Справа № 826/18440/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевич М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Товариста з
обмеженою відповідальністю
«Український Холдінг Будівельних
проектів» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український Холдінг Будівельних
проектів» до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український Холдінг
Будівельних Проектів» (далі - TOB
«Український Холдінг Будівельних
Проектів», позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідач) від 14
листопада 2013 року № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
позивача за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 1 000 742,00 грн.;
№ , яким збільшено суму грошового
зобов'язання позивача за платежем:
податок на додану вартість на загальну
суму 1 140 267,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 лютого 2014 року в задоволенні позову TOB
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, представник TOB
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 14 листопада 2013 року №
, № . В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статі 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 198,
пунктом 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 17.10.2013 року по 23.10.2013 року ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку TOB
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» () з питань
правильності обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку на додану вартість та податку
на прибуток по взаємовідносинам з TOB
«ТД «Мікс Буд» (), TOB
«Бізнес ресурс 2011» (), TOB
«Броварське територіальне об'єднання
капітального будівництва» (), TOB «Арнни-Буд» (), TOB
«Профіт AB» () за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за наслідками
якої складено Акт від 30 жовтня 2013 року
№ 312/1-22-07-34602305.

В ході перевірки податковим органом
встановлено порушення позивачем
наступних вимог, зокрема:

пункту 44.1 статті 44, пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на прибуток на
загальну суму 990 897,00 грн., у тому числі
по періодам: за І квартал 2011 року на
суму 89 115,00 грн., за ІІ- ІV квартал 2011
року на суму 862 407,00 грн., за І квартал
2012 року на суму 39 375,00 грн.

пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.3, 198.6
статті 198, пунктів 201.4, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, пунктів 5,
6.3, 16 Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів від 01 листопада
2011 року №1379 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 22
листопада 2011 року №1333/20071, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість на загальну суму 993 000,00 грн.,
у тому числі за березень 2011 року на суму
71 292,00 грн., квітень 2011 року на суму 79
241,00 грн., травень 2011 року на суму 54 607,00
грн., червень 2011 року на суму 198 789,00
грн., липень 2011 року на суму 104 604,00
грн., серпень 2011 року на суму 121 763,00
грн., вересень 2011 року на суму 33 437,00
грн., жовтень 2011 року на суму 55 175,00
грн., листопад 2011 року на суму 97 323,00
грн., лютий 2012 року на суму 11 667,00 грн.,
березень 2012 року на суму 25 833,00 грн.,
жовтень 2012 року на суму 139 260,00 грн.

14 листопада 2013 року ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві на підставі Акту перевірки №
312/1-22-07-34602305 від 30.10.2013 pоку, винесено
податкові повідомлення-рішення №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до
абзацу 1 пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України та
відповідно до пункту 120.2 статті 120,
абзацу 1 пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України за
порушення вимог пункту 44.1 статті 44,
пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4,
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України збільшено суму грошового
зобов'язання ТОВ «Український Холдінг
Будівельних Проектів» за платежем:
податок на додану вартість на загальну
суму 1 140 267,00 грн., з якої сума грошового
зобов'язання за основним платежем
складає 993 000,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 147 267,00 грн.; №
, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до
абзацу 1 пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України та
відповідно до пункту 120.2 статті 120,
абзацу1 пункту 123.1 статті 123 Податкового
кодексу України за порушення вимог
пункту 44.1 статті 44, пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України збільшено
суму грошового зобов'язання ТОВ
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 1 000 742,00 грн., з якої сума
грошового зобов'язання за основним
платежем складає 990 897,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 9
845,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність обов'язкових підстав
для формування позивачем витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податку на прибуток
підприємств та податкового кредиту за
результатами господарських відносин
із вказаними контрагентами за спірний
період, а тому у відповідача наявні
підстави для донарахування позивачу
суми податку на додану вартість,
податку на прибуток та застосування
штрафних (фінансових) санкцій
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони не знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи, виходячи з наступного.

