Справа № 805/2956/14
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 р.
Справа № 805/2956/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у розмірі 170,32 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулися до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у розмірі 170,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
у відповідача виникла заборгованість у
розмірі 170,32 грн., яка утворилася в
результаті застосування до останнього
штрафних санкцій за неподання
податкових декларацій на підставі
податкових повідомлень-рішень №
від 11.09.2012 року та № від 13.09.2012
року. Оскільки відповідачем
добровільно суму податкового боргу до
бюджету не сплачено, посилаюсь на норми
Податкового кодексу України,
Маріупольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області просили суд стягнути зазначену
суму боргу у судовому порядку.

У судове засідання сторони не з'явились
з невідомих суду причин, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлені
належним чином, з дотриманням вимог ст.
ст. 33-36 Кодексу адміністративного
судочинства України, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення, які
повернулись до суду із підписом
уповноважених осіб про їх отримання.

Разом із тим, 24.03.2014 р. до відділу
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду від позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності його представника та
додаткові докази.

Заяв про відкладення розгляду справи
або розгляду справи у відсутності
відповідача до суду не надходило. Також
відповідачем не було надано до суду
заперечень проти позову або заяви про
визнання позову.

Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до якої у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів, та ч. 1 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з якою адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, а також ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних в ній доказів.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги, та якими
доказами вони підтверджуються, а також
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим
комітетом Маріупольської міської ради
Донецької області 07.08.1998 р. як фізична
особа - підприємець, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3 та перебуває на обліку в
Маріупольській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області як платник податків з 21.08.1998 р.
за № 119.

З матеріалів справи вбачається, що
13.07.2012 року контролюючим органом було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності щодо неподання
податкової звітності з податку на
доходи фізичних осіб за 2011 рік, про що
складено акт камеральної перевірки
податкової звітності № 136/17-1/НОМЕР_3 від
13.07.2012 року.

Так, дані перевірки свідчать про
неподання відповідачем податкової
декларації про майновий стан і доходи
за 2011 р. (граничний строк подання
декларації 09.02.2012 року).

На підставі акту камеральної перевірки
податкової звітності № 136/17-1/НОМЕР_3 від
13.07.2012 року позивачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 13.09.2012 року, яким до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 170,00
гривень.

Як свідчать матеріали справи,
податкове повідомлення-рішення №
від 13.09.2012 року вважається
отриманим відповідачем.

Даних щодо оскарження вказаного
податкового повідомлення - рішення
матеріали справи не містять, тобто
податкове повідомлення - рішення
вважається узгодженим.

Також, 11.09.2012 року контролюючим органом
було проведено камеральну невиїзну
перевірку податкової звітності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з
питання своєчасності сплати податку на
доходи фізичних осіб, про що складено
акт про результати камеральної
перевірки своєчасності сплати податку
на доходи фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності та
самозайнятих осіб № 422 від 11.09.2012 року.

Так, дані перевірки свідчать про
порушення відповідачем п.п. 177.5.1 п. 177 ст.
177 Податкового кодексу України. На
підставі п. 126.1 ст. 126 Розділу ІІ
Податкового кодексу України за
затримку сплати податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 1,59 грн. на 970
календарних днів, ФОП ОСОБА_1
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
20% у сумі 0,32 грн.

На підставі акту про результати
камеральної перевірки своєчасності
сплати податку на доходи фізичних осіб,
що є суб'єктами підприємницької
діяльності та самозайнятих осіб № 422
від 11.09.2012 року згідно ст. 126 Податкового
кодексу України, позивачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 11.09.2012 року, яким до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 0,32
гривень.

Як свідчать матеріали справи,
податкове повідомлення-рішення №
від 11.09.2012 року вважається
отриманим відповідачем.

Даних щодо оскарження вказаного
податкового повідомлення - рішення
матеріали справи не містять, тобто
податкове повідомлення - рішення
вважається узгодженим.

Разом із тим, нарахована сума грошового
зобов'язання у загальному розмірі 170,32
грн. станом на час розгляду справи
відповідачем до бюджету не сплачена.

