Справа № 809/968/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р.
Справа № 809/968/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю:

представника позивача - Урядко Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-ІФ",

про стягнення заборгованості в сумі
28944,11 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (надалі також - позивач)
звернулася в суд з адміністративним
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-ІФ" (надалі
також - відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 28944,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
станом на момент звернення до суду у
відповідача обліковується податкова
заборгованість перед бюджетом з
податку на додану вартість в сумі 23458,46
грн, та податку на прибуток підприємств
в сумі 5485,65 грн, яка станом на момент
подання даного адміністративного
позову не сплачена, а тому підлягає
стягненню в судовому порядку.

Представник позивача вимоги, викладені
в адміністративному позові підтримав в
повному обсязі. Просив суд позов
задовольнити повністю.

Від відповідача в судове засідання
з'явився громадянин ОСОБА_2, проте не
надав суду жодного, передбаченого
статтею 58 Кодексу адміністративного
судочинства України документу, що
підтверджував б право на
представництво інтересів відповідача
в суді, у зв'язку із відсутністю
документального підтвердження
повноважень представника, вказана
особа допущена до розгляду даної
адміністративної справи в якості
вільного слухача.

Окрім цього, від відповідача на адресу
суду повернулося поштове відправлення
з довідкою про причини невручення
(а.с.31). Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи, чи про
розгляд справи без участі
уповноваженого представника
відповідача на адресу суду не
надходило. Правом подання заперечення
проти позову відповідач не
скористався.

Згідно із частиною 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин,
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
та інші матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.6-7),
юридична особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євро-ІФ"
зареєстроване 12.08.2010 року. Згідно із
статтею 15 Податкового кодексу України
відповідач є платником податків та
зборів.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду даної адміністративної
справи за відповідачем обліковується
податковий борг в загальній сумі 28944,11
грн, зокрема, з податку на прибуток в
сумі 5485,65 грн, з податку на додану
вартість в сумі 23458,46 грн, з яких:
несплачені узгоджені податкові
зобов'язання становлять - 18358,79 грн;
штрафні (фінансові) санкції - 5010,56 грн;
пеня - 89,11 грн. Факт наявності
заборгованості підтверджується
довідкою про борг №1053 (а.с.8) та
виписками з облікової картки платника
податку на додану вартість щодо
відповідача (а.с.22-24).

Заборгованість з податку на прибуток
підприємства в сумі 5485,65 грн виникла на
підставі поданої відповідачем 10.02.2014
року до Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
податкової декларації з податку на
прибуток за 2013 рік на суму 5491,00 грн
(а.с.21), з яких 5485,65 грн не сплачено в
строк, визначений статтею 57
Податкового кодексу України (надалі
також - ПК України), а тому несплачена
сума набула статусу податкового боргу.

Податковий борг в сумі 23458,46 грн з
податку на додану вартість виник на
підставі поданих відповідачем до
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції податкових
декларацій з податку на додану
вартість, а саме: - податкова декларація
з ПДВ за 9 місяць 2013 року на суму 22756,00
грн (а.с.13-14), погашена відповідачем
частково, залишок несплаченої суми з
ПДВ становить 4781,79 грн; - податкова
декларація з ПДВ за 10 місяць 2013 року на
суму 6264,00 грн (а.с.15-16); - податкова
декларація з ПДВ за 12 місяць 2013 року на
суму 598,00 грн (а.с.17-18); - податкова
декларація з ПДВ за 1 місяць 2014 року на
суму 6715,00 грн (а.с.19-20). Вказані
самостійно задекларовані суми з
податку на додану вартість
відповідачем так і не сплачені.

