Справа № 826/15516/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Подільському районі м. Києва
до державного підприємства
«Український науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
державного підприємства «Український
науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ» про стягнення заборгованості
у розмірі 133 787,45 грн. по відшкодуванню
різниці фактичних витрат на виплату
пенсій, призначених згідно із Законом
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, за період з 01
березня 2013 року по 31 липня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 листопада 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову, якою
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
державне підприємство «Український
науково-дослідний проектний інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ» зареєстроване 26 листопада 2001
року за № 0212 в УПФУ в Подільському
районі м. Києва як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Управлінням Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва виявлено,
що ДП «Український науково-дослідний
проектний інститут будівельних
матеріалів та виробів «НДІБМВ» має
заборгованість по відшкодуванню
різниці фактичних витрат на виплату
пенсій, призначених згідно із Законом
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за період з 01
березня 2013 року по 31 липня 2013 року в
розмірі 133 787,45 грн.

Позивачем на адресу ДП «Український
науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ» надіслані повідомлення про
наявність заборгованості з проханням
погасити відповідну суму боргу, проте,
станом на 18 вересня 2013 року суму
заборгованості не сплачено, що
підтверджується карткою особового
рахунку платника та довідкою
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва № 11696/11 від
18 вересня 2013 року.

Повідомлення отримані відповідачем, що
підтверджується копіями повідомлень
про вручення поштових відправлень,
наявними в матеріалах справи.

Не погоджуючись з несплатою
відповідачем суми заборгованості та
вважаючи такі дії протиправними,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність», держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» встановлено, що пенсія
науковому (науково-педагогічному)
працівнику призначається при
досягненні пенсійного віку: чоловікам -
за наявності стажу роботи не менше 25
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 20 років; жінкам - за
наявності стажу роботи не менше 20
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 15 років.

За змістом ч. 8 ст. 24 вказаного Закону
встановлено, що різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується: для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III -IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів державного бюджету; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, за рахунок державного
бюджету фінансується різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів для наукових
працівників відповідних наукових
установ, які фінансуються за рахунок
державного бюджету. У випадку роботи
наукового працівника на державному
підприємстві, яке не фінансується з
державного бюджету, то така різниця має
фінансуватися на 50 відсотків з
держбюджету та на 50 відсотків за
рахунок такого підприємства (не
бюджетної наукової установи).

Згідно з п. 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III -IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24 березня 2004 року, за рахунок
коштів державного бюджету
фінансування 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Колегія суддів вважає, що наведений
Порядок визначає процедуру
фінансування різниці між сумою пенсій
виключно для наукових працівників не
бюджетних державних підприємств та
установ.

Згідно з п. 8 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III -IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24 березня 2004 року, у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що ДП «Український
науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ» не відноситься до не
бюджетних підприємств.

Враховуючи той факт, що Законом України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність» встановлено, що різниця
між сумою пенсії, призначеної за цим
Законом, та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник, фінансується для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ
за рахунок коштів державного бюджету, а
для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств за рахунок коштів цих
підприємств, розрахунок відсотка
відшкодування різниці пенсій науковим
працівникам, співробітникам
відповідача доводиться останньому
безпосередньо Міністерством
регіонального розвитку та будівництва
України з урахуванням частки
фінансування з державного бюджету за
час роботи відповідного співробітника.

Так, Міністерством регіонального
розвитку та будівництва України
розроблено Розрахунок відсотка
відшкодування різниці пенсій науковим
співробітникам Державного
підприємства «Український
науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ», погоджений заступником
Міністра регіонального розвитку та
будівництва України, відповідно до
супровідного листа № 2/21-09/10295 від 14
липня 2010 року.

У вказаному розрахунку наведено
перелік працівників Державного
підприємства «Український
науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів
«НДІБМВ», період роботи на
підприємстві, середню частку
фінансування підприємства з бюджету за
час роботи, а також частку компенсації
різниці пенсії кожного працівника.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, для визначення різниці
пенсій науковим співробітникам, яка
підлягає компенсації позивачу,
Державним підприємством «Український
науково-дослідний і
проектно-конструкторський інститут
будівельних матеріалів та виробів «НДІ
БМВ» на кожен звітний період
розробляється розрахунок суми
компенсації різниці пенсій наукових
співробітників НДІБМВ, з урахуванням
затвердженого Міністерством
регіонального розвитку та будівництва
України розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що сума
компенсації різниці пенсій наукових
співробітників відповідача за спірний
період, відповідно до розрахунку суми
компенсації різниці пенсій наукових
працівників НДІБМВ, за період з 01
березня 2013 року по 31 липня 2013 року
становить 40 885,99 грн., яка сплачена
відповідачем у повному обсязі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи квитанціями.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позивачем не надано
достатньо доказів на підтвердження
правомірності стягнення з відповідача
суми компенсації різниці у розмірі 133
787,45 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи документами та
наведеними законодавчими нормами.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва - залишити
без задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В.
Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.