Справа № 872/9815/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2013 рокусправа №
331/2998/13-а(2а/331/63/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - не з'явився,

третьої особи: - Кріль Ю.А.
(довіреність від 02 січня 2013 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Запорізькій області

на постанову Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 07 травня 2013 року

у справі № 331/2998/13-а (провадження
2а/331/63/13)

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Запоріжжя

третя особа Головне управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області

про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулася у
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя, Головного управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
перерахувати та виплатити довічне
грошове утримання судді у відставці.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 07 травня 2013 року,
прийнятою в порядку скороченого
провадження, позовні вимоги
задоволені. Визнано незаконними дії
управління Пенсійного фонду України у
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо
нездійснення перерахунку та виплати
довічного грошового утримання, як
судді у відставці згідно частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
відповідно до нових умов оплати праці
суддів, працюючих на відповідних
посадах.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплату довічного утримання ОСОБА_2, як
судді у відставці згідно частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» за період
з 01 січня по 31 грудня 2012 року в розмірі
13596,48 гривень щомісяця; та з 01 січня по 30
квітня 2013 року в розмірі 18168,48 гривень.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_2 суму
недоплаченого щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці за 2012 рік у розмірі 97937,16
гривень; з 1 січня по 30 квітня 2013 року в
розмірі 50938,32 гривень.

Зобов'язано головне управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області провести
фінансування видатків з Державного
бюджету України за бюджетною програмою
«Виконання рішень судів на користь
суддів» для виплати недоплаченого
ОСОБА_2 щомісячного довічного
грошового утримання у сумі 148865,48
гривень.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя, Головне управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області подали
апеляційні скарги.

Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

За доводами апеляційної скарги органу
Пенсійного фонду, законодавством
України не передбачено підстав для
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці, утримання
не може перевищувати максимального
розміру.

Головне управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області в апеляційній
скарзі посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову в частині задоволених
позовних вимог про зобов'язання
провести фінансування видатків з
Державного бюджету України за
бюджетною програмою «Виконання рішень
судів на користь суддів».

За доводами апеляційної скарги, до
повноважень органів Державної
казначейської служби України не
належить фінансування видатків
Державного бюджету України,
розпорядником коштів за бюджетною
програмою «Виконання рішень судів на
користь суддів» є Державна судова
адміністрація України.

Судом апеляційної інстанції допущено
процесуальне правонаступництво
третьої особи Головного управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області правонаступником
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Запорізькій області у
судовому засіданні наполягає на
доводах та вимогах апеляційної скарги.

ОСОБА_2, представник управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя, будучи належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя підлягає
частковому задоволенню, апеляційна
скарга Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області задоволенню
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_2 з 29 вересня 2006 року звільнена у
відставку з посади судді апеляційного
суду Запорізької області (а.с. 23). Стаж
роботи на посаді судді складає 27 років 3
місяці 26 днів.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя з січня
2007 року та отримує щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці.

Позивач просить поновити строк
звернення до суду, у зв'язку з тим, що
вона двічі 24 січня 2012 року та 28 січня 2013
року зверталася до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя з заявою про
перерахунок щомісячного грошового
утримання, відповідь отримала лише на
останню заяву у лютому 2013 року. З подією
отримання відповіді позивач пов'язує
дату, коли дізналася про порушення
свого права щодо перерахунку довічного
грошового утримання як за 2012 рік так і
за 2013 рік.

Суд апеляційної інстанції доходить
висновку, що ОСОБА_2 пропущений
шестимісячний строк звернення до суду
і підстави для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними
відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Виплата грошового утримання судді у
відставці є щомісячною, і позивач про
порушення свого права, якщо вважала
його порушеним, повинна була і могла
дізнатися при отриманні чергової
місячної виплати грошового утримання
безпосередньо із розміру виплати.

Дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права позивача на
позов та запобігає постійному
збереженню стану невизначеності у
публічно-правових відносинах.

Отже, позовні вимоги за період з 01 січня
2012 року по 10 жовтня 2012 року повинні бути
залишені без розгляду, суд першої
інстанції допустив порушення
процесуального права в частині
розгляду позовних вимог за цей період.

28 січня 2013 року ОСОБА_2 звернулася із
заявою до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя щодо перерахування пенсії,
відповідно до довідки апеляційного
суду Запорізької області про
суддівську винагороду, для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя від 11 лютого 2013 року №14/м-9
відмовлено у перерахуванні і виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

Згідно зі статтею 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»,
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді в розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді за
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років. Розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на 2 відсотка заробітку,
але не більше 90 відсотків заробітної
плати судді, без обмеження довічного
грошового утримання.

Частина 11 перехідних положень Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» (розділ XIII) визначає, що судді
призначені чи обрані на посаду до
набрання чинності цим Законом
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день набуття
чинності цим Законам.