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України. Зокрема,
кодекс визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено обов'язок платників
податків, зокрема, сплачувати податки
та збори у строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядки і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового Кодексу України крiм
випадкiв, передбачених податковим
законодавством, платник податкiв
самостiйно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пенi, яку зазначає у податковiй (митнiй)
декларацiї або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановленi цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пенi
вважається узгодженою.

Як передбачено підпунктом 49.18.5 пунктом
49.18 статті 49 розділу ІІ Податкового
кодексу України, податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

У порушення вищенаведених правових
норм відповідачем не подано податкової
звітності по податку з доходів
фізичних осіб у передбачений
законодавством строк.

Пунктом 177.1 ст. 177 Податкового кодексу
України передбачено, що доходи
фізичних осіб - підприємців, отримані
протягом календарного року від
провадження господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Фізичні особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи (п.
177.5 ст. 177 Податкового кодексу України).

Авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, але не менш як
100 відсотків річної суми податку з
оподатковуваного доходу за минулий рік
(у співставних умовах), та сплачуються
до бюджету по 25 відсотків щокварталу
(до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і
до 15 листопада).

У разі зменшення суми отриманого
доходу за попередній календарний
квартал поточного року більше ніж на 20
відсотків у порівнянні з розрахунковою
очікуваною сумою доходу на такий
квартал платник податку має право
зменшити суму авансового платежу, що
підлягає сплаті у наступний строк,
встановлений цим підпунктом,
пропорційно зменшенню суми
зазначеного доходу. Для такого
зменшення суми авансового платежу
фізичною особою - підприємцем до
настання строку сплати такого
авансового платежу до контролюючого
органу подається заява у довільній
формі, що містить розрахунок зменшення
суми авансового платежу та коротке
пояснення обставин, що призвели до
зменшення суми отриманого доходу (п.п.
177.5.1 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу
України).

У порушення вищенаведених правових
норм відповідачем із затримкою на 970
днів було сплачено податок з доходів
фізичних осіб у розмірі 1,59 грн.

Згідно з п. 111.1. ст. 111 Податкового
кодексу України за порушення законів з
питань оподаткування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
застосовуються такі види юридичної
відповідальності, зокрема, фінансова.

Фінансова відповідальність за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства
встановлюється та застосовується
згідно з цим Кодексом та іншими
законами. Фінансова відповідальність
застосовується у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та/або
пені (111.2. ст. 111 Податкового кодексу
України).

Відповідно до п. 113.3. ст. 113 Податкового
кодексу України штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) за порушення норм
законів з питань оподаткування або
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, застосовуються у
порядку та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України.

Так, пунктом 120.1 ст. 120 Податкового
кодексу України передбачено, що
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу,
зокрема, при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Як вже було зазначено вище, за
несвоєчасне подання податкової
звітності та несвоєчасну сплату
податку з доходів фізичних осіб до
відповідача було застосовано штрафні
санкції.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Встановлений вищенаведеною нормою
строк сплати податкового зобов'язання
на день розгляду справи судом сплинув.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання

Оскільки застосовані до відповідача
штрафні (фінансові) санкції в
установлені строки сплачено не було,
таке зобов'язання вважається
податковим боргом.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами (п.
87.1, п. 87.2 ст. 87 ПК України).

Органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється (п. 41.2 ст. 41 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95
Податкового кодексу України).

Орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження (п.
87.11. ст. 87 Податкового кодексу України).

Таким чином, виходячи із змісту
заявлених вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача суми
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 170,32 грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-11, 33-36, 69-71, 94, 98, 158-163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу у розмірі
170,32 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
до місцевого бюджету Іллічівського
району м. Маріуполя (р/р 0053, код
платежу - 11010500, отримувач - Маріуп.
УК/Іллічів. р-н/11010500, ,
банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій
області, МФО 834016) суму податкового
боргу з податку на доходи фізичних осіб
у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 32 коп.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 14 квітня
2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.