Справа № 523/289/14-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 523/289/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Малиновський О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Жука С.І.

судді - Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси на
постанову Суворовському районного
суду м. Одеси від 31 січня 2014 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
про визнання незаконними рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 10.01.2014 року звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконними
рішення УПФ України в Суворовському
районі м. Одеси №93 від 02.12.2013 року про
відмову йому у призначені пенсії за
вислугу років, також просив визнати
незаконним рішення відповідача №572 від
03.12.2013 року про утримання сум пенсій,
надміру виплачених пенсіонеру
внаслідок зловживань з його сторони,
яким вирішено утримувати з призначеної
йому пенсі 3529,78 гривень, шляхом
щомісячного відрахування 100% розміру
пенсії, зобов'язавши прийняти рішення
про призначення йому пенсії за
вислугою років, з часу звернення, а
саме з 24.09.2013 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що він 24.09.2013 року
звернувся до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру». Після призначення
позивачу пенсії, відповідач 02.12.2013 року
рішенням №93 відмовив йому у призначені
пенсії в зв'язку з відсутністю
необхідного стажу, для призначення
пенсії. Одночасно позивачу надали
рішення №572 від 03.12.2013 року про
утримання сум пенсій, надміру
виплачених пенсіонеру внаслідок
зловживань з його сторони. На думку
ОСОБА_1 відповідач безпідставно не
врахував його стаж роботи на посадах
державного службовця, які він очолював
в період з 27.12.1993 року по 04.09.1997 року.
Позивач зазначив, що в період з 1993-1998
роки він навчався на заочній формі та
27.06.1998 року отримав повну вищу юридичну
освіту. Вказані обставини стали
підставою для звернення до суду.

Справа була розглянута в порядку
скороченого провадження.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 31 січня 2014 року
визнано неправомірним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси №93 від
02.12.2013 року щодо відмови ОСОБА_1 у
призначенні пенсії за вислугу років на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Визнано неправомірним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси №572 від
03.12.2013 року про утримання сум пенсій,
надміру виплачених ОСОБА_1.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі
м. Одеси з 24 вересня 2013 року призначити
ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

В апеляційній скарзі УПФУ в
Суворовському районі м. Одеси,
посилаючись на порушення судом 1-ї
інстанції норм матеріального права,
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову постанову про відмову
у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше, з 1 жовтня 2012 року по 30
вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі
стажу роботи на посадах прокурорів і
слідчих прокуратури не менше 11 років.

До вислуги років, що дає право на
пенсію згідно з цією статтею,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Відповідно до п. 11 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», затвердженого
постановою Пенсійного фонду України
від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого
Міністерством юстиції України, до
заяви про призначення пенсії за
вислугою років надаються документи, що
підтверджують виконання роботи, яка
надає право на призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 починаючи з 27.12.1993 року по 11.07.1994
року працював на посаді судового
виконавця Суворовського районного
суду м.Одеси. З 15.12.1994 року по 01.02.1995 року
перебував на посаді головного
юрисконсульта Ленінської державної
податкової інспекції м. Одеси. З 01.02.1995
року був переведений на посаду
головного державного податкового
інспектора-юрисконсульта на якій
пропрацював до 25.11.1996 року. В зв'язку із
ліквідацією Ленінської державної
податкової інспекції м. Одеси ОСОБА_1
був переведений до державної
податкової адміністрації в
Ленінському районі м.Одеси та з 26.11.1996
року працював на посаді головного
державного податкового
інспектора-юрисконсульта. З 01.12.1996 року
був переведений на посаду головного
спеціаліста-юрисконсульта на якій
працював до 23.06.1997 року (а.с. 65-73).
Виходячи з вищевикладеного, суд 1-ї
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що до стажу роботи ОСОБА_1, що
дає право на пенсію за вислугою років
згідно Закону України «Про
прокуратуру», слід зарахувати період
його роботи на посаді судового
виконавця з 27.12.1993 року по 11.07.1994 року, на
посаді головного юрисконсульта з 15.12.1994
року по 01.02.1995 року, на посаді головного
державного податкового
інспектора-юрисконсульта з 01.02.1995 року
до 25.11.1996 року, на посаді головного
спеціаліста-юрисконсульта з 01.12.1996 року
до 23.06.1997 року, оскільки Закон України
«Про прокуратуру» зараховує до стажу
роботи, що дає право на пенсію, саму
роботу на посадах державних
службовців, що займають особи з вищою
освітою. Позивач виконував таку роботу
в період часу зазначеного вище, і ці
посади після прийняття Закону України
«Про державну службу» від 16.12.1993 року,
віднесені до посад державних
службовців, а вищу юридичну освіту
ОСОБА_1 отримував на заочній формі
навчання у 1998 року. Таким чином
посилання УПФ України в Суворовському
районі м. Одеси на неврахування стажу
ОСОБА_1, за зазначені вище періоди його
роботи, під час призначення йому пенсії
є неправомірним.

Починаючи з 04.09.1997 року по день
звернення до УПФ України в
Суворовському районі м. Одеси (24.09.2013
року) ОСОБА_1 працював на різних посадах
в органах прокуратури, які дають йому
право на отримання пенсії у
відповідність до Закону України «Про
прокуратуру». Стаж роботи ОСОБА_1 в
органах прокуратури склав 16 років 21
день.

Зважаючи на викладене, з урахуванням
проходження ОСОБА_1 строкової
військової служби в період з 17.05.1990 року
по 30.04.1992 року, останній, на час
звернення до УПФ України в
Суворовському районі м. Одеси з
питанням призначення йому пенсії мав
загальний стаж роботи в органах
прокуратури - 16 років 21 день, на посадах
які дають йому право на призначення
пенсії згідно Закону України «Про
прокуратуру» (ч. 5 ст. 50-1) - 5 років 8 днів,
а разом 21 рік 29 днів.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
та у достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування чи зміни
постанови суду 1-ї інстанції колегія
суддів не вбачає, а доводи апеляційної
скарги вважає не суттєвими та такими,
що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси - залишити
без задоволення.

Постанову Суворовському районного
суду м. Одеси від 31 січня 2014 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
про визнання незаконними рішення,
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її прийняття, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/підпис/ Ю.В.
Яковлев

Суддя:
/підпис/ С.І. Жук

Суддя: /підпис/
Д.В. Запорожан