Справа № 2а-371/10
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
Справа №
27508/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Ярмолинецькому районі Хмельницької
області на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
14.04.2010р. по справі № 2а-371/10 за позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хорост-Плюс» до Державної податкової
інспекції у Ярмолинецькому районі
Хмельницької області про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В
И В:

22.01.2010 року Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Хорост-Плюс»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позов до Державної
податкової інспекції у Ярмолинецькому
районі Хмельницької області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Ярмолинецькому районі Хмельницької
області №/0 від 31.12.2009 року.

Адміністративний позов обгрунтовує
тим, що висновки, зроблені податковим
органом за результатами перевірки,
неправомірні і в податкової інспекції
були відсутні законні підстави для
винесення податкового повідомлення -
рішення. Зокрема, позивач зазначає, що
посилання податкового органу на
порушення п.4 Порядку акумуляції та
використання коштів, які нараховуються
сільськогосподарськими
товаровиробниками - платниками податку
на додану вартість операцій з продажу
товарів (робіт, послуг) власного
виробництва, включаючи продукцію (крім
підакцизних товарів), виготовлену на
давальницьких умовах із власної
сільськогосподарської сировини
являється безпідставним, оскільки дана
норма не передбачає нарахування
будь-яких штрафних (фінансових)
санкцій, а посилання на інший
нормативний документ, згідно якого
нараховані фінансові санкції,
відсутнє. Поряд з цим, позивач
наголошує, що навіть при здійсненні
зафіксованих в Акті перевірки порушень
пп. 11.21 Закону України «Про податок на
додану вартість» кошти було повністю
перераховано на окремий рахунок в
державному казначействі відповідно до
п.4 Порядку. Позивач, також, не
погоджується з висновками
перевіряючих з приводу нікчемності
договорів укладених між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Хорост-Плюс» «Хорост-Плюс» та ТОВ
«Транс-Нафта-Сервіс ЛТД» мотивуючи це
тим, що вказані правочини являються
оспорюваними і оскільки рішення суду
щодо визнання правочину недійсним
відсутнє, то працівники податкової
інспекції не мали законних підстав та
повноважень визнавати їх недійсними.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14.04.2010 року
позов задоволено, визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Ярмолинецькому
районі Хмельницької області №/0
від 31.12.2009 року з вимогою сплати 56339 грн.
00 коп.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та необгрунтованою,
Державна податкова інспекція в
Ярмолинецькому районі Хмельницької
області подала апеляційну скаргу.
Зазначає, що відсутність обов'язкових
первинних документів, що підтверджують
транспортування нафтопродуктів, актів
приймання та передачі ПММ, а також
документів, що підтверджують якість та
походження нафтопродуктів не дає
можливості зробити висновок про
здійснення поставки нафтопродуктів, а,
отже, такими обставинами обумовлюється
недійсність правочинів укладених
контрагентом.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Відповідач у судове засідання
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід без змін.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Хорост-Плюс» зареєстроване 19.03.2004 року
виконавчим комітетом Хмельницької
міської ради та з 11.02.2005 року перебуває
на податковому обліку в Державній
податковій інспекції у Ярмолинецькому
районі, як платник податків, зборів
(обов'язкових платежів). Основними
видами діяльності підприємства є:
розведення птиці; вирощування
зернових, технічних та решти культур,
не віднесених до інших класів
рослинництва; інші види оптової
торгівлі; роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
з продовольчим асортиментом;
діяльність автомобільного вантажного
транспорту; інші індивідуальні
послуги.

Відповідно до плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання ДПІ в Ярмолинецькому
районі проведена планова виїзна
перевірка Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Хорост-Плюс» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2007р. по 31.03.2009р.

В ході проведення перевірки
перевіряючими виявлено, що в порушення
пп.11.21 ст.11Закону України «Про податок
на додану вартість» позивачем включено
до складу податкових зобов'язань по
Декларації №1 іншу продукцію
птахівництва (реалізація яєць), що не
відноситься до видів продукції, які
визначені вищевказаним пунктом Закону
в сумі 1355570,00 грн. (в тому числі 2007р. -
387488,0 грн, 2008р. - 968082,0 грн.).

За результатами перевірки складений
Акт №473/23/32878072 від 10 липня 2009 року, яким
встановлено порушення позивачем пп.7.4.3
п.7.4 ст.7, пп.7.7.1 п.7.7 ст.7, пп.11.21, пп.11.29
ст.11Закону України «Про податок на
додану вартість».

Згідно з пп.11.21, пп.11.29 ст.11Закону
України «Про податок на додану
вартість» суми податку на додану
вартість, що повністю залишалися у
розпорядженні платників податку для
цільового використання, підлягають
перерахуванню на окремий рахунок. Сума
податку на додану вартість, що
підлягала сплаті до бюджету
сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах, повністю залишається
у розпорядженні цих
сільськогосподарських підприємств і
спрямовується на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції
та продукції птахівництва (абз.2 п.11.21
ст.11 Закону).

