміну від СПД-постачальника
послуг (ТзОВ
„Лугпромстройсантехмонтаж"), ТзОВ
„Західбудтелеком" володіє трудовими
ресурсами на початок та кінець
перевірки.

Перевіркою ТзОВ „Західбудтелеком"
встановлено, що в результаті порушення
контрагентом своїх податкових
зобов'язань, принципів господарювання
та цивільного законодавства (моральних
засад), угоди, укладені з
постачальником на реалізацію товарів
(робіт, послуг) на адрес) покупців мають
протиправний характер, внаслідок якого
по даних операціях підприємством
неправомірно віднесено ПДВ до складу
податкового кредиту та сформовано
валові витрати. А такий правочин по
суті спрямований на незаконне
заволодіння майном держави, суперечить
інтересам держави і суспільства
вважається таким, що порушує публічний
порядок, а отже згідно із частиною 2
статті 228 ЦК України є нікчемним.

Отже, вартість придбаних послуг,
отриманих від ТзОВ
"Лугпромстройсантехмонтаж", віднесених
до складу валових витрат ТзОВ
„Західбудтелеком", вважається не
підтвердженими, так як податковими
органами не можливо провести зустрічні
перевірки фінансово - господарської
діяльності даних підприємств, що в свою
чергу, не дає можливості визначити та
підтвердити суми проведених операцій.

Таким чином, в ході проведення
дослідження фінансово-господарської
діяльності ТзОВ „Західбудтелеком",
встановлено відсутність отримання
послуг, що свідчить про укладання
договорів без мети настання реальних
наслідків. В зв'язку з тим, що угоди
поставки є нікчемними, нікчемний
правочин є недійсний в силу закону,
такий нікчемний правочин не створює
інших юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю,

Крім цього, сам факт надання
податковому органу всіх належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди не є
підставою для її одержання, коли
податковим органом встановлено, що
відомості, які містяться в цих
документах є недостовірні та є
наслідком укладання нікчемних
правочинів.

Згідно п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств", до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених, нарахованих протягом
звітного періоду у зв'язку підготовкою.
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці...

Згідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
„Про оподаткування прибутку
підприємств", не належать до складу
валових витрат будь - які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, визначених розділом II
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 статті 138;
інших витрат, визначених згідно з
пунктами 138.5 статті, 138.10 - 138.12 статті 138,
пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141
Податкового Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 статті 138 та у
статті 139 Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового
Кодексу встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визначаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II Податкового
Кодексу.

За нормами пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
зазначеного Податкового Кодексу
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, не
включаються до складу витрат.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника податкового органу, який
підтримав апеляційну скаргу,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.55 КАС України ДПІ у
Личаківському районі м.Львова замінено
на ДПІ у Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

Судом першої інстанції встановлено, що
державною податковою інспекцією у
Личаківському районі м.Львова
проведено позапланову виїзну
перевірку ТзОВ «Західбудтелеком» з
питань взаємовідносин з ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» за період
з 01.12.2010 року по 30.09.2011 року, про що
складено акт №50/23-2/35943149 від 25.01.2012 року.
Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог: п.п.5.2.1. п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.1, п.2 ст. 215,
ст.ст.203, 216, ст.228 Цивільного кодексу
України, що призвело до заниження
податку на прибуток в 4 кварталі 2010 року
на загальну суму 48 921,06 грн.; п.138.1,138.2
ст.138 пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, п.1, 2 ст.215, ст.203, 216, 228
Цивільного кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток в 2-му кварталі 2011 року на 2656,5
грн.; п.п.7.2.3. п.п.7.2.8 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4.
п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.1, п.2 ст.215, ст.203, 216,
ст.228 Цивільного кодексу України в
результаті чого занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 39 136,85 грн. за грудень 2010
року; п.198.1, п.198.3, п.198.4, п.198.5 ст.198, п.200.17
ст.200 Податкового кодексу України
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 2310 грн. за травень 2011
року.

Відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення форми «Р»
№/2778 від 07 лютого 2012 року про
нарахування податку на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
63 808,83 грн., в тому числі: основний платіж
- 51 577,56 грн., штрафних санкцій - 12231,27 грн.
та податкове повідомлення - рішення
форми «Р» №/2779 від 07 лютого 2012
року про нарахування податку на додану
вартість в сумі 51232,06 грн., в т.ч.
основний платіж - 41446,85 грн., штрафні
санкції - 9785,21 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
скасування оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідача,
оскільки головною підставою вважати
правочин нікчемним являється її
недійсність, встановлена законом, а не
актами, які б факти в цьому акті не були
відображені. Вказані в акті висновки є
суто суб»єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора.