В ході дослідження матеріалів справи
судом першої інстанції встановлено, що
01.06.2010 року між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» (за
договором Підрядник) та ТОВ «Торговий
дім «Мікс-Буд» (за договором
Субпідрядник) укладено договір №
01-06/10-СП на виконання робіт по монтажу
силових та освітлювальних мереж на
об'єкті будівництва: «Житловий будинок
з паркінгом (друга черга будівництва)
на вул. Великій Китаївській, 55-57 у
Голосіївському районі м. Києва».

Також, 01.07.2011 року між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» (за
договором Замовник) та ТОВ «Торговий
дім «Мікс-Буд» (за договором Підрядник)
укладено договір підряду № 01-07,
відповідно до якого Замовник доручає, а
Підрядник бере на себе зобов'язання
виконати роботи по монтажу силових
мереж на об'єкті будівництва: Державне
підприємство «Міжнародний аеропорт
Бориспіль».

08.08.2011 року між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» (за
договором Замовник) та ТОВ «Торговий
дім «Мікс-Буд» (за договором Підрядник)
укладено договір підряду № 08/08,
відповідно до якого Замовник доручає, а
Підрядник бере на себе зобов'язання в
межах вартості основного договору між
Замовником та Підрядником, у
встановлені строки на свій ризик
власними і залученими силами виконати
БМР, згідно Акту прийому-передачі
обсягів робіт незавершеного
будівництва на об'єкті: «Житловий
будинок по проїзду І.Богуна,5, у м.
Житомирі».

На виконання умов вище вказаних
договорів між позивачем та
контрагентом, було надано суду першої
інстанції: податкові накладні, довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт*/та витрати**/ (типова форма № КБ-3),
складені акти приймання виконаних
будівельних робіт* (типова форма №
КБ-2в), акти прийому виконаних робіт за
липень, серпень та жовтень 2011 року,
виписки по платіжному рахунку
№9443 з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року.

Також, 14.04.2011 року між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» (за
договором Замовник) та ТОВ «Броварське
територіальне об'єднання капітального
будівництва» (за договором Підрядник)
укладено договір підряду № 14/04 на
виконання робіт по монтажу силових та
освітлювальних мереж на об'єкті
будівництва за адресою: м. Київ,
вул. Урицького, 1А, а 02.05.2011 року договір
підряду № 02/05 на виконання робіт по
монтажу силових та освітлювальних
мереж на об'єкті будівництва:
«Готельний комплекс у складі ТРЦ
«Більшовик» по вул. Виборзька,2-А в
Солом'янському районі м.Києва».

На підтвердження факту виконання умов
вище вказаних договорів позивачем до
суду першої інстанції надані податкові
накладні, довідки про вартість
виконаних будівельних робіт*/та
витрати**/ (типова форма № КБ-3), складені
акти приймання виконаних будівельних
робіт* (типова форма № КБ-2в), виписки по
платіжним рахункам №9443 з 01.01.2011
року по 31.12.2012 року.

04.04.2011 року між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» (за
договором Підрядник) та ТОВ «Арнни -
Буд» (за договором Субпідрядник)
укладено договір № 04/04 на виконання
робіт по монтажу силових та
освітлювальних мереж на об'єкті
будівництва: «Житловий будинок з
паркінгом (друга черга будівництва) на
вул. Великій Китаївський, 55-57 у
Голосіївському районі м. Києва», а
10.03.2011 року договір № 10/03 на виконання
робіт на об'єкті будівництва: «Житловий
будинок з паркінгом у Голосіївському
районі м. Києва».

На підтвердження факту їх виконання
позивачем до суду першої інстанції
надані податкові накладні, довідки про
вартість виконаних будівельних
робіт*/та витрати**/ (типова форма № КБ-3),
складені акти приймання виконаних
будівельних робіт* (типова форма №
КБ-2в), акт надання послуг від 31 травня
2011 року, виписки по рахунку №9443 з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, платіжні
доручення №1244 від 13.05.2011 року, №1364 від
01.07.2011 року, №1401 від 13.07.2011 року, №1553 від
07.09.2011 року.

