Справа № 823/3352/13-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3352/13-а ( у 3-х томах)
інстанції: Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковича В.Ю., Собківа
Я.М.,При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Головного управління
Міндоходів у Черкаській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Колективного підприємства
«Черкасигазбуд» ім.. В.А. Бабанського до
Державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Черкасигазбуд» пред'явило позов до
Державної податкової інспекції у
Черкаському районі Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому, з урахуванням
уточнених поновних вимог просить:
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від 19
серпня 2013 р. № та від 19 серпня 2013
р. №.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
посадовими особами відповідача
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку КП «Черкасигазбуд»
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «ВТП «Алексгруп» за
лютий-березень 2012 року, у результаті
якої встановлено порушення вимог
п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139
Кодексу №2755-VI - заниження податку на
прибуток за І квартал 2012 року у сумі 267009
грн., порушення вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.4,
п. 198.6 ст. 198 Кодексу №2755-VI - заниження
податку на додану вартість за
лютий-березень 2012 року у сумі 254294 грн.

На підставі даних акту перевірки від
01.08.2013 (а.с. 43-61 т.2) відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
19.08.2013 № на загальну суму 333761 грн.
25 коп. (а.с. 12 т.1) та податкове
повідомлення-рішення від 19.08.2013 №
на загальну суму 317867 грн. 50 коп. (а.с. 13
т.1).

Не погоджуючись із вищезазначеними
рішення відповідача, позивач звернувся
із вказаним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття податкового
повідомлення-рішення відповідачем
суду не доведена, суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується із огляду на наступне.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Водночас витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не можуть
підлягати включенню до складу витрат
платника податків (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК).

Згідно з пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає зокрема у разі
здійснення операцій з придбання
товарів та послуг.

При цьому згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК визначено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, яка, як
встановлено п. 201.10 цієї ж статті є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із частини другої ст. 3 Закону
України від 16.07.1999 №996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
звітність.

Частиною першою ст. 9 цього Закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Частиною 2
визначено перелік обов'язкових
реквізитів первинних документів: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, формування валових витрат та
податкового кредиту з ПДВ обумовлено
придбанням товарів, робіт (послуг) з
метою їх використання в межах
господарської діяльності та
реалізується за наявності в платника
належно оформлених підтверджуючих
проведення господарських операцій
первинних документів і податкових
накладних.

Крім того, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

У разі встановлення відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні витрати не можуть
включатися до складу витрат, навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між КП «Черкасигазбуд» та ТОВ «ВТП
«Алексгруп» укладено договір поставки
від 17.02.2013 №170212 (а.с. 40-43 т.1): ТОВ «ВТП
«Алексгруп» прийняло на себе
зобов'язання поставити та передати у
власність КП «Черкасигаз» труби
ізольовані, а КП «Черкасигазбуд»
зобов'язалося прийняти труби
ізольовані та оплатити вартість труб
на загальну суму разом з ПДВ 1521688 грн. 00
коп. згідно додатку №1 до договору
поставки від 17.02.2013 №170212.

На виконання умов договору поставки
від 17.02.2013 №170212 продавцем, ТОВ «ВТП
«Алексгруп» надано позивачеві
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні,
податкові накладні, рахунки-фактури,
наявні в матеріалах справи.

Перевіряючи твердження апелянта щодо
невідповідності операцій первинним
документам при обчисленні податків і
відображенні показників у податкових
деклараціях і фінансовій звітності
(аза перший квартал 2012 року (лютий - 151090
грн., березень - 103204 грн.) судом
встановлено, що відповідачем не надано
доказів на підтвердження відсутності
діяльності (транспорт, звітність,
послуги, документація, паливо, штат
водіїв, дозволи на перевезення,
відповідальність за порушення
податкового чи бухгалтерського обліку)
у автопідприємства ПП «Трансмаг» щодо
оформлення ТТН у взаємовідносинах з
ТОВ «ВТП «Алексгруп» і позивачем.