Як встановлено п.1 1.29 ст.11Закону України
«Про податок на додану вартість»
встановлено, що кошти податку на додану
вартість, які підлягали перерахуванню
до бюджету, залишалися в розпорядженні
сільськогосподарських
товаровиробників і використовувалися
ними для придбання матеріально -
технічних ресурсів виробничого
призначення. У разі нецільового
використання акумульованих коштів
вони підлягають стягненню до
Державного бюджету України в
безспірному порядку.

Відповідно до п.12 Порядку нарахування,
виплат і використання коштів,
спрямованих для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі (далі - Порядок) кошти,
перераховані сільськогосподарськими
підприємствами на окремий рахунок,
використовуються ними для підтримки
власного виробництва продукції
тваринництва та птахівництва. У разі
нецільового використання зазначені
кошти підлягають стягненню до
Державного бюджету відповідно до
законодавства.

Згідно п.4 Порядку акумуляції та
використання коштів, які нараховуються
сільськогосподарськими
товаровиробниками - платниками податку
на додану вартість щодо операцій з
продажу товарів (робіт, послуг)
власного виробництва, включаючи
продукцію (крім підакцизних товарів)
виготовлену на давальницьких умовах із
власної сільськогосподарської
сировини кошти, не перераховані на
окремий рахунок, також вважалися
використаними не за цільовим
призначенням і підлягали стягненню до
державного бюджету у безспірному
порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що
в спірному податковому повідомленні -
рішення податкові органи покликаються
на вищезазначений п.4 Порядку, який, в
той же час не передбачає нарахування
штрафних санкцій.

Твердження податкової інспекції про
нікчемність договорів укладених між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Хорост-Плюс» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Транс-Нафта-Сервіс ЛТД»
спростовуються наступним.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Визначаючи правочини укладені між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Хорост-Плюс» «Хорост-Плюс» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транс-Нафта-Сервіс
ЛТД» нікчемними, Державна податкова
інспекція керувалась тим, що оскільки
підприємством позивача не надано актів
приймання-передачі нафтопродуктів,
реєстрів складського обліку, актів
змішування нафтопродуктів, паспорта
якості нафтопродуктів, а також
встановлено відсутність
товарно-транспортних накладних, що
засвідчують транспортування
нафтопродуктів від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Транс-Нафта-Сервіс ЛТД» до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хорост-Плюс» «Хорост-Плюс» що, у свою
чергу, може вказувати на фіктивність
відповідної господарської операції.
Відсутність належних первинних
документів може свідчити про
нездійснення самих господарських
операцій. Тобто це вчинялося з метою
отримання підприємством податкової
вигоди і, як наслідок, відбулося
заволодіння державним майном.

З врахуванням цих обставин на думку
ревізорів такі правочини порушують
публічний порядок. Стаття ст.228 ЦК
України дає визначення такому
правочину тобто,правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Господарські
операції, відповідно до п.1.2 ст.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку потребують
підтвердження первиними документами.
Господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, тобто письмових
свідоцтв, що фіксують та підтверджують
господарські операції (включаючи
розпорядження та дозволи власника на
їх проведення).

Аналіз норм Закону України "Про податок
на додану вартість" дає підстави
зробити висновок, що цим Законом
передбачено підставу для формування
податкового кредиту, а саме наявність у
платника податку - покупця належно
оформленої податкової накладної.
Податковий кредит сформовано
позивачем на підставі належним чином
оформлених податкових накладних, які в
свою чергу включенні Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Транс-Нафта-Сервіс ЛТД» (яке є
стороною договору) до податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та до валового доходу, а отже
дохідна частина державного бюджету
поповнилась в результаті проведення
даної господарської операції.

Надання податковому органу належним
чином всіх оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Крім того, на підтвердження
господарської операції позивачем в
судовому засіданні надано належним
чином оформлені копії накладних за
березень - квітень 2008 року

Матеріалами справи встановлено, що
податковий кредит сформовано
позивачем на підставі належним чином
оформлених податкових накладних, які в
свою чергу включенні Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Транс-Нафта-Сервіс ЛТД» (яке є
стороною договору) до податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та до валового доходу.

Таким чином в результаті проведеної
господарської операції було поповнено
дохідну частину державного бюджету.

З врахуванням наведеного колегія
суддів погоджується із судом першої
інстанції стосовно помилкових
висновків працівників Державної
податкової інспекції.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, ст. 198, ст.200, ст.206,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И
В :

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ярмолинецькому
районі Хмельницької області без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
14.04.2010р. по справі № 2а-371/10 - без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.