Згідно довідок апеляційного суду
Запорізької області від 23 січня 2012 року
№07-43/16 суддівська винагорода станом на
01 січня 2012 року склала 15107,20 гривень, в
тому числі оклад 9442 гривень, доплата за
вислугу років 60% - 5665,20 гривень; від 24
січня 2013 року №07-51/3 суддівська
винагорода за січень 2013 року склала
20187,20 гривень, в тому числі оклад 12617
гривень, доплата за вислугу років 60% -
7570,20 гривень.

Статтею 126 Конституції України
передбачено, що незалежність і
недоторканність суддів гарантуються
Конституцією і законами України,
статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Як зазначається у рішенні
Конституційного Суду України № 4-рп/2007
від 18 червня 2007 року, щомісячне довічне
грошове утримання судді - це особлива
форма соціального забезпечення суддів,
яка виражається у гарантованій
державою щомісячній, звільненій від
сплати податків, грошовій виплаті, що
забезпечує їх належне матеріальне
утримання. Особливість щомісячного
довічного грошового утримання полягає
у правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України,
Законом України «Про статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення пункту 63
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо зміни
існуючого порядку виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Приймаючи вказане рішення,
Конституційний суд України виходив з
того, що фактичне позбавлення суддів у
відставці права на перерахунок
довічного грошового утримання у
зв'язку зі збільшенням розміру
заробітної плати працюючого судді,
суттєво звужує зміст і обсяг права
судді, яке він мав, та обмежує його
конституційні гарантії незалежності.

Як зазначено у рішенні Конституційного
Суду України від 14 грудня 2011 року №
18-рп/2011, правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержували
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Розмір щомісячного грошового
утримання працюючого судді на час
виникнення спірних правовідносин
сторонами не оспорюється.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем не прийнято до уваги
зміни законодавства щодо суддівської
винагороди.

Відмовляючи у здійсненні нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у новому
розмірі, враховуючи збільшення розміру
суддівської винагороди діючого судді
на відповідній посаді, відповідач діяв
в супереч визначеного законодавством
порядку, в зв'язку з чим його дії є
неправомірними.

Оскільки встановлена протиправність
дій відповідача щодо відмови провести
позивачу нарахування раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у іншому розмірі, пов'язаному з
підвищення суддівської винагороди
(заробітної плати) працюючим суддям на
підставі довідок виданих апеляційним
судом Запорізької області №07-43/16 від 23
січня 2012 року і №07-51/3 від 24 січня 2013
року про суддівську винагороду
(заробітну плату), то у відповідності до
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, поновлення
порушених прав необхідно здійснити
шляхом зобов'язання відповідача
провести відповідне нарахування
розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
виплату згідно з положеннями частини 3
статті 138 «Про судоустрій і статус
суддів».

Також, суд апеляційної інстанції
зазначає, що згідно з положеннями
Бюджетного кодексу України в Україні
застосовується казначейська форма
обслуговування Державного бюджету, яка
передбачає здійснення органами
Державної казначейської служби
України операцій з коштами державного
і місцевих бюджетів,
розрахунково-касового обслуговування
розпорядників коштів, контролю
бюджетних асигнувань при зарахуванні
надходжень , прийнятті зобов'язань та
проведенні платежів, бухгалтерського
обліку та складання звітності. До
повноважень органів Державної
казначейської служби України не
належить фінансування видатків
Державного бюджету України. Законом
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» визначено, що розпорядником
коштів за бюджетною програмою
«Виконання рішень судів на користь
суддів» є Державна судова
адміністрації України.

Позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Зазначені обставини залишилися поза
увагою суду першої інстанції, що
призвело до прийняття неправильного
рішення в частині зобов'язання
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області провести
фінансування видатків з Державного
бюджету України.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи і є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
прийняття нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя - задовольнити
частково, апеляційну скаргу Головного
управління Державної казначейської
служби України у Запорізькій області -
задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 07 травня 2013 року -
скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя щодо відмови у
здійсненні перерахунку і виплати
щомісячного грошового утримання
ОСОБА_2 відповідно до частини 3 статті 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя здійснити з 11 жовтня 2012 року
по 31 грудня 2012 року перерахунок і
виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного
грошового утримання згідно довідки
апеляційного суду Запорізької області
№07-43/16 від 23 січня 2012 року та відповідно
до частини 3 статті 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів», з
урахуванням виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя здійснити з 01 січня 2013 року
перерахунок і виплату ОСОБА_2
щомісячного довічного грошового
утримання згідно довідки апеляційного
суду Запорізької області №07-51/3 від 24
січня 2013 року та відповідно до частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», з
урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01 січня 2012
року по 10 жовтня 2012 року - залишити без
розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим