Справа № 818/8897/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.Справа № 818/8897/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

представника позивача - Роєнко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 30.01.2014р. по справі №
818/8897/13-а

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування рішення,стягнення
коштів,

ВСТАНОВИЛА:

09.12.2013 року позивач - Публічне
акціонерне товариство "Сумихімпром" -
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило скасувати
рішення Сумської митниці від 23.05.2013
року № 805130000/2013/000096/1 про коригування
митної вартості товарів, стягнути з
Державного бюджету України суму
надмірно сплаченого ввізного мита в
розмірі 2868,59 грн. та стягнути з
Державного бюджету України суму
надмірно сплаченого ПДВ в розмірі 57945,47
грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 30.01.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримала
в повному обсязі, просила постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позов.

Представник відповідача в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не прибув, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши
представника позивача, переглянувши в
межах апеляційної скарги постанову
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 01 жовтня 2008 року між ПАТ
"Сумихімпром" (Покупець) та компанією
"Ransweel Trading Limited" (Продавець) укладено
контракт №27-01/10-08, відповідно до умов
якого Продавець зобов'язується
поставити сірку технічну газову
грудкову виробництва ТОВ
"Тенгизшевройл" Казахстан на умовах
поставки DAF Російсько-Український
кордон (в редакції ІНКОТЕРМС-2000). (а.с.
10-11)

Предметом вказаного контракту, згідно
п. 1.1, є сірка технічна газова грудкова,
чешуйована, рідка ГОСТ 127.1-93.

02.04.2013 року сторонами контракту
підписано специфікацію № 32 до
контракту від 01.10.2008 року № 27-01/10-08 про
поставку в квітні-червні 2013 року сірки
грудкової за ціною 103,00 доларів США за
тону в кількості 45000 тон на суму 4635000,00
доларів США (а.с. 12 зв. бік).

Вищевказаний товар в кількості 2871100 кг
імпортовано на митну територію України
залізничним транспортом до станції
"Баси", що підтверджується копіями
накладних (а.с.16-60).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем подано до Сумської
митниці митну декларацію від 23.05.2013
року № 805130000/2013/005755 (а.с.61-66).

Ціна товару визначена на рівні 2363716,34
грн. (295723,30 доларів за курсом долару США
7,993).

В ході митного оформлення товару
посадовою особою Сумської митниці
письмово витребувані документи для
визначення митної вартості товару
згідно ст. 53 Митного кодексу України
(а.с.66).

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення товару документів,
посадовою особою митного поста
"Суми-центральний" прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 23.05.2013 року № 805130000/2013/000096/1, згідно
якого використано другорядний метод
визначення вартості товару - за ціною
договору щодо ідентичних товарів (а),
оскільки наявна інформація по
операціях з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів та
є максимально наближеним до нього.

Підставою для визначення вартості
стала цінова інформація щодо імпортних
операцій ЄАІС ДМСУ: митна декларація
від 08.01.2013 року № 600080000/2013/000128 (а.с. 103-104).
Ціну товару встановлено на рівні 115,50
доларів США.

23.05.2013 року митним органом винесено
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 23.05.2013 року № 805130000/2013/00097 (а.с. 69-71).

Не погодившись з рішенням від 23.05.2013
року № 805130000/2013/000096/1, позивач звернувся
із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Сумською митницею, з
урахуванням приписів ст. ст. 51, 53-55, 59, 61
МК України та зважаючи на неможливість
застосування першого методу
визначення митної вартості, було
правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 23.05.2013 року № 805130000/2013/000096/1
відповідно за другорядним методом (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів). Тобто, відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України з питань митної
справи, а тому підстави для визнання
недійсним рішення про коригування
митної вартості товарів відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст.318 Митного кодексу
України митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

За змістом ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відомості про митну вартість
застосовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (ст. 50 МК
України).

Згідно ч. 2 ст. 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9
Митного кодексу України зокрема,
згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні,
зокрема: ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом, або
уповноваженою ним особою, митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: 1) невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; 2) неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

За змістом частини другої статті 334
Митного кодексу України, особи, які
переміщують товари, транспортні
засоби комерційного призначення через
митний кордон України, зобов'язані
надавати митним органам документи та
відомості, необхідні для здійснення
митного контролю, в усній, письмовій
та/або електронній формі.

