Справа № 804/10743/13-а
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юхно І.В.
при секретарі - Фросіні С.Ю.
представника позивача - Пемвіної С.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області до
Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про стягнення
заборгованості зі сплати штрафу та
Управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про стягнення
заборгованості зі сплати штрафу та
пені у розмірі 1 604 531, 62 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок порушення вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV )
відповідач має заборгованість зі
сплати штрафних санкцій та пені у
розмірі 1 604 531, 62 грн. У добровільному
порядку заборгованість відповідач не
сплачує, що і стало підставою для
звернення з цим позовом до суду.
Представник відповідача в письмових
заперечення, які містяться в
матеріалах справи з позовними вимогами
не погодився. Зазначив, що позивач не
має права звертатися до суду з
проханням визнати відповідача
боржником у сумі 1 202 822,90 грн., оскільки
відповідно до Закону України «Про
внесення змін до розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
відповідач є звільненим від сплати
заборгованості. Доказом не виконання
вимог Закону позивачем, на думку
представника відповідача є Рішення про
розстрочення збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
нарахованого до 1 січня 2004 року у сумі 692
385,73 грн. від 18.02.2011 року. В письмових
запереченнях, які містяться в
матеріалах справи просив відмовити у
задоволення позову, в наслідок
порушення Конституції України та на
підставі того, що спірні обставини
мають розглядатися Дніпропетровським
окружним адміністративним судом за
позовом Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» Павлоградської міської
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16.09.13 року
зупинялось до набрання законної сили
рішенням у справі №804/11843/13-а за позовом
КП «Павлоградське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
скасування вимоги №Ю-155 від 05.09.2013 р. на 1
604 531,62 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
факсограмою, яка міститься в
матеріалах справи. Про причини неявки
не повідомив. 17.03.2014 року представник
відповідача надав до суду клопотання
про відстрочення та розстрочення
виконання рішення, в якому просив
відстрочити та розстрочити виконання
зобов'язання КП «Павлоградводоканал»
перед Управлінням Пенсійного фонду
України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
стягнення боргу з штрафних санкцій
(штрафи) та пені у сумі 1 604 531,62 грн. до
01.01.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи вищевикладене суд вирішив
розглянути справу за даною явкою
сторін та наявними в матеріалах справи
доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Згідно з Указом Президента України "Про
Положення про Пенсійний фонд України"
від 06.04.2011 року № 384/2011 Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
провадить забезпечення збору, ведення
обліку надходжень від сплати єдиного
внеску, інших коштів відповідно до
законодавства та здійснення контролю
за їх сплатою, призначає пенсії та
готує документи для їх виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду України.

Отже, Пенсійний фонд України та його
територіальні органи при реалізації
ними прав, передбачених діючим
законодавством, є суб'єктами владних
повноважень. Управління Пенсійного
фонду України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області, в свою
чергу відноситься до структури
Пенсійного фонду України

Відповідно до п. 5 частини 2 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, за зверненням суб'єкта
владних повноважень.

Відповідач - Комунальне підприємство
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» () та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області, як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктами 4, 6 частини 2 статті 17 Закону
№1058 (в редакції чинній на момент
правовідносин визначених в позовній
заяві) страхувальники зобов'язані:
подавати звітність територіальним
органам Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом, нараховувати,
обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону №1058
страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески,
нараховані за відповідний базовий
звітний період, не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду.

Базовим звітним періодом є для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць; ( Абзац третій
частини шостої статті 20 із змінами,
внесеними згідно із Законом N 2505-IV (
2505-15 ) від 25.03.2005 ) для страхувальників,
зазначених у пункті 5 статті 14 цього
Закону, - квартал.

При цьому в разі здійснення протягом
базового звітного періоду виплат
(виплати доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, страхувальники одночасно з
видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати авансові платежі у вигляді
сум страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід).

У разі недостатності у страхувальника
коштів для здійснення в повному обсязі
виплати заробітної плати (доходу) та
одночасної сплати відповідних
авансових платежів виплата зазначених
сум та сплата страхових внесків
здійснюється в пропорційних розмірах у
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду.

У разі несплати авансових платежів
до страхувальників застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Перерахування страхових внесків
здійснюється страхувальниками
одночасно з одержанням
(перерахуванням) коштів на оплату
праці (виплати доходу), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі або
з виручки від реалізації товарів
(послуг). При цьому фактичним
одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу)
вважається одержання відповідних сум
готівкою, зарахування на банківський
рахунок одержувача, перерахування за
дорученням одержувача на будь-які цілі,
одержання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних
цінностей в рахунок зазначених виплат
(доходу), фактичне здійснення із цих
виплат (доходу) відрахувань,
передбачених законодавством або за
виконавчими документами, чи будь-яких
інших відрахувань.