28.02.2012 року між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» (за
договором Підрядник) та ТОВ «Бізнес
ресурс 2011» (за договором Субпідрядник)
укладено догорів № 28/02 на завершення
виконання окремих видив робіт на
об'єкті будівництва «Житловий будинок
проїзду І.Богуна,5, в м. Житомирі».

На підтвердження факту виконання умов
вище вказаного договору позивачем до
суду першої інстанції надані податкові
накладні, акт надання послуг від 30.03.2012
року, виписки по рахунку №9443 з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року.

З матеріалів справи також вбачається,
що між ТОВ «Український Холдінг
Будівельних Проектів» та ТОВ «Профіт
АВ» укладено 6 господарських договорів
(№ 09/01 від 09 січня 2012 року, № 04/06 від 04
червня 2012 року, № 25/06 від 25 червня 2012
року, № 02/07 від 02 липня 2012 року, № 09/07 від
09 липня 2012 року, №14/08 від 14 серпня 2012
року), які на момент проведення
перевірки, разом з Актами
здачі-приймання робіт, податковими
накладними та Актами приймання
виконаних будівельних робіт (форма КБ-3,
форма КБ-2) були вилучені на підставі
ухвали слідчого судді Богуновського
районного суду міста Житомира.

На підтвердження факту їх виконання
позивачем до суду першої інстанції
надані виписки по рахунку №9443 з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, платіжне
доручення №2356 від 11.07.2012 року

Акти здачі-приймання робіт між ТОВ
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» та ТОВ «Профіт АВ» від 28.09.2012
року, 31.08.2012 року, 31.07.2012 року; податкові
накладні від 11.07.2012 року, 16.07.2012 року,
30.07.2012 року, 31.07.2012 року, 31.08.2012 року,
28.09.2012 року, 31.10.2012 року; акти приймання
виконаних будівельних робіт форма КБ-3
(31.10.2012 року), Форма КБ- 2 (за жовтень 2012
року).

Крім того, на підтвердження товарності
господарських операцій та факту
введення в експлуатацію
вищезазначених об'єктів, на яких
виконувалися будівельні роботи, 07.04.2014
року, представником позивача, надано:
копію сертифікату серії КВ № 4 від
11.10.2011 року, з якого вбачається, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта по
вул. Великій Китаївській, 55-57 у
Голосіївському районі м. Києва
проектній документації та підтверджує
його готовність до експлуатації; копію
акту готовності об'єкта до
експлуатації від 22.09.2011 року -
будівництво житлового будинку з
паркінгом за адресою: вул. Велика
Китаївська 55-57 у Голосіївському районі
м. Києва, з якого вбачається, що ТОВ
«УХБП», як субпідрядник, виконано
внутрішні електромонтажні роботи;
копію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації - готельного
комплексу у складі ТРЦ «Більшовик» на
вул. Виборзька 42-а у Солом'янському
районі м. Києва, III категорії
складності, код об'єкту 1211.1.

Вказані документи підтверджують факт
виконання будівельних робіт на
зазначених об'єктах.

Також, представником позивача надано
суду копію постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від 27
травня 2013 року, в якій встановлено, що
ТОВ «Український Холдинг Будівельних
Проектів» взяті на себе зобов'язання
за договором підряду №5/08 на завершення
виконання окремих видів робіт на
об'єкті: «Житловий будинок по проїзду І.
Богуна, 5 в м.Житомирі» від 04.08.2011 р.оку,
який укладено на виконання умов
договору № 30 від 04.08.2011 року,
виконало у повному обсязі та належним
чином.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У суду апеляційної інстанції відсутні
відомості щодо оскарження вказаного
рішення Рівненського апеляційного
господарського суду.

Окремо колегія суду звертає увагу, на
те, що 16.04.2014 року позивачем подано до
суду апеляційної інстанції лист
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 16.04.2014 року № 7126-1/1504/08
щодо надання інформації про отримання
ліцензії на господарську діяльність у
будівництві, пов'язану із створенням
об'єктів архітектури TOB «АРНИ-БУД»
(), TOB «БІЗНЕС РЕСУРС» (), TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «МГКС-БУД»
(), TOB «ПРОФІ AB» ().

Вказаним листом Інспекція повідомляє,
що рішення про видачу ліцензій,
вказаним вище підприємствам, було
прийнято на підставі наданих до органу
ліцензування документів оформлених
згідно чинного законодавства, а
вказані вище організації мають право
виконувати роботи відповідно до
переліку робіт в додатку ліцензії.

Разом із зазначеним листом, суду
апеляційної інстанції надано копії
ліцензій на господарську діяльність у
будівництві, пов'язану із створенням
об'єктів архітектури TOB «АРНИ-БУД»
() серії AB № 445955 терміном дії
від 31.12.2008 року до 22.09.2011 року, TOB «БІЗНЕС
РЕСУРС» () ліцензія серії AB
№ 596519 терміном дії 11.10.2011 року до 11.10.2014
року, TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІКС-БУД»
() ліцензія серії AB № 488291
терміном дії 24.11.2009 року до 24.11.2012 року,
TOB «ПРОФІТ AB» () ліцензія
серії AB № 488256 терміном дії від 10.11.2009
року до 10.11.2012 року.

Порядок отримання ліцензії на
будівельні роботи регулюється
Законами України «Про архітектурну
діяльність», «Про основи містобудівної
діяльності», «Про ліцензування певних
видів господарської діяльності»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.12.2007 року №1396 «Про ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури»,
Наказом Мінрегіонбуду України від
27.10.2009 року №47 (у редакції наказу
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва 06.10.2010 року №392).

Зокрема, статтею 10 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності»
встановлено, що суб'єкт господарювання,
який має намір провадити певний вид
господарської діяльності, що
ліцензується, особисто або через
уповноважений ним орган чи особу
звертається до відповідного органу
ліцензування із заявою встановленого
зразка про видачу ліцензії. У заяві про
видачу ліцензії повинні міститися,
окрім іншого, відомості про суб'єкта
господарювання - заявника.

Отже, наявність у контрагентів
позивача не скасованих на момент
господарських операцій ліцензій на
господарську діяльність у будівництві,
пов'язану із створенням об'єктів
архітектури, окрім права на
провадження зазначеного в ньому виду
господарської діяльності протягом
визначеного строку, засвідчує факт
перевірки державним органом
відомостей про контрагента, з
позитивними результатом. А тому у
позивача, на момент господарських
відносин з указаними контрагентами,
правомірно були відсутні сумніви щодо
реальності господарських можливостей
його контрагентів та свідчить про
товарність та реальність
господарських операцій..

Слід враховувати, що відповідно до
частини 2 статті 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції не враховано та не надано
належної правової оцінки відносно
того, що позивачем було надано
вищезазначені первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку.

Зазначеним доказам суд не надав ніякої
оцінки при ухваленні рішення. При цьому
залучаючи докази до матеріалів справи,
суд першої інстанції повинен зазначити
в рішенні, з яких підстав вони
приймаються як доказ в обґрунтування
позовних вимог або навпаки не можуть
слугувати доказами у справі.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» передбачено, що первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Так, аналіз зазначених вище документів
свідчить, що в них наявні всі необхідні
реквізити, яким має відповідати
первинний документ, відповідно до
вимог чинного законодавства. Жодним
нормативним актом не визначено, яким
має бути опис обсягу господарської
операції в первинному документі. В
актах зафіксовано факти здійснення
господарських операцій, а тому
позивачем належним чином підтверджено
правомірність віднесення витрат,
понесених ним у зв'язку із отриманням
послуг від контрагента, до складу
валових витрат.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що реальність та товарність
господарських операцій між ТОВ
«Український Холдинг Будівельних
Проектів» та його контрагентами
доведена позивачем, у зв'язку з чим у
нього було право на формування
податкового кредиту та витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування по операціях з
вказаними контрагентами.

