Справа № 826/17533/13-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Чаку Є.В., при
секретарі - Добрянському М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авікомпанія «Марс РК» до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 12.08.2013 та № від 12.08.2013,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авікомпанія «Марс
РК» (надалі - ТОВ «Авікомпанія «Марс
РК») звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 12.08.2013 та № від 12.08.2013.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
лютого 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного.

Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авікомпанія "Марс РК" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість при взаємовідносинах з
ТОВ "Саноіл Торг" за період з 01.01.2010 по
31.05.2013, за результатами якої складено
акт № 685/26-58-22-08-11/31794945 від 22.07.2013.

Згідно цього акту позивачем порушено
підпункт 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність у Україні" в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 1 150 021,00 грн. та пункту 185.1
статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту
188.1 статті 188, пункту 198.1, 198.2, 198.3 статті
198, пункту 200.1, 200.2, 200.3, статті 200
Податкового кодексу, пункту 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за № 168/704
від 05.06.1995 та пункту 9.1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 1 000
019,00 грн.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення №
від 12.08.2013 яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств в
розмірі 1 150 021,00 грн., № від 12.08.2013
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 066 008,00 грн. за
основним платежем та 3 602 604,00 грн.
штрафні санкції.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням
платником податку на додану вартість
податкового кредиту, врегульовано ст.
198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм
податковий кредит для визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операцій, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника.

Аналіз наданих ТОВ «Авікомпанія «Марс
РК» первинних документів свідчить про
дотримання позивачем спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум податкового кредиту
по операціям з ТОВ "Саноіл Торг", які
були предметом перевірки.

Також позивачем було надано до суду
першої інстанції копію договору
купівлі - продажу № 24-06-11 від 24.06.2011
предметом якого є здійснення поставки
продукції та матеріалів згідно
специфікацій, а саме, української
нерафінованої сирої соєвої олії
(урожаю 2010 року), податкові накладні,
видаткові накладні, специфікація до
договору купівлі - продажу № 24-06-1, тощо.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що ТОВ
«Авікомпанія «Марс РК» та ТОВ "Саноіл
Торг" мали господарські
взаємовідносини за період який
перевірявся податковим органом.

Законодавством України на одну із
сторін цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма виконавцями,
постачальниками по ланцюгу постачання
вимог законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
виконавців, постачальників у ланцюгу
постачання або через відсутність
висновків зустрічних перевірок,
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
декларування валових витрат та права
на податковий кредит з податку на
додану вартість, яке виникло в
результаті сплати податку на додану
вартість при придбанні товарів (робіт,
послуг).

Отже, суд першої інстанції вірно не
взяв до уваги посилання відповідача на
акт №788/22-20/37269136 від 22.03.2013 про
результати позапланової невиїзної
документальної перевірки результатами
перевірки ТОВ "Саноіл Торг", оскільки
обставини викладені в ньому не можуть
бути підставою для позбавлення покупця
права на податковий кредит.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
податковим органом не доведено
правомірності спірних податкових
повідомлень-рішень, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про їх скасування.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що судом першої інстанції помилково
присуджено з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авікомпанія «Марс РК» понесені ним
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 458,81 грн., а тому рішення в цій
частині підлягає зміні зважаючи на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Пунктом 16 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845 (далі - Порядок), зокрема, зазначено,
що органи Казначейства за судовими
рішеннями про стягнення надходжень
бюджету здійснюють безспірне списання
коштів державного та місцевих
бюджетів, зокрема, для повернення
надмірно та/або помилково сплачених
податків і зборів.

Відповідно до п. 19 Порядку безспірне
списання коштів з державного та
місцевих бюджетів і їх перерахування
на рахунок, зазначений у виконавчому
документі про стягнення надходжень
бюджету та/або заяві про виконання
рішення про стягнення надходжень
бюджету, здійснюється органами
Казначейства з відповідного рахунка,
на який такі кошти зараховані, шляхом
оформлення розрахункових документів.

Колегія суддів зазначає, що виконання
судових рішень в адміністративних
справах про стягнення судових витрат з
державного або місцевого бюджету
повинно здійснюватись органами
Державного казначейства шляхом
списання коштів з рахунків
відповідного бюджету, до якого
зараховувались надходження від сплати
цих судових витрат, за умови надання
особою, на користь якої ухвалене
рішення, всіх підтверджуючих
документів.

Більш того, чинним законодавством не
передбачено відкриття рахунків, які
відкриваються за зобов'язаннями
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників за
рахунок наданих цьому органу бюджетних
асигнувань. Судовий збір повертається
за рахунок зарахованої суми коштів до
бюджету, внесеної позивачем, з
відповідного рахунку, на який такі
кошти зараховувались.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції помилково присуджено
з Державного бюджету України за
рахунок бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авікомпанія «Марс
РК» понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 458,81 грн., а
тому абзац 3 резолютивної частини
оскаржуваного рішення необхідно
викласти у такій редакції: «Стягнути з
Державного бюджету України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авікомпанія «Марс
РК» понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 458,81 грн.(
чотириста п'ятдесят вісім гривень 81
коп.)».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції
змінити в частині порядку стягнення
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
лютого 2014 року - змінити, виклавши її
третій абзац резолютивної частини
наступним чином: «Стягнути з
Державного бюджету України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Авікомпанія «Марс
РК» понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 458,81 грн.
(чотириста п'ятдесят вісім гривень 81
коп.)».

В іншій частині постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя
Є.І.Мєзєнцев

суддя
Н.Е.старова

суддя
Є.В.Чаку

Головуючий суддя

Мєзєнцев Є.І.

Судді:

Старова Н.Е.

Чаку Є.В.