Згідно з ч.12 ст.20 Закону №1058 страхові
внески підлягають сплаті незалежно
від фінансового стану платника
страхових внесків.

Відповідно до п.5.1 Інструкції „Про
порядок обчислення та сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду" затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.03р. № 21-1 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663), яку було розроблено
відповідно до Закону України «Про збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі -
Інструкція), підприємства, установи й
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання проводять щомісячне
нарахування страхових внесків на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) заробітної плати (доходу).
Страхові внески нараховуються
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати. Нараховані за відповідний
базовий звітний календарний місяць
страхові внески сплачуються
платниками шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких
нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч.5 ст.106 Закону України
№1058 за рахунок сум, що надходять від
страхувальника або від державної
виконавчої служби в рахунок сплати
недоїмки, погашаються суми недоїмки,
пені та фінансових санкцій у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі, коли страхувальник має
несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці
суми зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно з п.2 ч.9 ст.106 Закону України №1058
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф залежно від
строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених
зазначених сум - у разі затримки їх
сплати у строк до 30 календарних днів
включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 90
календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати понад 90 календарних
днів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Частиною 6 ст.18 Закону №1058 визначено, що
законодавством не можуть
встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Як вбачається з матеріалів справи -
Комунальне підприємство
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» на момент розгляду
справи має заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування на
загальну суму 1 604 531, 62 грн.

Зазначена сума заборгованості виникла
за результатами порушення
відповідачем ч.6 ст.20 Закону №1058 -
порушення строків сплати страхових
внесків. Відповідно до п.2 ч.9 ст.106
Закону №1058 до відповідача були
застосовані фінансові санкції, а саме
штраф у розмірі 10 відсотків на загальну
суму 374291,88 грн. та нарахована пеня у
розмірі 0,1 відсотка на загальну суму 1 230
239,74 грн. згідно наступних рішень (копії
містяться в матеріалах справи):

- від 28.12.2010 року №2042 за період з 20.07.2009
по 19.08.2009;

- від 28.12.2010 року №2043 за період з 20.08.2009
по 21.09.2009;

- від 28.12.2010 року №2044 за період з 21.09.2009
по 16.10.2009;

- від 28.12.2010 року №2045 за період з 20.10.2009
по 18.11.2009;

- від 28.12.2010 року №2046 за період з 20.11.2009
по 17.12.2009;

- від 28.12.2010 року №2047 за період з 21.12.2009
по 19.01.2010;

- від 28.12.2010 року №2048 за період з 20.01.2010
по 18.02.2010;

- від 28.12.2010 року №2049 за період з 22.02.2010
по 18.03.2010;

- від 28.12.2010 року №2050 за період з 22.03.2010
по 20.04.2010;

- від 28.12.2010 року №2051 за період з 20.04.2010
по 17.05.2010;

- від 28.12.2010 року №2052 за період з 20.05.2010
по 17.06.2010;

- від 28.12.2010 року №2053 за період з 20.05.2009
по 23.06.2009;

- від 28.12.2010 року №2054за період з 21.04.2009 по
19.05.2009;

- від 28.12.2010 року №2055 за період з 20.03.2009
по 21.04.2009;

- від 28.12.2010 року №2056 за період з 20.02.2009
по 20.03.2009;

- від 28.12.2010 року №2057 за період з 20.01.2009
по 20.02.2009;

- від 28.12.2010 року №2058 за період з 22.06.2009
по 20.07.2009;

- від 28.12.2010 року №2059 за період з 20.07.2010
по 02.08.2010;

- від 28.12.2010 року №2060 за період з 21.06.2010
по 15.07.2010;

- від 28.12.2010 року №2061 за період з 22.12.2008
по 21.01.2009;

- від 28.12.2010 року №2062 за період з 08.01.2009
по 21.01.2009;

- від 28.12.2010 року №2063 за період з 30.03.2003
по 13.05.2010;

- від 28.12.2010 року №2064 за період з 02.03.2003
по 02.12.2009;

- від 28.12.2010 року №2065 за період з 30.01.2003
по 28.07.2009;

- від 28.12.2010 року №2066 за період з 30.12.2002
по 30.04.2009;

- від 28.12.2010 року №2067 за період з 31.07.2003
по 01.11.2010;

- від 28.12.2010 року №2068 за період з 01.07.2003
по 07.10.2010;

- від 28.12.2010 року №2069 за період з 30.05.2003
по 09.09.2010;

- від 28.12.2010 року №2070 за період з 01.05.2003
по 02.08.2010.

Зазначені рішення з розрахунками
фінансових санкцій та пені
супроводжувальним листом від 30.12.2010
року №154 з повідомленням про вручення
поштового відправлення були
направлені на адресу відповідача та
отримані ним 05.01.2011 року.

Вищезазначені рішення про
застосування фінансових санкцій від
28.12.2010 року були оскаржені відповідачем
в адміністративному та судовому
порядку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02.02.2012 року
у справі №2а/0470/12141/11 адміністративний
позов Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді Дніпропетровської
області про визнання рішення нечинним
залишено без розгляду. Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04.10.2012 року
ухвалу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 02.02.2012 року
залишено без змін.

З урахуванням вищевикладеного на
момент звернення позивача до суду сума
заборгованості відповідача склала 1 604
531, 62 грн. (фінансові санкції - 374324,67грн.,
пеня - 1230206,95грн.), що підтверджується
розрахунком суми позову та рішеннями
про застосування до відповідача
фінансових санкцій.

Частинами 2, 3 статті 106 Закону №1058
визначено, що суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті
20 цього Закону, вважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків (далі - недоїмка) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами
Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 8.2 пункту 8 вказаної
Інструкції, органи Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам вимогу про
сплату недоїмки у випадку, зокрема,
якщо страхувальник має на кінець
звітного базового періоду недоїмку зі
сплати страхових внесків. У цьому
випадку вимога надсилається щомісяця
протягом п'яти робочих днів, наступних
за звітним базовим періодом. Вимога
формується на підставі даних особових
рахунків платників на всю суму боргу.

Відповідно до ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на підставі
вищезазначеної Інструкції та згідно
картки особового рахунку платника,
УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області було
складено вимогу про сплату боргу №Ю-155
від 05.09.2013р., якою вимагалось від
відповідача сплатити суму недоїмки зі
страхових внесків на
загальнообов'язкове обов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 1
604 531,62грн.

Зазначена вимога була отримана
підприємством 05.09.13р., що
підтверджується штампелем КП
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» №1129 від 05.09.13р. на вимозі,
копія якої міститься в матеріалах
справи.

09.09.2013 року КП «Павлоградське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
скасування вимоги №Ю-155 від 05.09.2013р. на 1
604 531,62 грн. Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.10.2014 року
у справі №804/11843/13-а у задоволені
адміністративного позову КП
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» відмовлено. Зазначена
постанова набрала законної сили 18.02.2014
року, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що на час розгляду справи
сума боргу відповідачем добровільно не
сплачена, відповідних доказів суду не
надано, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Окрім того 17.03.2014 року до суду надійшло
клопотання про відстрочення та
розстрочення виконання рішення, в
якому відповідач просив:

- відстрочити виконання зобов'язання КП
«Павлоградводоканал» перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
стягнення боргу з штрафних санкцій
(штрафи) та пені у сумі 1 604 531,62 грн. до
01.01.2015 року.

- розстрочити зобов'язання КП
«Павлоградводоканал» перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
стягнення боргу з штрафних санкцій
(штрафи) та пені у сумі 1 604 531,62 грн. на 36
місяців.

В обґрунтування вказаної заяви
представник відповідача посилався на
те, що зобов'язання КП
«Павлоградводоканал» за обов'язковими
платежами обов'язково сплачуються
підприємством за планами та
відстроченнями. У разі задоволення
зазначеного позову КП
«Павлоградводоканал» не зможе
виконувати таке рішення у зв'язку із
великим фінансовим навантаженням на
підприємство, про що свідчать додані до
заяви документи, а саме: розстрочення
податкового боргу КП
«Павлоградводоканал» станом на 14.03.2014
року, рішення про розстрочення №32 від
28.07.2011 року.

Представник позивача питання щодо
задоволення заяви відповідача залишив
на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України у
разі необхідності спосіб, строки і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

Частиною 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Отже, враховуючи викладені обставини,
суд вважає за можливе задовольнити
клопотання відповідача, відстрочити та
розстрочити виконання даної
постанови.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати по справі з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 158 - 163, 257, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області до
Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про стягнення
заборгованості зі сплати штрафу та
пені - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» (51400, Дніпропетровська
область, м.Павлоград, вул.Дніпровська,
41А, р/р 1 у ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» м.Київ, МФО 380805, )
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м.Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області
заборгованість зі сплати гтрафу та
пені у розмірі 1 604 531 (один мільйон
шістсот чотири тисячі п'ятсот одну) грн.
62 коп., а саме:

- в розмірі 400560, 73 грн. на р/р 3214;

- в розмірі 1147,99 грн. на р/р 3214;

- в розмірі 1202822,90 грн. на р/р 3214 у
філії Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, .

Відстрочити виконання даної постанови
до 01.01.2015 року.

Розстрочити виконання даної постанови
на 36 місяці шляхом здійснення
щомісячних платежів до 30 числа кожного
місяця починаючи з 01 січня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя І.В. Юхно