Як вбачається з вищенаведеного, суд
першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваного рішення, керувався
наданими податковим органом актами та
листам стосовно перевірок
контрагентів позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне
зауважити на наступному.

Так, при формуванні висновків щодо
порушення позивачем вимог податкового
законодавства відповідач
використовував відомості, викладені в
акті ДПІ у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 09.09.2011 року №
5353/23-06/34425165 щодо неможливості
проведення перевірки ТОВ «Арнни-Буд»
() за період з 01.10.2009 року
по 30.06.2011 року. Відповідно до нього стан
вказаного платника внесено запис про
відсутність за місцезнаходженням
вказаного товариства; акту ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 04.01.2013 року № 5/22-9/37567122 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Бізнес ресурс 2011» (код за
) щодо підтвердження
господарських відносин платниками
податків за період січень-травень,
липень-серпень, жовтень 2012 року та акту
ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 15.07.2013 року №
1077/22-509/34999777 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Профіт АВ» () щодо
підтвердження господарських відносин
з платником податків ТОВ «КОМПАНІЯ ЕЙ
СІ ЕН» () за період з
01.10.2012 року по 31.10.2012 року.

Відповідно до статті 47 Податкового
кодексу України відповідальність за
неподання, порушення порядку
заповнення документів податкової
звітності, порушення строків їх
подання контролюючим органом,
недостовірність інформації, наведеної
у зазначених документах несуть
юридичні особи, постійні
представництва нерезидентів, які
відповідно до Кодексу визначені
платниками податків, а також їх
посадові особи. Отже, платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податків і не може автоматично
поширюватись на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

Однак, факт порушення контрагентом
своїх податкових зобов'язань може бути
підставою для висновку про
необґрунтованість заявлених платником
податку вимог про надання податкової
вигоди - відшкодування ПДВ з державного
бюджету, якщо податковий орган доведе:
що платник податку діяв без належної
обачності й обережності і йому мало
бути відомо про порушення, які
допускали його контрагенти; або що
діяльність платника податку, його
взаємозалежних або афілійованих осіб
спрямована на здійснення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди, переважно з контрагентами, які
не виконують своїх податкових
зобов'язань, зокрема у випадках, коли
такі операції здійснюються через
посередників. Дані обставини не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду спору як в суді першої, так і
апеляційної інстанцій.

Посилання відповідача на
вищезазначені акти по контрагентам
позивача, суд першої інстанції не
обґрунтовано прийняв до уваги, так як
згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджених наказом державної
податкової адміністрації України
№236 від 22.04.2011 у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Колегія суддів зауважує, що акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
складається не за результатами
проведення зустрічної звірки чи
перевірки суб'єкта господарювання, а у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, з огляду на що
зазначений акт може бути лише носієм
інформації щодо наявності фактів, які
унеможливлюють проведення зустрічної
звірки та не може містити інформацію
щодо фінансово - господарських
відносин суб'єктів господарювання.

Крім того, згідно з рішенням
Європейського суду з прав людини від
22.01.2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у
разі якщо національні органи за
відсутності будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним зі сплатою ПДВ, який
нараховується у ланцюгу поставок, або
будь-яких вказівок на обізнаність про
таке оподатковуваної ПДВ поставки, які
повністю виконали свої зобов'язання, за
дії або бездіяльність постачальника,
який перебував поза межами контролю
отримувача і у відношенні якого у нього
не було засобів перевірки та
забезпечення його виконання, то такі
владні органи порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський Суд з прав людини
чітко визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення законодавства його
контрагентом.

Рішення Європейського Суду з прав
людини згідно зі статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини» мають в Україні
значення джерела права. Більше того,
частина 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимагає врахування практики
Європейського Суду з прав людини при
вирішенні справ.

