Справа № 267/1551/14-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
місто
Макіївка

Гірницький районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого судді Помогаєва А.В.

при секретарі Шуляк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання неправомірними дій щодо
відмови у перерахунку розміру пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в
якому просила наступне:

- визнати дії щодо включення у
розрахунок пенсії позивача
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати в сумі
19904,06 грн. за період з 01.05.2010 року по
30.04.2012 року неправомірними;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати
- в сумі 19904,06 грн. за період з 01.05.2010 року
по 30.04.2012 року;

- зобов'язати відповідача виплатити
позивачу суму донарахованої та
недоотриманої пенсії починаючи з 01.03.2014
року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила
позов задовольнити. Пояснила, що
отримує в УПФУ в Гірницькому районі м.
Макіївки з 11.05.2012 р. пенсію за віком,
згідно Закону України «Про державну
службу». До середньої заробітної плати
при визначенні розміру пенсії було
враховано посадовий оклад, надбавки за
ранг, вислугу років, за високі
досягнення у праці або виконання
особливо важливої роботи та премії.

При розрахунку середньої заробітної
плати відповідачем не було враховано
такі складові заробітної плати, як
матеріальна допомога на оздоровлення,
допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, які були
виплачені позивачу.

28.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Гірницькому районі м.Макіївки з новою
довідкою про складові заробітної плати
та заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги та
індексації.

Рішенням №50 від 07.03.2014 р. відповідач
відмовив у перерахунку пенсії.

На думку позивача, таке рішення
відповідача суперечить ст. ст. 33, 37
Закону України «Про державну службу»,
ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату
праці»,ст. ст. 40, 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п. 2.3.2
Інструкції зі статистики заробітної
плати, яка затверджена Наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року №5.

Представник відповідача Шевченко О.В. у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечувала.
Посилалась на пропуск позивачем
шестимісячного строку, встановленого
ст. 99 КАС України, оскільки про розмір
пенсії позивач дізналась у 2012 році.
Щодо призначення пенсії пояснила, що
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
індексація заробітної плати не є
складовими заробітної плати згідно ст.
33 Закону України «Про державну службу».

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи

прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до «Положення про
Пенсійний фонд України», яке
затверджено Указом Президента України
від 6 квітня 2011 року № 384/2011 і здійснює
свої повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління.

Відповідно до Законну України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Сторонами визнається та наданими
доказами підтверджується, що ОСОБА_1
призначено пенсію за віком, згідно
Закону України «Про державну службу».

28.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Гірницькому районі м.Макіївки з заявою
про перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати, надала довідку про
розмір її доходів і складові
заробітної плати від 28.02.2014 р. № 4/07/-07
(а.с. 17).

Спірним у цій справі є обов'язок
відповідача включити до розрахунку
середньої заробітної плати позивача
суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації заробітної плати.

Такі виплати позивачу здійснені на
підставі ст. 33 Закону України «Про
державну службу», ст. 2 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» та з них було утримано
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оплату праці», визначено, що для
обчислення пенсій середня заробітна
плата визначається відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

У свою чергу ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» визначає,
що до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в
межах максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, Закон не розмежовує доходи
для визначення середнього заробітку
на ті що є постійними елементами
заробітної плати та разові виплати.
Єдиним критерієм є нарахування збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, суд визнає обґрунтованими
посилання позивача на ст. 2 Закону
України «Про оплату праці», яка
визначає структуру заробітної плати,
що включає в себе додаткову заробітну
плату (винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці, доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій) та інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми).

Виплата матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань державним
службовцям передбачена нормами
чинного законодавства та є
обов'язковими щорічними виплатами.

Індексація заробітної плати є
компенсаційною виплатою, яка
здійснюється відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення».

Отже, ці виплати є складовими
заробітної плати, відповідно до ст. 2
Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від
20.02.2012 року по справі №21-430а11 задоволено
заяву про перегляд рішення Вищого
адміністративного суду України з
питання визначення розміру пенсії
державного службовця. Верховний Суд
України, посилаючись на норми ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» прийшов до
висновку, що отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Виходячи з пояснень сторін та аналізу
правовідносин, які склалися між ними,
суд приходить до висновку, що перший
пункт позовних вимог (визнати дії щодо
включення у розрахунок пенсії позивача
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати в сумі
19904,06 грн. за період з 01.05.2010 року по
30.04.2012 року неправомірними) позивачем
викладено некоректно, оскільки дії
щодо «включення у розрахунок пенсії»
відповідних виплат не були вчинені
відповідачем. Навпаки, предметом спору
є не включення їх до розрахунку.

Розглядаючи позов, суд також приходить
до висновку, що позовні вимоги в
частині визнання неправомірними
вищезазначених дій відповідача, є
такими, що не відповідають змісту
правовідносин, які виникли між
сторонами. Підставою виникнення
спірних правовідносин є акт
індивідуальної дії у формі Рішення №50
від 07.03.2014 р. про відмову в перерахунку
пенсії, яке прийнято відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень (а.с. 7).
Саме оскарження цього акту відповідача
є належним способом захисту прав
позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Керуючись зазначеною нормою Закону,
суд вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправним
розпорядження УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки від №50 від 07.03.2014 р.
про відмову в перерахунку пенсії та
скасувати його.

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги
про перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації заробітної плати є
обґрунтованими. Вищезазначене рішення
відповідача про відмову у перерахунку
пенсії є протиправним та підлягає
скасуванню, а пенсія позивача підлягає
перерахунку виходячи з фактичного
розміру виплат за відповідний період.

Пенсійні виплати є щомісячними, отже,
встановлення з 11.05.2012 р. певного розміру
пенсії не позбавляє права вимагати
перерахунку в межах строків позовної
давності.

Судом встановлено, що обмеження прав
позивача на перерахунок є рішення
відповідача №50 від 07.03.2014 р., про
відмову в перерахунку пенсії. Позов
подано 20.03.2014 р. і позивач просить
здійснити перерахунок починаючи з
01.03.2014 р. Таким чином, позивачем
дотримано строк для звернення до суду,
встановлений ст. 99 КАС України.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Згідно
доданої до позову квитанції позивачем
сплачено судовий збір в сумі 73,08 грн.,
який підлягає стягненню на її користь з
Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 99, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та касувати
Рішення Управління Пенсійного Фонду
України в Гірницькому районі міста
Макіївки від №50 від 07.03.2014 р. про
відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, що у
загальній сумі складають 19904,06 грн.
(дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот чотири
грн. 06 коп.) як складових заробітної
плати.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки виплатити ОСОБА_1 суму
недоотриманої пенсії починаючи з 01.03.2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження - за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня отримання її
повного тексту. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 16.04.2014
року.

Суддя
А.В. Помогаєв