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатись до
суду з позовом про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Відповідачем не доведено, а судом
першої та апеляційної інстанції не
встановлено, наявності мети, завідомо
суперечної інтересам держави і
суспільства, а також існування умислу у
позивача чи його контрагентів, як
обов»язкової ознаки для визнання
правочину недійсним та застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Позивачем було отримано замовлення від
ТзОВ «Елітар» та ТДВ «Модем» на
влаштування проколів
горизонтально-направленого буріння в
м.Тернополі по вул.Гайовій та
прокладання захисної поліетиленової
трубки на дільниці ВОЛЗ
«Воловець-Свалява», що підтверджується
Договором підряду №121 від 01.12.2010 року з
ТзОВ «Елітар» та Договором №4/2010/ВОЛЗ
від 15.11.2010 р. з ТДВ «Модем». В даних
договорах не врегульовано порядок
залучення позивачем субпідрядників до
виконання робіт, однак як вбачається з
листа ТОВ «Елітар» від 01.12.2010 р. та листа
ТДВ «Модем» від 15.11.2010 р. дані суб'єкти
господарювання не заперечували проти
залучення позивачем субпідрядників.

До виконання даних робіт позивачем
було залучено субпідрядника ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж», який має
ліцензію на здійснення відповідного
виду робіт серії АВ № 558208, строк дії
якої з 30.07.2010 року по 04.04.2012 року та чинне
свідоцтво № 10030076 платника ПДВ (а.с.62,64).
Цього ж субпідрядника було залучено до
виконання робіт із технічного
обслуговування та ремонтів комплектів
комунікаційного обладнання:
маршрутизаторів, базових станцій радіо
доступу WI-FI, модемів, блоків
безперебійного живлення по Львівській
області, які виконувались позивачем за
замовленням ТзОВ СП «Інфоком» згідно
Договору №Т/О-03 від 03.01.2011 року (а.с.104-106).

Таким чином, позивачем надано докази на
підтвердження реальності
господарських операцій та
представлено договори, що укладені між
позивачем і ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» виконані
сторонами, актами приймання виконаних
підрядних робіт за грудень 2010 року,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за грудень 2010 року,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за грудень 2010 року,
податковими накладними наявними в
матеріалах справи: від 31.12.2010 року №30729
на загальну суму 50 673,00 грн.; від 31.10.2010
року №30730 на суму 184 148,10 грн.; від 20.05.2011
року № 896 на загальну суму 13860,00 грн.

Розрахунок за виконані роботи
позивачем з контрагентом ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» проведено
у повному обсязі, що підтверджується
наданими позивачем платіжними
дорученнями: від 05.01.2011 року №1 на суму 50
673,00 грн., від 07.02.2011 року № 41 на суму 15
000,00 грн.; від 15.02.2011 року № 58 на суму 20
000,00 грн.; від 23.02.2011 року № 65 на суму 15
000,00 грн., від 03.03.2011 року № 76 на суму 15
000,00 грн.; від 10.03.2011 року № 80 на суму 119
148,10 грн.; від 29.07.2011 року №294 на суму
13 860,00 грн. (а.с.88-103).

Про реальний характер робіт свідчить
також факт їх прийняття та оплати
замовниками (ТзОВ «Елітар» та ТДВ
«Модем», ТзОВ СП «Інфоком») позивача.
(а.с.123-127)

Крім того, постановою Луганського
окружного адміністративного суду від
23.01.2012 року №2а-10972/11/1270, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2012р.,
визнано протиправними дії Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у м.Луганськ щодо проведення
перевірки ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж», а тому
посилання податкового органу на
виявлені порушення податкового
законодавством даного контрагента, суд
першої інстанції правомірно не прийняв
до уваги.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

При цьому, колегія суддів враховує
вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що зазначення
судом першої інстанції ТзОВ
«Лугпромстройтехмонтаж» слід вважати
ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж», що
відповідає фактичним обставинам
справи.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року по справі № 2а-1417/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

Р.В.Кухтей

Повний текст виготовлено 18.04.2014р.