Відповідно до підпунктів 2.4 - 2.7, 2.9 - 2.10
пункту 2 розділу 2 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 № 362 (далі - Методичні
рекомендації щодо роботи посадових
осіб митних органів), робота посадових
осіб з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків здійснюється шляхом, зокрема:

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

- перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця.

- перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Кодексу.

- перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів, перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну.

Як убачається із матеріалів справи,
поставка товару здійснювалась за
зовнішньоекономічним контрактом від
01.10.2008 року № 27-01/10-08, укладеним
позивачем з "Ransweel Trading Limited"
(Великобританія).

Для митного оформлення імпортованого
товару позивачем подано до Сумської
митниці митну декларацію від 23.05.2013
року № 805130000/2013/005783, в якій ціну товару
визначено на рівні 2363716,33 грн. (295723,30
доларів за курсом долару США 7,993).

В наданих до митного оформлення
документах, а саме рахунок проформа
№2354 від 28.04.2013 року зазначено: "
поставщик - ТОО "Тенгизшевройл",
покупатель -ООО "Экотехинвест", тоді як
"грузополучатель -ПАО "Сумыхимпром",
однак будь - яких документів на
підтвердження домовленостей з ТОВ
"Екотехінвест" позивачем не надано.

Тобто, подані до митного оформлення
товаросупровідні документи містять
розбіжності щодо вартості
імпортованого ПАТ "Сумихімпром" товару.

Крім того, пунктом 3.6
зовнішньоекономічного контракту
визначено, що протягом 3-х календарних
днів з дати відвантаження продавець
направляє покупцеві кур'єрською поштою
рахунок-фактуру на фактично
відвантажену кількість товару. За
пунктом 3.4 цього ж контракту датою
відвантаження є дата оформлення митних
документів в країні
вантажовідправника, відмічені
штемпелем митниці.

Відповідно до залізничних накладних та
митної декларації країни відправлення
(згідно відбитків штампів комітету
митного контролю Мінфіну Республіки
Казахстан) датою відвантаження є 30.04.2013
р.

Тобто, рахунок-фактура на зазначену
поставку товару не може датуватися
раніше, ніж 30.04.2013 р. Проте, позивачем до
митниці надано рахунок-фактуру від
02.04.2013 р. № 63, що свідчить про те, що цей
документ не стосується даної(спірної)
поставки товару, а належить до пакету
товаросупровідних документів на іншу
поставку, що відбувалась раніше.

З матеріалів справи вбачається, що
вартість попередньої партії
ідентичного вантажу складала 115,50
доларів США за тону і була випущена у
вільний обіг за митною декларацією
28.03.2013 року № 805130000/2013/003370.

Крім того, згідно поданої митної
декларації країни експорту №
50505/280413/0004668 від 28.04.2013 року вартість
імпортованого вантажу складає 83,0 дол.
США за тонну, що підтверджується
рахунком проформою від 28.04.2013 року №2354,
постачальник -ТОВ
"Тенгізшевройл"(Казахстан), покупцю -
ТОВ "Екотехінвест". Відповідно до
експортних накладних поставка товару
здійснювалася за іншим контрактом - №
ОК127647 від 22.12.2009 року (пункт 2 накладної).

Відповідно до специфікації № 31 від
28.12.2012 року до договору №27-01/10-08 від
01.10.2008 року та рахунку - фактури №63 від
02.04.2013 року продавця ""Ransweel Trading Limited"
(Великобританія), - вартість
імпортованої партії вантажу складає
103,00 доларів США за одну тону (а.с. 12).

При цьому, як вбачається із вказаного
рахунку-проформи постачальником
товару зазначено "ТОО "Тенгизшевройл"
замість "Ransweel Trading Limited"
(Великобританія), а покупцем - ТОВ
"Екотехінвест" (м. Київ), поставка
здійснюється на підставі договору від
22.12.2009 року № ОК 127647.

Вага товару, згідно вказаного рахунку,
складає 2871,100 метричних тон по ціні 83,00
доларів США за тону всього на 238301,30
доларів США.

Вага товару, визначена в митній
декларації від 11.04.2013 року №
805130000/2013/005755, складає 2871100 кг, вартість
295723,30 доларів США.

