Справа № 761/11587/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Голік Н. О.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка
В. В., Чаку Є. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва (далі
відповідач, УПФУ) про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва щодо
зобов`язання відповідача припинити
стягувати утримання з пенсії позивача
у розмірі 27 364,90 грн.; у випадку визнання
дій представників та співробітників
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва такими,
що не відповідають нормам Українського
законодавства, зобов'язати відповідача
повернути позивачу раніше стягнені з
позивача кошти у сумі 2 944,00 грн.,
відповідно до суми, вказаній у Довідці
про розмір призначеної і фактично
отриманої пенсії № 2692.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 23.09.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу що з'явилися до судового
засідання, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва та з
30.12.2003 року отримує пенсію за віком, яку
було призначено відповідно до Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» (а. с. 30).

Відповідно до копії трудової книжки
позивача, 30.12.2003 року ОСОБА_2 була
звільнена за власним бажанням, згідно
ст.38 КЗпП України, у зв'язку з переходом
на наукову пенсію (наказ № 45-к від 30.12.2003
року), але 01.10.2004 року позивач була
зарахована за контрактом на посаду
наукового співробітника відділу
геохімії та хроностратиграфії (наказ
№50-к від 28.09.2004 року).

24.05.2011 року відділом персоніфікованого
обліку УПФУ були надані індивідуальні
відомості на застраховану особу,
згідно яких, було з`ясовано, що позивач
з 01.10.2004 року працює.

Позивач про зміну трудової діяльності
УПФ не повідомив, внаслідок чого
виникла переплата пенсії за період з
01.10.2004 року по 30.04.2012 року у розмірі 27 365,84
грн.

Листом відповідача №15907/06 від 24.09.2012
року ОСОБА_2 було повідомлено про
зняття з її пенсії виплат, зроблених за
період з 01.10.2004 року по 30.04.2012 року, які
розпочато з 01.06.2012 року щомісячно у
розмірі 20% від пенсії позивача.

Позивач, не погоджуючись з діями УПФУ,
звернувся до суду з позовом про
припинення стягувати утримання з
пенсії позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов невірного висновку, з яким
суд апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.04.2014 року
постанову суду першої інстанції в
частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва
повернути ОСОБА_2 раніше стягнені з неї
кошти у сумі 2 944,00 грн скасовано,
провадження у справі в цій частині
закрито, тому суд апеляційної
інстанції переглядає оскаржуване
рішення суду першої інстанції в межах
решти заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність", пенсія науковим
(науково-педагогічним) працівникам
відповідно до Закону призначається з
дня звернення за призначенням пенсії
та за умов звільнення з посади
наукового (науково-педагогічного)
працівника, за винятком осіб, які
працюють за строковим трудовим
договором (контрактом), що укладений
після досягнення пенсійного віку.

Пенсіонерам, які після
призначення пенсії відповідно до
цього Закону працювали за строковим
трудовим договором (контрактом) на
посадах наукових
(науково-педагогічних) працівників і
набули не менш як 24 місяці страхового
стажу, проводиться перерахунок пенсії
з урахуванням стажу наукової роботи
після призначення пенсії. Перерахунок
пенсії здійснюється із заробітної
плати наукового
(науково-педагогічного) працівника, з
якої обчислена пенсія, або із
заробітної плати, визначеної в
порядку, передбаченому частинами
третьою - сьомою цієї статті, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку) пенсії.

З огляду на зазначене, оскільки
позивач, як науковий працівник, після
звільнення, поновилась на роботу за
строковим трудовим договором
(контрактом), то неповідомлення нею
відомостей щодо цього не є порушенням з
боку пенсіонера, оскільки не впливає не
розмір призначеної до виплати пенсії
наукового працівника, тому УПФУ
неправомірно стягує з позивача надміру
виплачені суми пенсій наукового
працівника, на підставі Розпорядження
від 14.05.2012 року (а. с. 162).

Оскільки у суда відсутні повноваження
щодо обрахування пенсійних виплат, а,
отже, й розміру переплати, яку ще
належить стягнути з пенсії позивача за
Розпорядженням від 14.05.2012 року, то з
метою належного захисту порушеного
права позивача, колегія суддів вважає
за необхідне, відповідності до ч. 2 ст. 11
КАС України, вийти за межі позовних
вимог та визнати дії Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м. Києва про
зняття доплати до пенсії науковому
робітнику ОСОБА_2, працюючій за
контрактом, протиправними, з
припиненням стягнення цієї доплати.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення,
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов висновку, з яким суд
апеляційної інстанції не погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
23.09.2013 року, та є підставою для її
скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції-
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Керуючись статтями 11, 186, 198, 202, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 23.09.2013 року -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Шевченківському районі
м. Києва про зняття доплати до пенсії
науковому робітнику ОСОБА_2, працюючій
за контрактом протиправними, з
припиненням стягнення цієї доплати.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Файдюк В.В.

Чаку Є.В.