Справа № 826/3399/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року 10:38
№ 826/3399/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
при секретарі Грабовському В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомфізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 доДержавної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування наказу від 04.02.2014 року №145,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Лозова І.О.,
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 31 березня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
по тексту - позивач) звернувся з позовом
до Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) про визнання
протиправним і скасування наказу ДПІ у
Деснянському районі ГУ Мін доходів у м.
Києві №145 від 04.02.2014 року, визнання
протиправними дій ДПІ у Деснянському
районі ГУ Мін доходів у м. Києві у
період з 04.02.2014 року щодо проведення
позапланової невиїзної документальної
перевірки підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 14.06.2012 року по 31.12.2013 року,
стягнення з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) за рахунок бюджетних
асигнувань ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві судовий збір у
розмірі 73,08 грн., сплачений у зв'язку з
розглядом справи.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач
зазначає про відсутність визначених
чинним законодавством підстав для
призначення та проведення перевірки
позивача, а отже дії щодо проведення
перевірки, за результатами якої
складено акт, є протиправними та
порушують права та інтереси позивача.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявлених позовних
вимог заперечив, з огляду на те, що
оскаржуваний наказ на проведення
перевірки прийнятий правомірно, а
перевірка проведена на законних на те
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Співробітниками Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві проведено невиїзну
документальну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства у період з 14.06.2012 року по
Перевірка проводилась на підставі
наказу №145 від 04.02.2014 року, прийнятого
на підставі п.п.78.1.11 статті 78, статті 79
Податкового кодексу України у зв'язку з
отриманням постанови слідчого
слідчого відділу фінансових
розслідувань ДПІ у Деснянському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві про
призначення перевірки від 03.02.2014 року.
Згідно повідомлення від 04.02.2014 року
№9/26-52-17-01 позивачу доведено до відома
дату початку проведення перевірки (з
17.02.2014 року) та необхідність надання
всіх документів, пов'язаних з
провадженням господарської
діяльності, а також документів, що
підтверджують дані податкових
декларацій та розрахунків, пов'язаних
із сплатою податків та інших
обов'язкових платежів до бюджету та
державних цільових фондів за період з
14.06.2012 року по 31.12.2013 року.
Позивач, вважаючи, що наказ про
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки прийнятий з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки для призначення і проведення
перевірки відсутні підстави,
передбачені податковим кодексом, а дії
щодо проведення такої перевірки
порушують його законні права та
інтереси звернувся до суду з даним
адміністративним позовом за їх
Даючи правову оцінку відносинам, що
склалися суд вважає за необхідне
Підпунктом 21.1.1. п.21.1 ст. 21 Податкового
кодексу України встановлено, що
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватись Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та чинним
законодавством України.
Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Згідно пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового
кодексу України, податковий контроль
здійснюється шляхом перевірок та
звірок, відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу відносин.
Відповідно до п.75.1. ст. 75 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 75.1.2. п.75.1. ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Відповідно до пп. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78
Податкового кодексу України,
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється якщо виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту.
Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України зазначено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.
Згідно п.79.2. ст. 79 Податкового кодексу
України документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового
кодексу України документи вважаються
належним чином врученими, якщо вони
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або особисто вручені
платнику податків або його законному
чи уповноваженому представникові.
Як вбачається з матеріалів справи,
копію повідомлення про проведення
перевірки та копію оскаржуваного
наказу про проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №145
від 04.02.2014 року позивач після
ознайомлення з їх змістом відмовився
отримати, про що складено відповідний
акт №7/26-52/17-01/НОМЕР_1 від 04.02.2014 року.
04.02.2014 року податковий орган надіслав
позивачу копію повідомлення та наказу
засобами поштового зв'язку, що
підтверджується копією фіскального
чеку та повідомлення про вручення.
Зважаючи на вищенаведене, твердження
позивача щодо порушення відповідачем
обов'язкової умови про надсилання або
вручення під розписку копій
повідомлення та наказу до початку
проведення перевірки як єдиної і
обов'язкової умови наявності права на
початок проведення документальної
невиїзної перевірки спростовується
встановленими судом обставинами та
матеріалами справи.
Крім того, суд звертає увагу, що чинне
законодавство надає право податковому
органу на початок проведення
документальної невиїзної перевірки
саме з моменту надіслання, а не
отримання позивачем необхідних
документів. Своєчасність направлення
копій повідомлення та наказу судом
Відповідно до листа від 13.02.2014 року
№1340/10/26-52-17-01-47 Державна податкова
інспекція у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві у зв'язку з
проведенням з 17.02.2014 року позапланової
невиїзної документальної перевірки
зобов'язувала позивача надати
документи за період з 14.06.2012 року по
31.12.2013 року згідно переліку.
Підпунктами 85.2 та 84.5 статті 85
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
органів державної податкової служби у
повному обсязі всі документи, що
належать до предмета або пов'язані з
предметом перевірки. Такий обов'язок
виникає у платника податків після
Позивачем до суду не надано жодних
доказів, з огляду на їх належність та
допустимість, щодо надання податковому
органу необхідних документів та, як
наслідок, виконання законодавчо
передбаченого обов'язку.
Положеннями п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України визначено,
що документальна виїзна перевірка
здійснюється, якщо отримано судове
рішення суду (слідчого судді) про
призначення перевірки або постанову
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки є
постанова про призначення перевірки
від 03.02.2014 року слідчого відділу
фінансових розслідувань ДПІ у
Деснянському районі ГУ Мінлоходів у м.
Києві, що узгоджується з вимогами
чинного законодавства.

Водночас, твердження позивача щодо
порушення його прав шляхом проведення
декількох перевірок за один і той же
звітний період не підтверджується
жодним належним доказом, а чинне
законодавство не містить будь-якої
заборони щодо проведення таких
перевірок.

Крім того, з постанови про призначення
перевірки від 03.02.2014 року вбачається, що
зумовленість проведення перевірки
спричинена необхідністю встановлення
точної суми податків, яка фактично не
надійшла до бюджету внаслідок
здійснення ФОП ОСОБА_1
фінансово-господарської діяльності.

Отже, дана перевірка не є повторною,
оскільки в наказі про проведення
перевірки не зазначено, що
документальна невиїзна перевірка
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період
14.06.2012 року по 31.12.2013 року є повторною, а
норми чинного податкового
законодавства не забороняють
проводити декілька перевірок за один і
той же звітний період.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи,
що судом встановлено наявність підстав
для проведення позапланової
документальної невиїзної перевірки,
оформленої оскаржуваним наказом, та
відсутність в діях податкового органу
під час проведення такої перевірки
порушень норм чинного законодавства,
суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог, а
відтак відсутність підстав для їх
задоволення.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень покладений на нього
обов'язок щодо доказування виконав в
повному обсязі та довів суду
правомірність оскаржуваних наказу та
вчинених дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Амельохін