Справа № 809/994/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" квітня 2014 р.
Справа № 809/994/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю:

представника позивача - Савчук М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у Рожнятівському районі ГУ
Міндоходів в Івано-Франківській
області,

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

про стягнення заборгованості в сумі
1181,84 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Рожнятівському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі
також - позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі також
- відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 1181,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не сплачено у
встановлений Податковим кодексом
України строк до місцевого бюджету
узгоджені податкові зобов'язання по
орендній платі за землю в розмірі 1181,84
грн, в тому числі пеня в сумі 54,12 грн.
Оскільки, станом на момент звернення до
суду з позовною заявою податковий борг
відповідачем самостійно не сплачений,
позивач просив стягнути
заборгованість в судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила позов
задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином, проте 24.04.2014
року на адресу суду повернулося
поштове відправлення із зазначенням
причини невручення (а.с.21).

Пунктом 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Оскільки ухвала про відкриття
провадження направлялася поштовим
відправленням з відміткою "судова
повістка", та не отримана відповідачем
з незалежних від суду причин, останній
вважається належним чином
повідомленим про дату час та місце
судового розгляду справи, а тому
відсутні перешкоди у розгляді даної
адміністративної справи без участі
відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши та оцінивши надані суду
письмові докази та інші матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 28.03.2014 року,
фізична особа - підприємець ОСОБА_2
зареєстрований 13.02.2006 року (а.с.8) та
згідно із статтею 15 Податкового
кодексу України є платником податків
та зборів.

1 січня 2013 року Рожнятівська селищна
рада Івано-Франківської області уклала
договір з ОСОБА_2 про оренду земельної
ділянки (а.с.9-10). За 2013 рік відповідачем
подано до Державної податкової
інспекції у Рожнятівському районі
декларацію з орендної плати за
земельну ділянку від 11.02.2013 року
(а.с.11-13).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286
Податкового кодексу України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку, станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. Пунктом
287.3 статті 287 Податкового кодексу
України встановлено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

В порушення наведених правових норм,
відповідачем допущена заборгованість
у зв'язку із несплатою узгодженого
зобов'язання щодо орендної плати за
землю.

Судом встановлено, що частину
заборгованості, яка обліковується,
станом на момент розгляду даної
адміністративної справи, в картці з
орендної плати за землю відповідача,
вже стягнуто за постановами
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду в
адміністративній справі №809/1223/13-а від
13 травня 2013 року та в адміністративній
справі №809/3060/13-а від 21 жовтня 2013 року
(а.с.28-29,30-31), що додатково
підтверджується довідкою позивача
№291/25/8 від 14.04.2014 року (а.с.32).

Таким чином, за даним адміністративним
позовом стягується заборгованість по
орендній платі за землю в сумі 1181,84 грн,
що виникла за період з 30.11.2013 року по
26.03.2014 року та складається із
несплаченого узгодженого зобов'язання
по орендній платі за земельну ділянку
за 3 місяці (жовтень-грудень 2013 року), з
врахуванням оплати за жовтень 2013 року в
сумі 18,07 грн, та з нарахованої пені
станом на 26.03.2014 року в сумі 54,12 грн.

Заборгованість підтверджується
довідкою-розрахунком щодо відповідача
станом на 01.04.2014 року (а.с.33) та виписками
з облікової картки платника орендної
плати за землю з фізичних осіб (а.с.15-16).

Судом встановлено, що за попередні
періоди відповідачу на суму
узгодженого податкового зобов'язання
надсилалася податкова вимога №13 від 30
серпня 2012 року (а.с.14), яка отримана
відповідачем у відповідності до
підпису на корінці вимоги (а.с.14).

Відповідно до приписів частини 59.5
статті 59 ПК України у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Керуючись вимогами статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний, зокрема,
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів. Також, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно із пунктом 46.1. статті 46
Податкового кодексу України, податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 56.11. статті 56 Податкового
кодексу України визначено, що не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1
статті 14 ПК України, пеня - сума коштів у
вигляді відсотків, нарахованих на суми
грошових зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
статті 129 ПУ України, після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Згідно із пунктом 87.1. статтею 87
Податкового кодексу України джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті
Податкового кодексу України
передбачено, що джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи, що на момент судового
розгляду даної справи відповідач не
надав суду підтвердження сплати
податкового боргу в розмірі 1181,84 грн,
вказана сума боргу підлягає стягненню
в судовому порядку. З огляду на
вищевказане, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в
дохід місцевого бюджету Рожнятівської
селищної ради заборгованість з
орендної плати за землю та пеню, за
період з 01.10.2013 року по 26.03.2014 року в
загальній сумі 1181 (одна тисяча сто
вісімдесят одна) гривня 84 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі
18.04.2014 року.