Справа № 824/2374/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2374/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Чернівецького спеціального
воєнізованого аварійно-рятувального
загону Державної служби України з
надзвичайних ситуацій на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях до Чернівецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального загону
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій про стягнення
заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівцях звернулось
до суду з позовом до Чернівецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального загону
державної служби України з
надзвичайних ситуацій про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в сумі 5973,65 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15.11.2013 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду. В
обґрунтуванні апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що, на його думку, призвело до
неправильного вирішення спору.

Позивач, відповідач у судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
апеляційного розгляду повідомлено
належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п.п. 1,
2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно до
матеріалів справи гр.. ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 призначено пенсію за
віком на пільгових умовах на підставі
п."а" ч.1 ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", як особам, що
працювали на посадах за Списком №1 у
структурних підрозділах державного
підприємства "Чернівецький зведений
воєнізований аварійно-рятувальний
загін постійної готовності",
процесуальним правонаступником якого
є відповідач.

Відповідно до розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників) з жовтня 2013 р. частка плати
Аварійно-рятувального загону по ОСОБА_2
складає 52,78%, по ОСОБА_3 - 48,61%, по ОСОБА_4 -
59,38%, по ОСОБА_5 - 52,78%.

За жовтень 2013 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 органами Пенсійного фонду
виплачено пільгові пенсії, як особам,
що працювали на посадах передбачених
Списком №1. Частка фактичних витрат на
виплату та доставку такої пенсії у
грошовому еквіваленті, яку відповідач
має сплатити на рахунки органів
Пенсійного фонду складає 5973,65 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги вказав, що
відповідач,відповідно до вимог чинного
законодавства, зобов'язаний проводити
оплату до Пенсійного фонду України
фактичних витрат позивача на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах працівникам
відповідача.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до приписів пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці 1 вказаного пункту, пенсії
призначаються за нормами зазначеного
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому випадку
розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, відповідач є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування", а також платником
страхових внесків відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", ч. 1 п. 6.1
п. 6 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663, підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Отже, зазначеною нормою прямо
визначено обов'язок підприємств
стосовно відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
працювали або працюють на роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці за
списками №1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

В силу п.п.6.4 п.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.03р. №21-1 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України від
16.01.04р. №64/8663 (далі - Інструкція), розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно із пунктом 6.1. Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п. 6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

За таких обставин, сума заборгованості
відповідачем не сплачена самостійно у
терміни передбачені п.п.6.8 п.6
Інструкції, а тому визначається як сума
страхових внесків, що своєчасно
несплачені страхувальником у
визначені законодавством строки і
вважається простроченою
заборгованістю зі сплати страхових
внесків (недоїмкою), що дає право органу
Пенсійного фонду звернутися з позовом
про стягнення даної недоїмки.

Сума заборгованості відповідача
підтверджується суми боргу по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
розрахунком суми боргу за період з
01.10.2013 по 25.10.2013 року, розрахунком
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, карткою особового
рахунку по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій протоколами про
призначення пільгових пенсій,
довідками, трудовими книжками, актом
перевірки правильності та
достовірності видачі документів для
призначення пенсії та актами перевірки
факту пільгової роботи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції правомірно стягнуто з
відповідача 5973,65 грн. заборгованості по
витратам на виплату та доставку пенсій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернівецького
спеціального воєнізованого
аварійно-рятувального загону
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій, - залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.