Також, за результатами перевірки
сплати податку на додану вартість
позивачем складено два Акти про
порушення правил сплати
(перерахування) податків за
№1355/09-05-152/37209332 від 26.11.2013 року (а.с.40-41) та
№155/09-05-152/37209332 від 25.01.2014 року (а.с.43-44), на
підставі яких, відповідно до
розрахунків штрафних санкцій (а.с.39, 42,
45, 46) винесено чотири податкових
повідомлення-рішення, а саме: -
податкове повідомлення - рішення від
25.01.2014 року за № на суму 393,29 грн
(а.с.11); - податкове повідомлення -
рішення від 25.01.2014 року за № на
суму 1000,00 грн (а.с.11); - податкове
повідомлення - рішення від 26.11.2013 року
за № на суму 751,7 грн (а.с.10) та
податкове повідомлення - рішення від
26.11.2013 року за № на суму 2355,57 грн
(а.с.10). Також, у зв'язку з порушенням
строків подання податкової декларації
з податку на додану вартість за три
звітні періоди винесено податкове
повідомлення - рішення від 25.09.2013 року
за № на суму 510,00 грн (а.с.12).

Дані податкові повідомлення-рішення
направлялися відповідачу у
відповідності до квитанцій відділень
поштового зв'язку (а.с.10, 12, 38), а також
рекомендованого повідомлення про
вручення (а.с.10) та не оскаржувалися
відповідачем.

Судом встановлено, що 1 лютого 2013 року
відповідачу направлялася податкова
вимога №14 на суму 7893,52 грн, яка отримана
уповноваженою особою відповідача у
відповідності до підпису на корінці
податкової вимоги (а.с.9) та останнім не
оскаржувалася.

Відповідно до приписів частини 59.5
статті 59 ПК України, у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).
Враховуючи, що заборгованість,
визначена у податковій вимозі №14 від
01.02.2013 року в сумі 7893,52 грн відповідачем
не погашалася, а сума податкового боргу
зросла, додатково податкова вимога не
надсилалася.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України
встановлено, що податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 46.2 статті 46 ПК
України, платник податку на прибуток
подає разом з відповідною податковою
декларацією квартальну або річну
фінансову звітність (крім малих
підприємств) у порядку, передбаченому
для подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків.

Водночас, пунктом 202.1 статті 202 ПК
України визначено, що для податку на
додану вартість, звітним (податковим)
періодом є один календарний місяць.

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК
України, податкова декларація з
податку на додану вартість подається
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відповідач не сплатив
зобов'язання в зазначений даною
статтею строк, до нього правомірно
застосовані штрафні (фінансові)
санкції передбачені статтею 126 ПК
України.

Відповідно до статті 126 ПК України, у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу: - при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; - при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України
передбачено, що неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема, якщо: платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 ПК
України, у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК
України, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідачем не розпочато процедуру
оскарження податкових
повідомлень-рішень, а у встановлений
законом строк, застосовані суми
штрафів добровільно не сплачені та на
момент судового розгляду даної
адміністративної справи теж
залишаються не сплаченими.

Оскільки вищенаведені грошові
зобов'язання в загальному розмірі 28944,11
грн вважаються узгодженими, вони
підлягають стягненню в судовому
порядку.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний,
зокрема сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1
статті 14 ПК України, пеня - сума коштів у
вигляді відсотків, нарахованих на суми
грошових зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
статті 129 ПК України, після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Статтею 87 Податкового кодексу України
визначено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно із п. 95.3. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи, що на момент судового
розгляду даної справи суду не надано
підтвердження сплати відповідачем
податкового боргу в загальному розмірі
28944,11 грн, зокрема, з податку на додану
вартість в сумі 23458,46 грн, та з податку
на прибуток підприємств в сумі 5485,65 грн,
вказана заборгованість підлягає
стягненню в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків у
банках, що обслуговують Товариство з
обмеженою відповідальністю "Євро-ІФ"
(ідентифікаційний код 37209332) в дохід
Державного бюджету України
заборгованість з податку на прибуток
та податку на додану вартість за період
з 21.05.2013 року по 21.03.2014 року в загальній
сумі 28944 (двадцять вісім тисяч
дев'ятсот сорок чотири) гривні 11 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі
18.04.2014 року.