Невиконання контрагентом своїх
обов'язків перед бюджетом не може бути
підставою для неможливості формування
податкового кредиту на підставі
господарських операцій інших суб'єктів
господарювання, оскільки відповідно до
статті 61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому до
відповідальності може бути
притягнутий лише порушник.

Виходячи з позиції про те, що наявність
у позивача документів, які відповідно
до Податкового кодексу України є
необхідними для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість (податкові накладні),
виданих вказаними вище його
контрагентами не є безумовною
підставою для віднесення їх сум до
податкового кредиту, оскільки
відомості зазначені в них не
підтверджені, як під час перевірки
податковим органом, так і під час
розгляду вказаної адміністративної
справи та є такими, що не можливо
ідентифікувати для використання в
межах господарської діяльності
позивача, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що з урахуванням наданих
відповідачем доказів та встановлених
фактів, належним чином оформлені
(підписані невідомими особами)
документи не можуть бути підставою для
декларування податкового кредиту при
наявності фактів, що ставлять під
сумнів реальність наданих послуг та
поставленого товару.

Несплата одним з постачальників товару
(робіт, послуг) у ланцюгу постачання
податкових зобов'язань, порушення ним
певних вимог податкового
законодавства та правил ведення
господарської діяльності не може бути
підставою для висновку про порушення
покупцем товару (робіт, послуг) вимог
закону щодо формування податкового
кредиту.

Платник податку на додану вартість
(покупець товару) на час здійснення
господарської операцій з придбання
товару не має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
усіма постачальниками товару у ланцюгу
постачання вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності,
дотримання вимог податкового
законодавства тощо, і в подальшому
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
податковий кредит за можливу
неправомірну діяльність будь-якого з
контрагентів-постачальників.

Лише встановлення в ході судового
розгляду, на підставі належних доказів
факту узгодженості дій платника
податків з недобросовісними
постачальниками з метою незаконного
отримання податкових вигод або факту
його обізнаності з такими діями
постачальників чи сприяння ухиленню
постачальниками товару від виконання
податкових зобов'язань, може слугувати
підставою для відмови у праві на
податковий кредит. При цьому такі
висновки не можуть ґрунтуватися на
припущеннях, а можуть ґрунтуватися
лише на належних, достатніх доказах,
які одержані з дотриманням закону.

Вказана правова позиція узгоджується з
правовими позиціями викладеними у
постанові Верховного Суду України від
31.01.2011 року у справі № 21-47а10 та в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 26.11.2012 року у справі № 2а-8203/11/1470
(К/9991/56923/12).

Окремо слід зазначити, що судом першої
інстанції також залишено без уваги те,
що результатом виконання зобов'язань
за договорами між ТОВ «Український
Холдінг Будівельних Проектів» та TOB «ТД
«Мікс-Буд», TOB «Броварське
територіальне об'єднання і
будівництва», TOB «Арни-Буд», ТОВ «Бізнес
Ресурс 2011» є прийняття виконаних робот
замовниками будівництва і державною
комісією, та об'єкти будівництва
введені в експлуатацію.

Окремо, на думку колегії суду, слід
звернути увагу на наступне.

Відповідач в своїх запереченнях та
акті посилється на те, що ТОВ «Торговий
дім «Мікс-Буд» не звітує з 2012 року, а
його свідоцтво платника податку на
додану вартість скасовано 06.03.2012 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що договірні відносини позивача з ТОВ
«Торговий дім «Мікс-Буд» у 2011 році,
податкові накладні контрагентом
видано у 2011 році, у цьому ж році
підписано довідки про вартість
виконаних будівельних робіт*/та
витрати**/ (типова форма № КБ-3) та
складені акти приймання виконаних
будівельних робіт* (типова форма №
КБ-2в), що у сукупності з положенням
Конституції про індивідуальний
характер юридичної відповідальність,
дає суду підстави не вважати наведені
посилання відповідача доказом.

