Справа № К/9991/13983/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/13983/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 червня 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року

у справі № 2а-6038/10/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва

до Закритого акціонерного товариства
«Друк-устаткування»

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2010 року Державна податкова
інспекція у Оболонському районі міста
Києва (далі - позивач) звернулась до
суду із позовом до Закритого
акціонерного товариства
«Друк-устаткування» (далі - відповідач)
про стягнення заборгованості перед
бюджетом у розмірі 42267,13 грн., у тому
числі: земельний податок - 41850,29 грн.,
пеня 416,84 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 червня 2010 року у позові відмовлено
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 червня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Оболонському
районі м. Києва, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 червня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2011 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

28 січня 2009 року відповідачем подано
податковий розрахунок земельного
податку на 2009 рік, відповідно до якого
товариство задекларувало суму
нарахованого земельного податку, що
підлягає сплаті на 2009 рік у загальному
розмірі 80048,28 грн., у тому числі 6670,69 грн.
щомісячно з січня по грудень 2009 року
включно.

ДПІ у Оболонському районі м. Києва була
проведена камеральна перевірка
податкового розрахунку земельного
податку ЗАТ «Друк-устаткування» за
період з 01 січня 2009 року по 30 липня 2009
року, за результатами якої складений
акт № 2930/15-306 від 30 липня 2009 року.

За висновками акта перевірки
відповідачем були порушені вимоги
статті 14 Закону України «Про плату за
землю», пункту 2 Рішення Київської
міської ради від 25 грудня 2008 року № 944/944
«Про врегулювання питання
користування земельними ділянками в
місті Києві», в результаті чого ЗАТ
«Друк-устаткування» занижено розмір
податкового зобов'язання по земельному
податку на суму 40024,14 грн.

01 вересня 2009 року ДПІ у Оболонському
районі м. Києва на підставі вказаного
акту перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з підпунктом «в» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.4.
пункту 17.1. статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ЗАТ «Друк-устаткування» суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: земельний податок
у розмірі 42025,35 грн., в тому числі: 40024,14
грн. - за основним платежем, 2001,21 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Також, ДПІ у Оболонському районі м.
Києва були сформовані та надіслані
відповідачу перша № 1/3597 від 23 вересня
2009 року та друга № 2/4202 від 18 листопада
2009 року податкові вимоги, а також
прийняте рішення про стягнення коштів
та продаж інших активів платника
податків в рахунок погашення його
податкового боргу № 289 від 28 грудня 2009
року.

Разом з цим, податкове
повідомлення-рішення № /0 від 01
вересня 2009 року було оскаржене
відповідачем в судовому порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 листопада 2009 року у справі №
2а-11739/09/2670 за позовом ЗАТ
«Друк-устаткування» до ДПІ у
Оболонському районі м. Києва про
скасування податкового
повідомлення-рішення було скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі м. Києва № /0
від 01 вересня 2009 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що виходив з того, що податкове
зобов'язання із земельного податку, яке
виникло на підставі податкового
повідомлення-рішення № /0 від 01
вересня 2009 року, яке, в свою чергу, було
скасоване в повному обсязі згідно
рішення суду, про що на дату звернення
із вказаним позовом до суду ДПІ у
Оболонському районі м. Києва було
достеменно відомо, є неузгодженим та не
може бути визнаним сумою податкового
боргу платника податків.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у пункті 1.3
статті 1 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), податковий борг
(недоїмка) - це податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Згідно абзацу 6 підпункту 5.2.4 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 листопада 2009 року у справі №
2а-11739/09/2670 за позовом ЗАТ
«Друк-устаткування» до ДПІ у
Оболонському районі міста Києва про
скасування податкового
повідомлення-рішення, яка набрала
законної сили, було скасовано
податкове повідомлення рішення №
/0 від 01 вересня 2009 року.

Відповідно до частини 1 статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування вимог касаційної скарги,
були досліджені Окружним
адміністративним судом міста Києва при
розгляді справи № 2а-11739/09/2670, яким судом
була надана належна правова оцінка.

За таких обставин, суди попередніх
інстанції дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Оболонському районі м.
Києва підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
червня 2010 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 червня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна