Справа № 826/18278/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі
Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джей Дабл-Ю ТІ» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.01.2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джей Дабл-Ю ТІ» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.01.2014 року в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі, посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу в повному обсязі та
просив її задовольнити, постанову суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову, якою задовольнити
позов в повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився,
будучи належним чином повідомленим, що
не перешкоджає слуханню спірного
питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведена документальна
планова виїзна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2012 року.

За результатами перевірки
співробітниками відповідача було
складено акт перевірки від 19 червня 2013
року № 120/22-30/35032277, яким встановлено
порушення законодавства, зокрема: п.1.32
статті 1, пп. 1.20.2. п.1.20 статті 1, пп.. 5.2.1 п.
5.2 статті 5, пп. 5.4.4 п. 5.4 статті 5, п. 5.1
статті 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 статті 5, п. 11.2
статті 11 Закону України від «Про
оподаткування прибутку підприємств»
зі змінами та доповненнями, пп. 14.1.27 п.
14.1 статті 14, пп. 14.1.36 п. 14.1 статті 14, пп.
14.1.103 п. 14.1 статті 14, пп. 14.1.159 п. 14.1 статті
14, п. 137.1 статті 137, п. 138.2 статті 138, п. 138.4
статті 138, пп.139.1.9 п. 139.1 статті 139, п. 185.1
статті 185 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 602 330, 00 грн.;
пп. 7.2.1 п. 7.2 статті 7, пп. 7.2.1 п. 7.3 статті 7,
пп.7.4.1 п.7.4 статті 7, пп. 7.4.4 п. 7.4 статті 7,
пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та п. 185.1
статті 185, п.198.1 статті 198, п.198.3 статті 198,
п. 198.6 статті 198, п. 200.1 статті 200, п. 201.1
статті 201 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму 434 342,
00 грн.

17 липня 2013 року ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі висновків зазначеного акту
перевірки, були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № , яким ТОВ
«ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на суму 522 909, 00 грн.,
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 84 193, 00 грн.; № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у сумі 370
810, 00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкцій на суму 78 700, 00 грн.

25 липня 2013 року, не погоджуючись з
прийнятими 17 липня 2013 року податковими
повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ДЖЕЙ
ДАБЛ-Ю ТІ» звернулось до ГУ
Міндоходів у м. Києві з
первинною скаргою в порядку
адміністративного оскарження.

Рішенням ГУ Міндоходів у м. Києві від 23
вересня 2013 року № 4539/10/26-15-10-04 скарга ТОВ
«ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» залишена без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення від 17 липня 2013
року № , № - без змін та
збільшено суму грошового зобов'язання
по податковому повідомленню-рішенню №
у розмірі 79 421, 00 грн. податку
на прибуток та 19 855, 25 грн. штрафних
санкцій, збільшено суму грошового
зобов'язання по податковому
повідомленню-рішенню № у розмірі
11 304, 00 грн. податку на додану
вартість та 64 306, 00 грн. штрафних
санкцій.

04 жовтня 2013 року, не погоджуючись з
результатами розгляду ГУ Міндоходів у
м. Києві первинної скарги ТОВ «ДЖЕЙ
ДАБЛ-Ю ТІ», позивач звернувся з скаргою
до Міністерства доходів і зборів
України.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 17 жовтня 2013 року
№ 13472/6/99-99-10-01-15, скарга ТОВ «ДЖЕЙ
ДАБЛ-Ю ТІ» залишена без задоволення.

11 листопада 2013 року, враховуючи
результати розгляду зазначених скарг,
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийнято
податкові повідомлення-рішення №
з податку на додану вартість на
загальну суму 529 120,00 грн., за основним
платежем 382 114, 00 грн., за штрафними
санкціями 143 006,00 грн., та №
з податку на прибуток
підприємств на загальну суму 706 378,25
грн., за основним платежем 602 330, 00 грн.,
за штрафними санкціями - 104 048, 25 грн.

Як встановлено судом першої інтсанції,
між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» (Замовник) та
ТОВ «ГРУПЕМ» (Виконавець) 04 січня 2010
року укладено договір № GM-IC/065,
предметом якого є надання послуг у
сфері інформаційних технологій, а саме:
послуги по забезпеченню технічної
підтримки IT систем Замовника, розробка
загальної політики Замовника в сфері
інформаційних технологій, технічна
підтримка користувачів персональних
комп'ютерів Замовника, технічна
підтримка стандартного програмного
забезпечення Замовника, консультація
по веденню бухгалтерського та
кадрового обліку.

04 січня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ»
(Замовник) та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено
Договір № GM-IC/085, предметом якого є
послуги по дослідженню української
аудиторії мережі Інтернет за 2010 рік.

15 лютого 2013 року між ТОВ «ГРУПЕМ» та ТОВ
«ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» укладено договір №
GM-087, предметом якого є надання
маркетингових послуг, а саме, послуг з
аналізу активності рекламних кампаній
за період 2009-2010 роки на ринку
мобільного зв'язку України.

31 березня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено Договір №
GM-093, предметом якого є надання
маркетингових послуг, а саме,
маркетингові послуги по аналізу
проведення рекламних кампаній по
продукту «Кіндер Біовіталь» за 2007-2010
роки та аналіз рекламних компаній
конкурентів зазначеного продукту».

01 червня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-IC/096, предметом якого є послуги з
розроблення кодексу, положень,
декларацій, організаційних структур,
правил, планів, політики компанії.

01 липня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ»
та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-IC/085, предметом якого є надання
рекомендацій зі складання бюджету
замовника, послуг з адміністрування 1С
Підприємство 8, аналіз журналів
з'єднань.

01 серпня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-099, предметом якого є надання послуг з
аналізу маркетингових активностей
фармацевтичних компаній в 2010 році.

31 серпня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-100, предметом якого є послуги з
аналізу рекламних активностей
компаній виробників засобів
мобільного зв'язку в 2010 році.

Однак, ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» не було
надано доказів на підтвердження
використання у власній господарській
діяльності послуг, отриманих за
вказаними вище договорами.

Також, позивачем не було надано
документів, які б підтверджували
надання таких послуг, зокрема, звітів
про надання послуг, калькуляцій з
зазначенням витрат матеріалів,
трудових ресурсів та часу, місця та
виду наданих послуг, завірених
відповідальними особами.

В зазначених актах виконання послуг,
відсутні дані щодо виду (номенклатури)
часу та місця надання вказаних послуг,
що не може підтвердити факту їх надання
та не дає можливості зробити висновки
щодо зв'язку цих витрат з
фінансово-господарською діяльністю
підприємства.

А тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що з
наданих позивачем документів не
можливо підтвердити вищезазначені
витрати здійсненні підприємством як
такі, що пов'язані з реалізацією
(збутом) продукції (товарів, робіт,
послуг).

Крім того, встановлено, що 06 квітня 2012
року між позивачем (Замовник) та ТОВ
«Імперіум плюс» (Виконавець) було
укладено договір № 0604-12, відповідно до
умов якого Виконавець зобов'язується
на свій ризик за завданням Замовника
виконати Роботи, а Замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
виконані Роботи, в порядку, на умовах та
в строки встановлені договором та
додатками до нього.

Під Роботами, відповідно до п. 1.2
вказаного договору, розуміється
виготовлення аудіовізуального твору -
одного рекламного відеоролика
дубльованого українською мовою, від
умовною назвою «JM National Promo 2012»,
хронометражем 30 секунд.

Сплачені за надані послуги кошти були
включені позивачем до валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість відповідних звітних
періодів.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що доводи відповідача сформовані на
підставі акту ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва № 522/22-2/37643014 від 15
березня 2013 року про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Імперіум Плюс» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за квітень, червень, серпень,
жовтень, лютий, березень 2012 року,
відповідно до висновків якого у період,
який перевірявся відповідачем в даній
справі, ТОВ «Імперіум Плюс» не
знаходиться за податковою адресою, а
також відсутні трудові, матеріальні
ресурси, виробничі потужності,
транспортні засоби, що у свою чергу дає
змогу ставити під сумнів факт
здійснення суб'єктом господарювання
господарської діяльності з позивачем
та іншими контрагентами.

Таким чином, відсутнє належне
документальне підтвердження виконання
зазначених господарських зобов'язань.

Водночас, за відсутності факту
придбання послуг або в разі, якщо
придбані послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу валових витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість, навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК
України, податковий кредит - це сума, на
яку платник. податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України,
встановлює, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.2 статті 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 201.1 статті 201 ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках: а) порядковий номер податкової
накладної; б) дата виписування
податкової накладної; в) повна або
скорочена назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Відповідно до п. 134.1.1 статті 134 ПК
України, об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 статті 138 ПК
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно п. 138.8 статті 138 ПК України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно положень пп. 139.1.9 п 139.1 статті 139
ПК України, не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Аналогічні за змістом положення були
передбачені Законами України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та «;Про податок на додану вартість»,
які діяли до 01 січня 2011 року - дня
набрання чинності зазначеними нормами
ПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що ДПІ у
Шевченківському районі у м. Києві від
11 листопада 2013 року правомірно
прийнято податкові повідомлення -
рішення № та № , оскільки
не знайшли свого підтвердження
відповідними первинними документами,
оформленими у відповідності до
наведених законодавчих вимог, та які
відображають реальність господарських
операцій, що є підставою для формування
податкового обліку платника податків.

За таких обставин, апеляційна скарга є
необґрунтованою, її доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у її
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джей
Дабл-Ю ТІ» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.01.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2014
року.

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.