Окрім цього, ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
посилається на лист ГВПМ ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва ДПС від
01.07.2013 року № 2127/7/07-2/3, щодо досудового
розслідування кримінального
правопорушення за ст. 205 ч.2 КК України
відносно ТОВ «Торговий дім «Мікс-Буд».

В матеріалах справи міститься копія
протоколу допиту свідка ОСОБА_1, яким
підписано первинні документи від імені
ТОВ «Торговий дім «Мікс-Буд». ОСОБА_1
пояснив, що жодного відношення до
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Торговий дім «Мікс-Буд», а також до
підписання договорів, актів виконаних
робіт, накладних, податкових накладних,
рахунків фактур та інших документів
від імені даного підприємства не має.

Однак, як вже зазначалося вище, у
матеріалах справи міститься копія
постанови Рівненського апеляційного
господарського суду від 27 травня 2013
року у справі № 15/5007/1255/12, яким
встановлено фактичне виконання угод
між позивачем та ТОВ «Торговий дім
«Мікс-Буд».

З вказаних документів податкових
органів щодо розслідування
кримінальних правопорушень відносно
ТОВ «Торговий дім «Мікс-Буд» та ТОВ
«Броварське територіальне об'єднання
капітального будівництва» вбачається,
що вони надані відповідачу у 2013 році,
тобто вже після закінчення договірних
відносин контрагентів з ТОВ
«Український Холдінг Будівельних
Проектів», закінчення господарських
операцій та оформлення і надання
документації.

Чинне законодавство не покладає на
платника податків обов'язку перевіряти
безпосереднього контрагента на
предмет виконання ним вимог
податкового законодавства перед тим,
як відносити відповідні суми ПДВ до
податкового кредиту та заявляти
відповідні суми до бюджетного
відшкодування та/або формувати об'єкт
оподаткування податком на прибуток.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
дійсно сама лише наявність у ТОВ
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» податкових накладних,
виписаних від імені його контрагентів,
не є достатньою підставою для
включення сум ПДВ до податкового
кредиту. Однак, досліджувати факти з
вищевказаних листів, надавати їм
правову оцінку та робити висновок
необхідно у сукупності з іншими
доказами, наявними у матеріалах справи.
Крім того, Кодекс адміністративного
судочинства України дозволяє суду
витребовувати докази з власної
ініціативи, якщо це необхідно для
повного та всебічного розгляду справи.

Проте, суд першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваного рішення,
спирався на надані податковим органом
акти та листи стосовно перевірок
контрагентів позивача, доводи та
висновки в яких ґрунтуються на
припущеннях податкового органу та не
підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, особливістю адміністративного
судочинства є те, що тягар доказування
в спорі покладається на відповідача -
орган публічної влади, який повинен
надати суду всі матеріали, які свідчать
про його правомірні дії чи прийнятті
рішення.

Згідно із статтею 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

Докази надані відповідачем не
підтверджують обставин, на які він
посилається заперечуючи проти позову.

З огляду на вищезазначене позовні
вимоги ТОВ «Український Холдінг
Будівельних Проектів» підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, апеляційна
інстанція дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Крім того, 17.04.2014 року, у судовому
засіданні, представником позивача
заявлено клопотання про стягнення з
Державного бюджету України суми
судового збору на користь позивача за
подачу позовної заяви та за подачу
апеляційної скарги, у загальній сумі
2894, 81 грн.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 94, 160, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український Холдінг Будівельних
Проектів» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 лютого 2014 року -
скасувати.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Холдінг
Будівельних Проектів» до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва ДПС від
14 листопада 2013 року № на суму 990
897,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 9 845,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва ДПС від
14 листопада 2013 року № на суму 993
000,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 147 267,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Холдінг
Будівельних Проектів» судові витрати в
розмірі 2894 (дві тисячі вісімсот
дев'яносто чотири) грн. 81 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства України

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.