Справа № 203/1115/14-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1115/14-а
Провадження № 2-а/0203/93/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014
Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник І.О.

за участю: представника позивача -
Жукової О.В.,

представника позивача -
Михайловського А.С.,

представника відповідача -
Барчунінова К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом Управління
соціального захисту населення
Запорізької міської ради до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» про врегулювання
розбіжностей при укладенні договору, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
врегулювання розбіжностей при
укладенні договору. (а.с. 2-10)

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 27 листопада 2013
року адміністративна справа за позовом
Управління соціального захисту
населення Запорізької міської ради до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
врегулювання розбіжностей при
укладенні договору була передана для
розгляду до Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська. (а.с. 51)

19 лютого 2014 року вищезазначена
адміністративна справа була прийняття
до провадження судді Маймур Ф.Ф. та
призначена до розгляду в судовому
засіданні. (а.с. 52)

Позивач у позовній заяві та
представники позивача у судовому
засіданні в обґрунтування позовних
вимог посилались на те, що 14.03.2013 року
позивач направив відповідачу
лист-пропозицію № 01-09/120 від 14.03.2013 року
про укладення договору про надання
послуг з пільгового проїзду у
приміському сполученні окремих
категорій громадян на залізничному
транспорті та компенсацію пільгового
проїзду за надані послуги, а також
проект вказаного договору. Листом від
29.03.2013 року відповідач повернув
позивачу підписаний зі свого боку
вказаний договір з протоколом
розбіжностей від 25.03.2013 року. Вказаний
договір було зареєстровано позивачем
за № 02-24/25-1 від 25.03.2013 року. Після
розгляду позивачем протоколу
розбіжностей до договору, позивач
прийняв пропозиції відповідача
відносно викладення в його редакції
деяких розділів та пунктів договору,
про що між сторонами було складено
протокол узгодження розбіжностей від
22.04.2013 року, однак у договорі залишилися
непогодженими розбіжності щодо змісту
деяких пунктів та доповнень до
розділів, внаслідок чого, позивач
звернувся до суду та просив суд
врегулювати розбіжності виниклі між
сторонами при укладенні договору від
25.03.2013 року, шляхом викладення спірних
пунктів 2.1,4.2.1,8.1, розділу 9, 10 договору в
редакції Управління соціального
захисту населення Запорізької міської
ради, а саме: - п. 2.1. Компенсація
пільгового проїзду Залізниці
провадиться Управлінням після
надходження коштів на рахунок
Управляння шляхом перерахування
коштів на рахунок Залізниці на
підставі наданих залізницею
розрахунків за відповідний місяць та
актів звірянь в межах виділених
асигнувань (ст. 48 Бюджетного кодексу
України), для компенсації проїзду у
приміському сполученні окремих
пільгових категорій громадян, не
пізніше 5-ти днів після отримання
фінансування; - п. 4.2.1. Здійснювати
розрахунки, в межах виділених
асигнувань (ст. 48 Бюджетного кодексу
України) з Залізницею на підставі
отриманих від них щомісячних
розрахунків щодо послуг, наданих
отримувачам, які мають право на
відповідні пільги після надходження
коштів на рахунок Управління; - п. 8.1.
Відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України
сторони встановили, що умови договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладення, а саме:
Даний договір набирає чинності з 01
січня 2013 року і діє до 31 грудня 2013 року; -
Розділ 9 Викласти юридичні адреси та
банківські реквізити сторін; - Розділ 10
Викласти юридичні адреси та банківські
реквізити сторін для клірингових
розрахунків. Крім того, не включати до
умов договору від 25.03.2013 року пункт 2.4 та
підпункт 4.2.3., які запропоновані ДП
«Придніпровська залізниця» в
протоколі розбіжностей до договору від
25.03.2013 року, а також стягнути судові
витрати. (а.с. 2-10)

Представники позивача у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
зазначивши, що після розгляду та
підписання відповідачем даного
проекту договору, позивачем було
зазначено на ньому номер та дату
договору. Крім того, посилання
відповідача на пропуск позивачем
строку звернення до адміністративного
суду є безпідставним, оскільки строк
звернення до адміністративного суду
встановлено ст. 99 КАС України та
складає шість місяців з дня виникнення
підстав, що дають суб'єкту владних
повноважень право на пред'явлення
передбачених законом вимог, а тому
кінцевий строк звернення позивача до
суду складав 25.09.2013 року, але позивач
звернувся до суду 23.09.2013 року, тобто в
межах передбаченого строку. Також,
зазначили, що укладання даного
договору в редакції позивача захистить
його права та законні інтереси,
оскільки умовами договору буде
врегульовано розмір компенсаційних
виплат, які необхідно сплатити
відповідачу на зазначені цілі, а отже
вказані обставини свідчать, що на
сьогоднішній день між сторонами існує
предмет спору, який потребує
врегулювання в судовому порядку, тому
просили суду позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. (а.с. 80-81,
104-105)

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував посилаючись на те, що
для укладання і виконання
адміністративного договору
застосовуються вимоги договірного
права, встановлені цивільним
законодавством. Тому відповідач
направив позивачу протокол
розбіжностей до договору № б/н від б/н
від 25.03.2013 року, лист супровід від 29.03.2013
року разом з одним примірником
запропонованого позивачем договору №
б/н від б/н з приміткою, що договір
підписано з протоколом розбіжностей.
Однак, 22.04.2013 року позивачем на адресу
відповідача було направлено лист
супровід від 22.04.2013 року з протоколом
узгодження розбіжностей від 22.04.2013
року, по розгляду даного протоколу
узгодження, відповідачем було
підписано його з приміткою «сторони не
досягли згоди щодо всіх істотних умов
договору» та листом супроводом
направлено на адресу позивача та
повідомлено, що у разі якщо сторони не
досягли згоди з усіх істотних умов
господарського договору, такий договір
вважаться не укладеним (таким, що не
відбувся). Крім того, позивач в позивних
вимогах зазначає договір № 02-24/25/1 від
25.03.2013 року, однак, між сторонами
взагалі не розглядався договір під №
02-24/25/1 від 25.03.2013 року. Також,
представник відповідача посилався на
те, що позивач пропустив строк
звернення до адміністративного суду,
оскільки до вимог укладання і
виконання адміністративного договору
застосовуються вимоги договірного
права, встановлені цивільним
законодавством, а тому позивач повинен
був звернутись до суду протягом
двадцяти днів, з моменту не
врегулювання розбіжностей. Окрім
цього, предмет спору який
розглядається в рамках даної справи є
договір на 2013 рік бюджетний період
якого вже сплинув, а отже предмет
позовних вимог вже відсутній.
Враховуючи викладене, представник
відповідача просив суду відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.
(а.с. 64-66, 104-105)

Дослідивши матеріали даної
адміністративної справи, вислухавши
пояснення сторін, суд встановивши
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, приходить до
наступного висновку з таких підстав.

Ухвалою Господарського суду
Дніпропетровської області від 03.09.2013
року провадження по справі за позов
Управління соціального захисту
населення Запорізької міської ради до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
врегулювання розбіжностей при
укладення договору № 02-24/25-1 від 25.03.2013
року було припинено, оскільки даний
спір не підлягав вирішенню в
господарських судах України, дана
ухвала була залишена без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
02.10.2013 року та ухвалою Вищого
господарського суду України від 20.01.2014
року, що підтверджується матеріалами
справи. (а.с. 70-79)

Встановлено, що 14 березня 2013 року
листом № 01-09/120 Управління соціального
захисту населення Запорізької міської
ради на адресу начальника
відокремленого структурного
підрозділу «Запорізької дирекції
залізничних перевезень» державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» був направлений договір про
надання пільгового проїзду державним
підприємством «Придніпровська
залізниця» окремим категоріям
громадян, та компенсаційних виплат за
наданий пільговий проїзд № 02-24/25-1 від
25.03.2013 року, що підтверджується копією
листа від 14.03.2013 року та копією договору
№ б/н від б/н, наявними в матеріалах
справи. (а.с. 16-17)

29 березня 2013 року листом № 13-04/176
начальник дирекції ДП «Придніпровська
залізниця» вказаний оригінал договору
№ 02-24/25-1 від 25.03.2013 року повернув
позивачу з протоколом розбіжностей та
просив позивача в встановлені терміни
чинного законодавства розглянути
прокол розбіжностей та вжити заходи
для врегулювання розбіжностей, що
підтверджується копією листа від 29.03.2013
року та копією протоколу розбіжностей
від 25.03.2013 року, наявними в матеріалах
справи. (а.с. 18-19)

Як було встановлено судом в ході
розгляду справи, позивач розглянув
протокол розбіжностей до договору та
прийняв пропозиції лише в частині
пунктів, надіславши відповідачу
протокол узгодження розбіжностей по
договору від 22.04.2013 року, а в іншій
частині, що стосується позовних вимог
позивача, розбіжності до договору
залишилися не узгодженими, що
підтверджується копією листа від 22.04.2013
року та копією протоколу узгодження
розбіжностей по договору від 22.04.2013
року, наявними в матеріалах справи. (а.с.
22-25)

Крім того у судовому засіданні
було встановлено, що відповідач після
розгляду протоколу узгодження від
22.04.2013 року, підписав його з приміткою
«сторони не досягли згоди щодо всіх
істотних умов договору» та листом
супроводом від 23.04.2013 року № 13-04/227
надіслав на адресу позивача,
повідомивши, що у разі якщо сторони не
досягнуть згоди з усіх істотних умов
договору, такий договір буде вважатися
неукладеним (таким, що не відбувся). (а.с.
64-66, 104-105)

З матеріалів справи вбачається, що ДП
«Придніпровська залізниця» зверталась
до Господарського суду Запорізької
області з позовом до Управління
соціального захисту населення
Запорізької міської ради про стягнення
збитків за пільгове перевезення
пасажирів залізничним транспортом та в
результаті розгляду даних позовних
вимог, 31.07.2013 Господарським судом
Запорізької області було ухвалено
рішення, яким позовні вимоги ДП
«Придніпровська залізниця» були
задоволені в повному обсязі та
стягнуто з Управління соціального
захисту населення Запорізької міської
ради на користь ДП «Придніпровська
залізниця» збитки у розмірі 314 954 грн. 02
коп., зазначене рішення суду постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 10.09.2013 року
було залишено без змін, однак
постановою Вищого господарського суду
України від 11.11.2013 року зазначені
рішення суду були скасовані та справа
була передана на новий розгляд до
господарського суду Запорізької
області. (а.с. 82-92, 101-103)

Також, судом було встановлено, що
відповідач укладав з Управлінням
соціального захисту населення
Васильківської райдержадміністрації
Запорізької області та Управлінням
соціального захисту населення
Запорізької райдержадміністрації
Запорізької області договори про
надання пільгового проїзду ДП
«Придніпровська залізниця» окремим
категоріям громадян в приміському
сполучення та здійснення
компенсаційних виплат за наданий
пільговий проїзд на умовах погодженими
між сторонами, з внесенням змін до
укладених договорів, визначенням ціни
договору, порядку розрахунку за надані
послуги, терміну дії договору та інші
умови передбачені зазначеними
договорами. (а.с. 93-100)

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства України
та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 649 ЦК
України розбіжності, що виникли між
сторонами при укладення договору на
підставі правового акту органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування та в інших
випадках, встановлених законом,
вирішуються судом.

Згідно ст. 3 КАС України
адміністративний договір - дво- або
багатостороння угода зміст якої
складають права та обов'язки сторін, що
випливають із владних управлінських
функцій суб'єкта владних повноважень,
який є однією із сторін. Відповідно до
ст. 18 КАС України адміністративні
справи, у яких однією зі сторін є орган
чи посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
розглядається місцевим загальним
судом як адміністративним.

Для укладання і виконання
адміністративного договору
застосовуються вимоги договірного
права, встановлені цивільним
законодавством.

Частиною 1 ст. 179 ГК України встановлено,
що господарські договори укладаються
за правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ст. 627 ЦК України визначено,
що у відповідності до ст. 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно ст. 628 ЦК України та ст. 180 ГК
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За приписами ст. 181 ГК України
встановлено, що господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів. Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках. Сторона,
яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір
відповідно до вимог частини першої
цієї статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Частиною 5 ст. 181 ГК України визначено,
що сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

Відповідно до ч. 7 ст. 181 ГК України якщо
сторона, яка одержала протокол
розбіжностей щодо умов договору,
заснованого на державному замовленні
або такого, укладення якого є
обов'язковим для сторін на підставі
закону, або сторона - виконавець за
договором, що в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка одержала
протокол розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

Так, у відповідності до пункту 4 ст. 181 ГК
України державне підприємство
«Придніпровська залізниця» направила
Управлінню соціального захисту
населення Запорізької міської ради
протокол розбіжностей до договору №
б/н від б/д від 25.03.2013 року, лист супровід
від 29.03.2013 року № 13-04/176, разом з одним
примірником запропонованого позивачем
договору № б/н від б/д від 25.03.2013 року, з
приміткою, що договір підписано з
протоколом розбіжностей.

Відповідно до вимог п. 8 ст. 181 ГК України
у разі якщо сторони не досягли згоди з
усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається
неукладеним (таким, що не відбувся).
Якщо одна із сторін здійснила фактичні
дії щодо його виконання, правові
наслідки таких дій визначаються
нормами Цивільного кодексу України.

Частиною 1, 2 ст. 99 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Цим Кодексом та іншими законами
можуть також встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

При вирішенні позовних вимог суд
приймає до уваги, що 22.04.2013 року
відповідачем було отримано лист
супровід № 01-09/120 від 22.04.2013 року з
протоколом узгодження розбіжностей
від 22.04.2013 року, внаслідок його розгляду
відповідач підписав протокол
узгодження з приміткою що «сторони не
досягли згоди щодо всіх істотних умов
договору» та листом супроводом від
23.04.2013 року № 1-04/227 повідомив позивача
про викладене, однак позивач в
встановлений законодавством
двадцятиденний термін не передав до
суду вимоги щодо зобов'язання
відповідача укласти договір № 02-24/25-1
від 25.03.2013 року в редакції позивача, а
розбіжності, які виникли при укладанні
договору, щодо пропозицій відповідача,
викладені в протоколі розбіжностей, не
були передані на розгляд суду, а тому
такі пропозиції відповідача
відповідно до ч. 7 т. 181 ГК України
вважаються прийнятими позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
правові підстави для врегулювання
розбіжностей між сторонами при
укладанні договору № 02-24/25/-1 від 25.03.2013
року про надання послуг з пільгового
проїзду у приміському сполученні
окремих категорій громадян на
залізничному транспорті та
компенсацію пільгового проїзду за
надані послуги, шляхом викладення
спірних пунктів в редакції
запропонованій Управлінням
соціального захисту населення
Запорізької міської ради відсутні.

Також, суд, відмовляючи у задоволенні
позову виходив з того, що позивачем був
порушений строк звернення до
адміністративного суду, оскільки для
укладання і виконання
адміністративних договорів
застосовуються вимоги договірного
права, встановлені цивільним та
господарським законодавством, у
зв'язку з чим позивач повинен був
звернутися до суду на протязі двадцяти
днів з моменту не врегулювання
розбіжностей з відповідачем при
укладенні договору від 25.03.2013 року, тому
посилання позивача, що він звернувся до
суду в межах шестимісячного строку
передбаченого ст. 99 КАС України,
оскільки моментом виникнення підстав
для його звернення до
адміністративного суду став складений
протокол розбіжностей від 25.03.2013 року,
суд вважає не обґрунтованими та такими,
що суперечать нормам чинного
законодавства України.

Крім того, суд при вирішенні позовних
вимог приймає до уваги, що укладання
між сторонами даного договору в
редакції позивача призведе до
порушенні законних прав та інтересів
відповідача, оскільки умовами договору
буде врегульовано розмір
компенсаційних виплат, які необхідно
сплатити відповідачу на зазначені
цілі, враховуючи, що на сьогоднішній
день в господарському суді Запорізької
області розглядаються справи за
позовами ДП «Придніпровська
залізниця» до Управління про стягнення
збитків, загальний розмір яких складає
5 262 507 грн. 56 коп., однак сума державної
субвенції, яка була затверджена на
зазначені цілі в бюджеті на 2013 рік
складає 2 312 457 грн., суд вважає, що вимоги
позивача щодо врегулювання
розбіжностей при укладенні договору
здійснюються з метою ухилення позивача
від компенсування Залізниці понесених
нею витрат, а отже є такими, що не
підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене,
враховуючи, що бюджетний період для
всіх бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня та закінчується 31 грудня того ж
року, а розглядом даною справи є
договір на 2013 рік, бюджетний період
якого вже сплинув, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову Управління соціального захисту
населення Запорізької міської ради до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
врегулювання розбіжностей при
укладенні договору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 627, 628, 638, 649 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 179,180, 181 Господарського
кодексу України, ст.ст. 2, 3, 18, 99, 158-160 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Управлінню соціального захисту
населення Запорізької міської ради у
задоволенні позову до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» про врегулювання
розбіжностей при укладенні договору -
відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня її проголошення. У
разі, якщо судом оголошено вступну та
резолютивну частини, а також, у разі
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур