Справа № 816/7151/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р. Справа № 816/7151/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міністерства
доходів у Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014р.
по справі № 816/7151/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акрон"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Полтавській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Акрон" ( далі - ТОВ
"Акрон"), звернулося до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Кременчуцької об'єднаної
державної податкова інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Полтавській області ( далі -
Кременчуцька ОДПІ) про скасування
податкового повідомлення - рішення, в
якому просило визнати незаконним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 15.03.13 р.
№/522, відповідно до якого
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 105967,50 грн. (за
основним платежем в розмірі 70 645 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 35 322,50
грн.).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.02.14 р. по
справі № 816/7151/13-а адміністративний
позов ТОВ "Акрон" задоволений.

Відповідач, Кременчуцька ОДПІ, не
погодився з судовим рішенням і подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
10.02.14 р. по справі № 816/7151/13-а та ухвалити
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог ТОВ "Акрон" відмовити в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства з
мотивів наведених в апеляційній
скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, посилаючись на його
законність та обґрунтованість.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причину
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги та письмове
заперечення на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
правомірності.

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "Акрон" (ідентифікаційний код 31194200)
06.10.2000 р. зареєстроване Виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради,
замінено свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради
17.12.07 р. у зв'язку із зміною
місцезнаходження юридичної особи та
видано свідоцтво А00 № 682986. Позивач
перебуває на податковому обліку в
Кременчуцькій ОДПІ з 19.10.2000 р. за № 5638. У
перевіряємому періоді позивач був
зареєстрованим платником ПДВ
відповідно до свідоцтва № 100162632 серії
НБ № 138559, виданого Кременчуцькою ОДПІ
28.01.09 р., індивідуальний податковий
номер 35.

На виконання наказу Кременчуцької ОДПІ
від 12.02.13 р. №704 проведена позапланова
документальна виїзна перевірка ТОВ
"Акрон" з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
прибуток та податку на додану вартість
по взаємовідносинам з ТОВ "Продсервіс
2012" (), ТОВ "Самі Груп" (), ТОВ "Леда-Ком" (), ТОВ "Сіті Гейм" (),
ТОВ "Всеукраїнська творча спілка" (), ТОВ "Анві Продукт" (), ТОВ "Арвет" (), ТОВ "Стар Прайм" (),
ТОВ "Печерський міст ЛТД" (), ПП "Дан-Кремінь" (),
ТОВ "Чєнгун" (), ТОВ
"Економ-Ресурс" (), ТОВ
"Імпекс Продгарант" (),
ТОВ "Верес Груп" (), ТОВ
"Спецпродсервіс" (), ТОВ
"ПГ "Інтексторг" (), ТОВ
"Реал Інвест" () за період
з 01.01.09 р. по 31.12.12 р. Результати
проведеного позапланового заходу
державного нагляду (контролю)
оформлені відповідачем актом від 13.02.13
р. № 380/22.4-09/31194200, яким зафіксовані
порушення п.п. 14.1.201 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст.
185, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7
ст. 201 ПК України, в результаті чого
відповідач дійшов висновку, що ТОВ
"Акрон" неправомірно занижено податок
на додану вартість в загальній сумі 70
645,00 грн. у тому числі за серпень 2011 року
у сумі 13244,00 грн., за жовтень 2011 року у
сумі 13624,00 грн., за листопад 2011 року у
сумі 13588,00 грн. та за грудень 2011 року у
сумі 30189,00 грн.

На підставі вищевказаного акту
перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення від 15.03.13 р. №/522, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем в
розмірі 70 645 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 35 322,50 грн.

Фактичною підставою для винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення слугувала
інформація, викладена в акті
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача, щодо
неправомірного віднесення до складу
податкового кредиту суми ПДВ по
взаємовідносинам ТОВ"Акрон" з
ТОВ"Арвет" та ПП "Анві Продукт", оскільки
господарські операції між ними реально
не відбулись.

Перевіряючи правомірність прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно із приписами п.п. 14.1.181 ст.14 ПК
України визначено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду в тому числі у зв'язку
з придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу(п.п.198.6 ст. 198 ПК
України).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що наслідки в
податковому обліку платника створюють
лише реально вчинені господарські
операції, тобто такі, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника та
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

З матеріалів справи вбачається, що між
ТОВ "Акрон" та ТОВ "Арвет" були укладені
договори: договір виконання робіт
(підряду) №93 від 27.07.11 р., де ТОВ "Акрон" -
замовник, ТОВ "Арвет" - підрядник,
відповідно до умов якого замовник
доручає, а підрядник зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
договорі, своїми матеріалами виконати
технічне обслуговування і ремонт
газових водонагрівних котлів цеху
СЦПВР, а також інші види ремонтних
робіт іншої техніки, відповідно до
специфікації, а замовник
зобов'язується оплатити ці роботи
відповідно до умов договору (а.с. 81-83 т.
1); договір поставки №31 від 02.08.11 р., де
ТОВ "Акрон" -покупець, ТОВ "Арвет" -
постачальник, згідно якого
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити запасні частини до
транспортних засобів відповідно до
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору (а.с. 67-69 т. 1); договір
підряду №132 від 03.10.11 р., де ТОВ "Акрон" -
замовник, ТОВ "Арвет" - підрядник,
відповідно до умов якого замовник
доручає, а підрядник приймає на себе
проведення робіт по контролю якості
ізоляційного покриття шлейфу газо- та
інгібіторопроводу свердловини з метою
визначення несанкціонованих
підключень, а замовник зобов'язується
оплатити ці роботи відповідно до умов
договору (а.с. 158-159 т.1).

На підтвердження реальності
проведення операцій за
вищезазначеними договорами були
надані: специфікації; видаткові
накладні; акти приймання виконаних
робіт; рахунки-фактури; податкові
накладні.

Як встановлено в ході розгляду справи,
на підставі вищевказаних податкових
накладних позивачем було включено до
складу податкового кредиту за серпень
2011 року суму 13244,00 грн., жовтень 2011 року -
13624,00 грн., грудень 2011 року - 30189,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунки здійснювались позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на користь ТОВ
"Арвет", що підтверджується наявною в
матеріалах справи копіями платіжних
доручень (а.с. 78-80, 147-157,164-165 т.1).

Крім того, між ТОВ "Акрон" (замовник) та
ПП "Анві Продукт" (підрядник) укладено
договір виконання робіт (підряду) №71/Р
від 24.10.11 р., відповідно до умов якого
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у договорі, своїми
матеріалами виконати технічне
обслуговування і ремонт газових
водонагрівних котлів, а також інші види
ремонтних робіт промислової і
транспортної техніки, відповідно до
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору, а замовник
зобов'язується оплатити ці роботи
відповідно до умов договору (а.с. 166-169 т.
1).

На підтвердження реальності виконання
зобов'язань ПП "Анві Продукт" по
укладеному правочину надано: акт
приймання - передачі техніки в ремонт
№78 від 07.11.11 р. виконання робіт по
капітальному ремонту двигуна КРАЗ 9645,
акт приймання - передачі техніки з
ремонту №79 від 15.11.11 р. виконання робіт
по капітальному ремонту двигуна КРАЗ
9645, акт приймання - передачі виконаних
робіт №82/Р від 15.11.11 р.по капітальному
ремонту двигуна КРАЗ 9645, рахунок -
фактуру №82 від 15.11.11 р.(а.с. 176-183 т.1).
Також на підтвердження господарських
операцій з виконання вищевказаних
робіт позивачем була отримана від ПП
"Анві Продукт" податкова накладна від
15.11.11 р. № 22 на загальну суму 81528,28 грн.,
сума ПДВ складає 13588,05 грн. (а.с. 184-185 т. 1),
на підставі якої позивачем було
включено до складу податкового кредиту
за листопад 2011 року - 13588,05 грн. Оплата
за виконані роботи була проведена
позивачем в повному обсязі з
розрахункового рахунку позивача
згідно платіжних доручень (а.с. 187-192 том
1).

Вищезазначені первинні документи
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність Україні", дефектів
форми, змісту або походження не мають.

Таким чином, наведені обставини стали
підставою для висновку суду першої
інстанції про те, що надані первинні
бухгалтерські документи містять всі
необхідні реквізити для встановлення
змісту, обсягу господарських операцій,
осіб, які безпосередньо приймали
участь у їх здійсненні, та інші
встановлені законодавством вимоги до
первинних документів для надання їм
юридичної доказовості, та повністю
відображені в бухгалтерському та
податковому обліках, .

