Справа № 821/909/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/909/1411
год.00 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Єрашова І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
податкової вимоги та опису майна в
податкову заставу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду із адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 15.05.2012р. № ,
яким позивачу визначено зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб за
штрафними санкціями у сумі 170,0 грн., від
18.05.2013р. № , яким позивачу
визначено зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб за штрафними
санкціями у сумі 1020,0 грн., податкової
вимоги від 04.10.2013р. № 3718-17 на суму 1190,0
грн. та рішення про опис майна у
податкову заставу від 07.10.2013р.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
позивач вважає неправомірними спірні
ППР, якими застосовані штрафні санкції
за несвоєчасне подання декларацій про
майновий стан і доходи за 2011р. та 2012р.
Позивач зазначає, що вчасно подала до
поштового відділенні вказані
декларації, а затримка їх надходження
до податкового органу сталась не з її
вини, за що вона в силу п. 49.6 ст. 49 ПК
України не може нести
відповідальність. Також позивач
стверджує, що не отримувала вказані
ППР, про їх існування дізналась під час
розгляду адміністративної справи №
821/629/14. Як їй стало відомо, ДПІ надіслала
вказані ППР на іншу адресу, ніж її
місцезнаходження. Відтак зобов'язання
не є узгодженим, тому відсутні підстави
для надіслання податкової вимоги та
прийняття рішення про опис майна у
податкову заставу. Позивач у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги у
повному обсязі, просила їх
задовольнити із підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позову, суду
повідомив, що позивач подала до
податкового органу декларації про
майновий стан і доходи за 2011р. та 2012р. із
пропуском строку, встановленого ПК
України, за що до неї були застосовані
штрафні санкції. Спірні ППР були
спрямовані податковим органом на
адресу позивача, поштові відправлення
повернулись, відтак зобов'язання є
узгодженим. У зв'язку із несплатою
податкового боргу позивачу надіслана
податкова вимога та прийнято рішення
про опис майна у податкову заставу.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована суб'єктом
підприємницької діяльності та
протягом 2011 та 2012 років здійснювала
діяльність та подавала до податкового
органу відповідні декларації.

Позивач стверджує, що вона надіслала
поштою до ДПІ у м. Херсоні декларації
про майновий стан і доходи, а саме: за 2011
рік - 10 лютого 2012 року, а за 2012 рік - 08
лютого 2013 року. Зазначені обставини
позивач підтверджує копіями поштових
квитанцій про надіслання
рекомендованого листа.

Порядок надіслання та прийняття
декларації ФОП врегульований статтею 49
ПК України.

Так декларація подається за вибором
платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством (п.
49.3. ст. 49 ПК України).

У разі надсилання податкової
декларації поштою, платник податку
зобов'язаний здійснити таке
відправлення на адресу відповідного
контролюючого органу не пізніше ніж за
десять днів до закінчення граничного
строку подання податкової декларації,
визначеного цією статтею, а при поданні
податкової звітності в електронній
формі, - не пізніше закінчення
останньої години дня, в якому спливає
такий граничний строк (п. 49.5. ст. 49 ПК
України).

Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:… календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - підприємців - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року (п.п. 49.18.5. п. 49.18. ст. 49
ПК України).

Таким чином ПК України чітко
встановлено строк надіслання для
платників податку на доходи фізичних
осіб - підприємців податкових
декларацій поштою, а саме: не пізніше
ніж за десять днів до граничного
строку, що становить 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Позивач повідомила, що надіслала
декларації із пропуском, передбаченого
ст. 49 ПК України строком без
повідомлення про вручення та без опису
вкладення, оскільки не знала про такий
порядок надіслання декларацій.

Відповідач у судовому засіданні
пояснив, що до податкового органу
декларації надійшли із пропуском
строку, а саме: декларація про майновий
стан і доходи за 2011 рік надійшла до
податкового органу 13 лютого 2012р., а
декларація за 2012 рік - 12 лютого 2012р.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача, що декларації надійшли
раніше до податкового органу, але були
зареєстровані із припуском строку,
оскільки фактичне надходження не
підтверджено поштовим повідомленням
про вручення відправлення, яке позивач
не оформила, крім того позивач
підтвердила, що декларації були
передані на пошту із пропуском строку,
встановленого ст. 49 ПК України.

Таким чином судом встановлені
порушення позивачем порядку та строків
подання декларацій про майновий стан і
доходи за 2011 та 2012 роки.

Разом із тим, суд не погоджується із
сумою штрафних санкцій, застосованих
ДПІ до позивача, з огляду на наступне.

ДПІ у м. Херсоні проведені камеральні
перевірки своєчасності надання
податкових декларацій позивачем.

Так на підставі акту від 05.04.2012р. № 679/17-1
«Про результати перевірки з
несвоєчасності надання податкової
декларації про майновий стан і доходи
ФОП ОСОБА_1 за 2011 рік», ДПІ на підставі
п. 120.1 ст. 120 ПК України прийняла ППР від
15.05.2012р. № , яким позивачу
визначено зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб за штрафними
санкціями у сумі 170,0 грн.