Відповідачем не зазначено, як вплинуло
на відображення господарських
операцій у податковому і
бухгалтерському обліку недотримання
форми первинного обліку роботи
вантажного автомобіля згідно наказу
Мінтрансу/Мінстату від 29.12.1995 № 488/346
«Про затвердження типових форм
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля». Крім того, судом
встановлено, що зміст порушення
обґрунтовано недотриманням вимог
наказу Мінтрансу від 19.11.1998 № 460 «Про
затвердження бланків перевізних
документів (додатки 1, 2)», що втратив
чинність згідно з наказом Міністерства
інфраструктури України від 25 квітня 2013
року №259, проте акт складено 01.08.13. Разом
з тим, відповідачем не зазначено на
виконання яких саме повноважень
визначено суму грошових зобов'язань за
спірними рішеннями з огляду на
недотримання вимог неподаткового
законодавства, зокрема недотримання
правил перевезення залізницею,
оскільки в акті йдеться про квитанції
між відправником та залізницею (а.с. 35
т.1).

Перевіряючи твердження апелянта щодо
того, що «відповідно до видаткової
накладної від 24.02.2012 №РН-0000019 на ТТН від
24.02.2012 №24/02-1 ТОВ «ВТП «Алексгруп» труби
з антикорозійною ізоляцією (1467,9 пог. м.)
поставлені КП «Черкасигазбуд» - 24.02.2012,
у той час відповідно до технічного
паспорту від 26.02.2012 №9495/12 нанесення на
стальні труби антикорозійної ізоляції
здійснювалося пізніше - 25.02.2012 та 26.02.2012
(а.с. 46 т.2) та відповідно до видаткової
накладної від 24.02.2012 №РН-0000019 та ТТН від
24.02.2012 №24/02-2 ТОВ «ВТП «Алексгруп» труби
з антикорозійною ізоляцією поставлені
КП «Черкасигазбуд» - 24.02.2012, відповідно
до паспорту від 25.02.2012 №9494/12 на труби з
антикорозійною ізоляцією (583,91 пог. м.),
датою нанесення антикорозійної
ізоляції на стальні труби є 25.02.2012 (а.с. 46
т.2)» колегія суддів зазначає, що
відповідачем не надано графіку роботи
ТОВ «ВТП «Алексгруп», у т.ч. у вихідні
дні, не співставлено залежності дати на
паспортах (а.с. 74-80 т.1), проведення
вхідного контролю сталевих труб (а.с.
87-93 т.1) і сертифікатах (а.с. 81-86 т.1), що
складено іншими суб'єктами
господарювання до відповідного часу
відображення здійснених операцій у
обліку позивача.

На виконання договору від 17.02.2012 №170212,
від 16.02.2012 №176-10 з метою виконання
земляних робіт для укладання
газопроводу позивачем здійснено
відповідні витрати, сформовано
собівартість робіт, виконаних КП
«Черкасигазбуд» і відображено їх
вартість у обліку та звітності, а
відповідачем не спростовано
обґрунтованість (необґрунтованість)
останніх, зокрема: рішення комісії щодо
виконання робіт у відповідності з
проектною документацією №31-09-Г4.2ВД (а.с.
15-85 т.3), посвідчень на відрядження
працівників до м. Ладижин Вінницької
області (а.с. 90-125 т.3), суми доходу,
сплаченого КП «Черкасигазбуд» як
податковим агентом, за працівників (а.с.
126-169 т.3), отримання цінностей за
договором про матеріальну
відповідальність (а.с. 141 т.3) від імені
позивача Жуком Є.І. труб (а.с. 49, 54, 59, 64, 69
т.1).

Крім того, колегія суддів зазначає, що
згідно із Правилами перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затвердженими наказом
Мінтрансу України від 14.10.1997 №363
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 20.02.1998 за №128/2568, зі змінами та
доповненнями), оформлення перевезень
вантажів ТТН здійснюється незалежно
від умов оплати за роботу автомобіля
(а.с. 47 т.2), що в преамбулі наказу
Мінтрансу України від 14.10.97 №363 «Про
затвердження Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні» зазначено: видано на
виконання пункту 3 розділу 1 Програми
заходів щодо забезпечення збереження
вантажів, захисту їх від розкрадань і
безпеки пасажирів на транспорті,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 05.01.95 №7, проте
пункт 3 розділу 1 Програми не встановлює
вимоги щодо необхідності віднесення
товарно-транспортних накладних і
дорожніх листів вантажного автомобіля
до документів суворої звітності, як це
встановлено пунктом 11.2 Правил.

Водночас, суд не погоджується з
твердженнями відповідача про
нікчемність правочинів між КП
«Черкасигазбуд» ім.. В.А. Бабанського та
TOB «ВТП «Алексгруп» і вважає такі
доводи відповідача необґрунтованими і
безпідставними, з огляду на
відсутність належного документального
підтвердження завідомо умисної мети і
факту спрямованості правочинів на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, АР Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним, з чим частина перша ст.
228 ЦК пов'язує визначення порушення
публічного порядку.

На підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивачем надано: договір поставки (а.с.
40-44 т.1), виписки з руху коштів на рахунку
КП «Черкасигазбуд» (а.с. 45-48 т.1)
податкові накладні, видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, квитанції, рахунки-фактури
(а.с. 49-73 т.1), паспорти та сертифікати
якості на труби (а.с. 74-93 т.1), договір
підряду (а.с. 94-104 т.1), довідки про
вартість та акти приймання виконаних
робіт (а.с. 106-168 т.1), податкові
декларації (а.с. 239-249 т.1, а.с. 9-13 т.2),
прибуткові накладні (а.с. 33-37 т.2), витяг з
книги обліку відомостей (а.с. 38-42 т.2),
баланс з додатками (а.с. 83-95 т.2), робочий
проект будівництва (а.с.113-122 т.2), журнал
зварювальних робіт (а.с. 131-139 т.2),
протоколи (а.с.1-14 т.2, а.с.140-250 т.2), акти
огляду прихованих робіт (а.с. 15-86 т.3),
посвідчення про відрядження (а.с. 90-126
т.3), виписки з наказів із додатками (а.с.
126-161 т.3).

Також, судом з метою з'ясування
реальності здійснення операцій
враховано довідку від 05.12.2013 №326, видану
директором ВП «Комбікормовий комплекс
«Ладижинський» ПАТ «Миронівський
хлібопродукт» - замовника робіт (а.с. 112
т.2): «КП «Черкасигазбуд» ім. В.А.
Бабанського виконало
будівельно-монтажні роботи з
будівництва газопроводу високого
тиску 1,2 МПа від бригади з вирощування
курчат бройлерів №8 до бригад з
вирощування курчат бройлерів №6 та №7
згідно договору підряду №176-10 від 16
лютого 2012р. у повному обсязі, після чого
даний об'єкт введено в експлуатацію.»;
робочий проект будівництва (а.с. 115-122 т.2
); акти розбивки і передачі траси
газопроводу, що свідчить про
використання придбаних труб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не спростовано доводів
позивача та доказів, наявних у
матеріалах справи, які доводять
товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та контрагентом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що операції позивача з TOB
«ВТП «Алексгруп» здійснені в межах
господарської діяльності, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту та підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.

Як вбачається із матеріалів справи, на
момент здійснення правовідносин із TOB
«ВТП «Алексгруп», позивач та
контрагент були у відповідності до
вимог чинного законодавства
зареєстровані платниками податку на
додану вартість, установчі документи TOB
«ВТП «Алексгруп» не були визнані в
судовому порядку недійсними, відсутній
вирок суду щодо посадових осіб TOB «ВТП
«Алексгруп», правовідносини
відбувалися на підставі договору,
виконання якого та сплата коштів за
яким підтверджується відповідними
первинними документами, згідно до чого
TOB «ВТП «Алексгруп» на адресу позивача
були виписані податкові накладні, сума
ПДВ за якими була включена позивачем до
податкового кредиту за відповідний
період.

З огляду на викладене, враховуючи той
факт, що реальність товарності угод
укладених між позивачем та
контрагентом підтверджуються
матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Головного управління
Міндоходів у Черкаській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.