Також з матеріалів справи вбачається,
що придбаний позивачем у ТОВ "Арвет"
товар був частково реалізований ФОП
ОСОБА_1 згідно договору поставки №01/03-1
від 01.01.11 р., що підтверджується
накладною №254 від 22.08.11 р., №272 від 14.12.11
р., рахунком-фактурою №254 від 22.08.11 р.,
№272 від 14.12.11 р., довіреністю на
отримання ТМЦ №223 від 22.08.11 р., №442 від
14.12.11 р. та податковою накладною №8 від
22.08.11 р., №5 від 14.12.11 р., платіжним
дорученням (а.с. 38-48 т.2) Ремонтні роботи,
отримані від контрагентів ТОВ "Арвет"
та ПП "Анві Продукт", позивач використав
для виконання ремонтних робіт газових
водонагрівних котлів цеху СЦПВР, а
також інші видів ремонтних робіт іншої
техніки, робіт по контролю якості
ізоляційного покриття шлейфу газо-та
інгібіторопроводу свердловини з метою
визначення несанкціонованих
підключень на замовлення ПАТ
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат", ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Бурова
компанія "Рудіс". Поставлені матеріали
були використані ТОВ "Арвет" та ПП "Анві
Продукт" при виконанні підрядних робіт
на об'єктах замовників, що
підтверджується актами приймання
виконаних робіт та податковими
накладними, підписаними між
замовниками та ТОВ "Акрон", що
підтверджується актами приймання
техніки в ремонт, актами прийняття
техніки з ремонту, актами виконаних
робіт, рахунками - фактурами,
платіжними дорученнями та податковими
накладними (а.с. 194-228 т. 1, а.с. 1-110 т.2).

Крім того, позивач надав довідку
екномічного обгрунтування діяльності
підприємства вих. №3 від 04.02.2014 по
взаємовідносинах, зокрема, з ТОВ "Арвет"
та ПП ""Анви Продукт", згідно якої
позивачем економічна вигода була
отримана за рахунок різниці у ціні між
ремонтними роботами техніки ТОВ "Арвет"
та ПП ""Анви Продукт" та реалізацією
вказаних робіт ПАТ "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат", ФОП
ОСОБА_1 та ТОВ "Бурова компанія "Рудіс", у
результаті чого ТОВ "Акрон" отримано
чистий прибуток у сумі 4196,78 грн. (а.с.
169-171 т. 2).

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо реальності
вчинених господарських операцій
позивачем з ТОВ "Арвет" та ПП ""Анви
Продукт", оскільки зміст складеного
органом державного нагляду (контролю)
акту перевірки та податкового
повідомлення - рішення не доводить
зворотнє, тому що не містить жодних
добутих інспекцією належних,
допустимих та достатніх даних, які б
підтверджували, що взаємовідносини між
контрагентами не були направлені на
настання реальних правових наслідків.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
щодо наявності кримінального
провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.205, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 212, ч.3,4 ст. 358 КК
України, направленого до суду з
обвинувальним актом та яке
розглядається по суті в апеляційному
суді Полтавської області є
безпідставними, оскільки не містять
фактів злочинних дій, що стосуються
предмета спору по даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає такими що не
спростовують правомірних висновків
суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно п. 1.7 наказу ДПА України № 327
від 10.08.05 р. «Про затвердження Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства» факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства викладаються в
акті невиїзної документальної, виїзної
планової чи позапланової перевірок
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Податковий орган протиправно не
прийняв до уваги наявність належним
чином оформлених первинних та
податкових документів, відповідно до
яких платник податків здійснив
розрахунки з контрагентами та включив
до складу податкового кредиту
відповідні суми сплаченого податку.

З огляду на наведене вище, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
посилання відповідача на нікчемність
угод є безпідставними, оскільки
укладені між позивачем та
контрагентами договори шляхом
виконання своїх договірних зобов'язань
в повному обсязі, на момент розгляду
справи є чинними і в установленому
законодавством порядку судом
недійсними не визнавались, податкові
накладні в установленому
законодавством порядку недійсними не
визнані, є чинними на момент розгляду
справи і в сукупності з іншими доказами
у справі дають суду підстави для
висновку про достовірність
підтвердження фактичності здійснення
господарських операцій, а тому
оскаржуване позивачем податкове
повідомлення-рішення від 15.03.13 р.
№/522 не відповідає вимогам
законодавства, що є підставою для його
скасування. Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги їх не спростували.

Проте колегія суддів вважає помилковим
рішення суду першої інстанції щодо
стягнення з Кременчуцької ОДПІ витрат
зі сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи положення вище зазначено
статті, колегія суддів зазначає, що
сплачений при подачі
адміністративного позову судовий збір
підлягає стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 199, 202, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014р. по
справі № 816/7151/13-а - задовольнити
частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014р. по
справі № 816/7151/13-а - скасувати в частині
стягнення з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акрон" витрати зі
сплати судового збору в розмірі 211,94
грн. та в частині стягнення з
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на користь Державного бюджету
України витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1 907 грн. 41 коп.

Прийняти нову постанову, якою стягнути
з Державного бюджету України на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акрон" витрати зі
сплати судового збору в розмірі 211,94
грн. (двісті одинадцять гривень
дев'яносто чотири копійки)

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
10.02.2014р. по справі № 816/7151/13-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
постанови виготовлений 14.04.2014 р.