Тобто, зазначені товаросупровідні
документи містять розбіжності щодо
відправника, кількості та вартості
імпортованого позивачем товару.

Частиною дев'ятою статті 58 Митного
кодексу України передбачено, що
розрахунки згідно із цією статтею (для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору) робляться
лише на основі об'єктивних даних, що
підтверджуються документально та
піддаються обчисленню.

Згідно з частиною другою статті 58
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право,
зокрема, упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості
(частина п'ята статті 54 Митного кодексу
України).

За змістом частини третьої статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності або не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати додаткові
документи.

На виконання вимоги щодо надання
додаткових документів (зазначеній на
зворотному аркуші декларації митної
вартості № 805130000/2013/005755) декларантом
23.05.2013 року додатково надано такі
документи:

- лист № 27-1621 від 13.05.2013 р. ПАТ
"Сумихімпром" на адресу компанії "Ransweel
Trading Limited" (Великобританія);

- лист відповідь № 122.126 від 13.05.2013 р.
компанії "Ransweel Trading Limited"
(Великобританія) на адресу ПАТ
"Сумихімпром".

При цьому декларантом, також, зазначено
про відсутність можливості надати інші
додатково затребувані документи.

Інших документів декларантом позивача
надано не було та запропоновано
інспектору митниці перейти до
проведення консультації.

Згідно з частиною 21 статті 58 Митного
кодексу України, використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості повинні бути
об'єктивними, піддаватися обчисленню
та підтверджуватися документально.

Відповідно до частини п'ятої статті 54
Митного кодексу України, митний орган з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право, зокрема,
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

З урахуванням вищевикладених обставин,
колегія суддів дійшла висновку, що
декларантом Позивача заявлені неповні,
необ'єктивні та непідтверджені
документально відомості про митну
вартість товару.

Частинами другою та третьою статті 58
Митного кодексу України передбачено,
що метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом
застосовуються другорядні методи.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності (частина
четверта статті 57 Митного кодексу
України).

У зв'язку з викладеним, з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості
імпортованих товарів за іншим методом,
між митним органом і декларантом
проведено консультацію, про що
зроблено відповідний запис на
зворотному боці вищезазначеної
декларації митної вартості.

При цьому, декларантом власноручно
вчинено запис такого змісту:
"Консультацію проведено. Підстави
узгоджено".

Відповідно до частини першої та другої
статті 59 Митного кодексу України, у
разі якщо митна вартість оцінюваних
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних рівнях, що й
оцінювані товари. У разі відсутності
такого продажу використовується
вартість операції з ідентичними
товарами, що продавалися в Україну в
іншій кількості та/або на інших
комерційних рівнях. При цьому, їх ціна
коригується з урахуванням зазначених
розбіжностей незалежно від того, чи
веде це до збільшення або зменшення
вартості. Інформація, що
використовується при здійсненні
коригування, повинна бути
документально підтверджена.

Таким чином, оскільки надані позивачем
до митного оформлення документи
містили розбіжності щодо вартості
товару, тобто, не є об'єктивними,
заявлені відомості не були
підтверджені документально та не
піддавалися обчисленню, Сумською
митницею правомірно визначено митну
вартість товарів на підставі МД №
805130000/2013/005755 від 23.05.2013 року згідно зі
статтею 59 Митного кодексу України.

Отже, Сумською митницею, з урахуванням
приписів ст.ст. 51, 53-55, 59, 61 МК України та
зважаючи на неможливість застосування
першого методу визначення митної
вартості, правомірно прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів від 23.05.2013 року № 805130000/2013/000096/1
відповідно за другорядним методом (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів).

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що Сумська митниця
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені чинним
законодавством України з питань митної
справи, а тому відсутні підстави для
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів.

З огляду на викладене, також є
безпідставними та не підлягають
задоволенню і позовні вимоги ПАТ
"Сумихімпром" про стягнення з
Державного бюджету України суми
надмірно сплаченого мита у розмірі
2868,59 грн. та надмірно сплаченого ПДВ у
розмірі 57945,47 грн., оскільки є похідними
від первісної вимоги.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 30.01.2014 року відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 30.01.2014р. по
справі № 818/8897/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. Повний
текст ухвали виготовлений 14.04.2014 р.