На підставі акту від 18.05.2013р. №
664/17-1/НОМЕР_1 «Про результати
камеральної перевірки з
несвоєчасності надання податкової
декларації про майновий стан і доходи»,
ДПІ на підставі п. 120.1 ст. 120 ПК України
прийняла ППР від 18.05.2013р. № , яким
позивачу визначено зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб за
штрафними санкціями у сумі 1020,0 грн.

Пунктом 120.1. ст.120 ПК України
передбачено, що неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Тобто накладення штрафної санкції у
1020,0 грн. передбачає вчинення порушення
повторно протягом одного року.

Як встановлено судом несвоєчасно
подані декларації надійшли до
податкового органу 09.02.2012р. та 11.02.2013р.,
акти перевірок складені ДПІ 05.04.2012р. та
18.05.2013р., ППР прийняті 15.05.2012р. та 18.05.2013р.,
тобто більше ніж через рік.

Представник ДПІ у судовому засіданні
не зміг пояснити підстави для
застосування до позивача штрафної
санкції у розмірі 1020, грн., а не 170, грн.

За таких обставин, суд вважає
неправомірним ППР від 18.05.2013р. № в
частині визначення зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб за
штрафними санкціями у сумі 850,0 грн. (1020 -
170).

Щодо позовних вимог про скасування
податкової вимоги та рішення про опис
майна у податкову заставі, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст.14 Податкового кодексу
України (далі - ПК) податкова вимога -
письмова вимога органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суми податкового боргу.
За ст. 59 ПКУ у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Позивач у судовому засіданні заперечив
узгодження у будь-якому вигляді
вказаної суми та наполягав, що він не
отримував податкового
повідомлення-рішення.

Суд зобов'язав ДПІ надати докази
узгодження податкового боргу.

Представник відповідача надав суду
копії конвертів та поштових
повідомлень про надіслання позивачу
поштових відправлень, із яких
неможливо встановити які саме
документи надсилались ФОП. Крім того
поштове відправлення, копія якого
надана до суду, надіслано 09.04.2012р., тоді
як ППР датоване 15.05.2012р.

Представник ДПІ у судовому засіданні
не зміг пояснити такі розбіжності та не
надав суду докази узгодження
зобов'язання, нарахованого ППР від
15.05.2012р. № .

Відповідно до ст. 14 ПК України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк); податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено,
що у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Таким чином, суд вважає неузгодженим
податкове зобов'язання за спірними ППР,
оскільки ППР від 15.05.2012р. № не
було надіслане позивачу, та з
урахуванням факту оскарження до суду
податкових повідомлень-рішень від
15.05.2012р. № та від 18.05.2013р. № .

Пунктом 60.1 ст. 60 ПК України встановлено,
що податкова вимога вважається
відкликаною, якщо: рішенням суду, що
набрало законної сили, скасовується
повідомлення-рішення контролюючого
органу або сума податкового боргу,
визначена в податковій вимозі;
рішенням суду, що набрало законної
сили, зменшується сума грошового
зобов'язання, визначена у податковому
повідомленні-рішенні контролюючого
органу, або сума податкового боргу,
визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пп. 14.1.155 ст. 14 Податкового
кодексу України податкова застава -
спосіб забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 88 Податкового кодексу України
визначено, що з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Відповідно до ст. 89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням вищенаведеного суд
вважає, що правова природа податкової
вимоги та податкової застави залежить
від правової природи податкової
заборгованості. Формування податкової
вимоги, як і рішення про опис майна
боржника у податкову заставу, є
результатом виникнення у позивача
податкової заборгованості.

Отже факт оскарження позивачем
податкових повідомлень-рішень від
15.05.2012р. № та від 18.05.2013р. № є
підставою вважати податкове
зобов'язання неузгодженим, що виключає
можливість формування та надіслання
платнику податку податкової вимоги та
рішення про опис майна у податкову
заставу.

З урахуванням зазначеного суд
приходить до висновку про скасування
податкової вимоги від 04.10.2013р. № 3718-17 на
суму 1190,0 грн. та рішення про опис майна
у податкову заставу від 07.10.2013р..

Таким чином позовні вимоги суд
задовольняє частково.

Позивачем при подачі позову сплачено 10%
судового збору у сумі 182,7 грн. (1827 х 10%).
Судом задоволено позов в частині 850,0
грн. та відмовлено в частині 340,0 грн.
Сума судового збору, що необхідно
доплатити 78,2 грн. (340 х 100 % : 2380 = 14,28 % ; 14,28%
х 1827 = 260,90 - 182,7).

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Задовольнити частково позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
податкової вимоги та опису майна в
податкову заставу.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
18.05.2013р. № в частині визначення
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за штрафними санкціями у
сумі 850,0 грн.

Скасувати податкову вимогу від 04.10.2013р.
№ 3718-17 на суму 1190,0 грн.

Скасувати рішення про опис майна у
податкову заставу від 07.10.2013р.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до державного бюджету частину
недоплаченого судового збору у сумі 78,2
грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 18 квітня 2014 р.

Суддя
Морська Г.М.

кат. 8.3.2