Справа № 412/11241/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маньковська
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
справа №412/11241/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Жаботинської С.В., Лях О.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 25 лютого 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
даним адміністративним позовом, в
якому просив визнати неправомірними
дії УПФУ в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області в частині невиплати пенсії в
розмірі 80 % середньої заробітної плати
шахтаря у вугільній промисловості з
16.09.2008 року; зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити йому
недоплачену суму пенсії за період з
16.09.2008 року по день ухвалення судового
рішення у даній справі в розмірі 80 %
середньої заробітної плати шахтаря у
вугільній промисловості на підставі
офіційних даних Держкомстату України;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок його пенсії як
пенсіонеру-шахтарю в розмірі не менш 80 %
середньої заробітної плати шахтаря у
вугільній промисловості на підставі
офіційних даних Держкомстату України.

Постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 25 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено за
необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись з таким
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог. На
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що відповідач при
перерахунку пенсії повинен був брати
показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу по Україні при
кожному перерахунку його пенсії згідно
заяв, з якими він звертався до
відповідача через кожні два роки
роботи. Крім того, апелянт не згоден с
висновком суду першої інстанції про те,
що при обчисленні його пенсії
застосовано найвищий коефіцієнт
страхового стажу - 0,85, оскільки з
відповіді відповідача від 12.07.2012 року
вбачається, що цей коефіцієнт складає
2,41248.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому,
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України,
справу розглянуто у письмовому
провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджено
матеріалами справи, що позивачу з 23.01.2000
року призначено пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням загального
стажу 25 років 1 місяць 25 днів та
пільгового стажу 20 років 1 день.

В подальшому, згідно заяви ОСОБА_2
відповідачем було здійснено
перерахунок його пенсії за стажем,
відповідно до ч. 4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», при цьому,
перерахунок пенсії проведено із
заробітної плати (доходу), з якої
обчислена пенсія.

Позивач вважає, що УПФУ мало здійснити
йому перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці» , при
цьому, застосувати під час перерахунку
пенсії показник середньої заробітної
плати працівників в середньому на одну
застраховану особу по Україні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
розмір пенсії позивача є більшим, ніж
передбачено статтею 8 Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці», тому відповідач
правомірно не здійснює цього
перерахунку через недоцільність, при
цьому, доводи щодо необхідності
застосування під час перерахунку
пенсії показника середньої заробітної
плати працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2010 рік, не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»№1058, частина 4
якої передбачає, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через 2 роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 і визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058
доводить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня
2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в статті 9 КАС України,
приписи постанови № 530 від 28 травня 2008
року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» не
можуть застосовуватись до спірних
відносин, відтак правові підстави для
перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні так і середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за рік, що передує
року звернення за перерахунком,
відсутні. Останній із наведених
показників застосовується виключно
для призначення пенсії, застосування
його для перерахунку є безпідставним.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
21.03.2012 р. (справи №21-449а11,№21-41а12), від
24.04.2012р.(справа №21-111а12).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для судів України. Суди зобов»язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Щодо вимог позивача про застосування
під час перерахунку його пенсії Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці», колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці", мінімальний розмір пенсії
шахтарям, які відпрацювали на
підземних роботах не менше 15 років для
чоловіків та 7,5 років для жінок за
Списком № 1, встановлюється у розмірі 80
% середньої заробітної плати шахтаря,
але не менше 3 розмірів прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, що
втратили працездатність.

Оскільки, заробітна плата ОСОБА_2, яка
була взята при проведенні перерахунку,
складала 3070 грн. 34 коп., 80 % від неї , в
свою чергу, складає 2456,27 грн . (3070,34 х 80 %),
в той час, як розмір пенсії, яку з 2008
року отримує позивач, перевищує цю
суму, тобто, дії УПФУ відповідають
діючому законодавству і не порушують
законні права позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування , їхніх посадових і
службових осіб, інших суб»єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб»єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач довів суду правомірність
своїх дій, як передбачено ч.2 ст.71 КАС
України, і вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи і постанову прийнято
у відповідності до норм матеріального
та процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 25 лютого 2014 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без задоволення, а
постанову суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
С.В.
Жаботинська

О.П. Лях