Справа № 826/15991/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Основа»
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Основа»
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників податків, третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «БК «Юкон Буд» про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

8 жовтня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Основа» (далі
Товариство або позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків (далі Центральний офіс або
відповідач), у якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення №
, № від 25.07.2013 року.

Окружний адміністративний суд міста
Києва постановою від 17 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовив.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Товариство посилається на
те, що податковим органом зроблено
хибний висновок про порушення
позивачем норм податкового
законодавства при здійсненні
господарської діяльності з TOB «БК «Юкон
Буд», оскільки реальність настання
наслідків за правочином, укладеним з
цим контрагентом, на переконання
позивача, у повній мірі
підтверджуються наданою позивачем
первинною документацією.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Центральним офісом проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань
правомірності обчислення, повноти та
своєчасності сплати до бюджету податку
на прибуток та податку на додану
вартість при проведенні
взаєморозрахунків з ТОВ «БК «Юкон Буд»
за період з 01.03.2012 року по 31.05.2012 року.

За результатами перевірки складено Акт
№ 788/42-30/13669489 від 09.07.2013 року (далі Акт
перевірки), яким встановлено порушення:

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.6,
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України в результаті чого завищено
податковий кредит у березні 2012 року на
суму 266 916 грн., завищено податковий
кредит у квітні 2012 року на суму 605 916
грн.;

- пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту
139.1.9. пункту 139.1 статті 139 ПК України в
результаті чого позивачем занижено
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 950 068 грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

№ від 25.07.2013 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств на
загальну суму 1 187 585 грн. в тому числі за
основним платежем в розмірі 950 068 грн. та
штрафні санкції в розмірі 237 517 грн.;

№ від 25.07.2013 року, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення з
податку на додану вартість в розмірі 872
707 грн. в тому числі за березень 2012 року
в сумі 266 916 грн. та за квітень 2012 року в
розмірі 605 791 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив того, що
позивачем не доведено, що здійснені ним
господарські операції з контрагентами
носять реальний характер, а отримані
послуги (товар) використані в межах
господарської діяльності.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

У зв'язку з укладенням Договору № 14/03
від 27.04.2004 року між TOB «Основа»
(генпідрядник) та ПрАт УКСТ
«Торонто-Київ» (замовник), об'єкт
будівництва - Міжнародний
готельно-офісний комплекс по вул.
Антоновича, 79, у Голосіївському районі
м. Києва, та на підставі проведеного
Замовником будівництва тендеру,
останнім було погоджено субпідрядну
організацію TOB «БК «Юкон-Буд», в
подальшому з якою TOB «Основа» було
укладено Договір субпідряду № 18/10-11 від
18.10.2011 року.

Так, між позивачем та ТОВ «БК «Юкон Буд»
18.10.2011 року укладено договір субпідряду
№ 18/10-11, згідно якого останній на свій
ризик, своїм коштом та силами
зобов'язувався провести будівництво 2
та 3 поверхів будинку готелю на
«Будівництві міжнародного
готельно-офісного комплексу по вул.
Антоновича (Горького), 79 в
Голосіївському районі м. Києва».

На підтвердження виконання договору №
18/10-11 від 18.10.2011 року надано копії актів
виконаних робіт та довідок про їх
вартість за березень-квітень 2012 року
(на 117 аркушах) та копії актів виконаних
робіт та довідок про їх вартість за
лютий 2012 року (на 60 аркушах).

Вказані первинні документи за своєю
формою та змістом відповідають вимогам
чинного законодавства, засвідчують
факт виконання позивачем зобов'язань
за вказаними правочинами та
підтверджують господарські відносини
із TOB «БК «Юкон Буд».

Отже, фактичні обставини об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності між позивачем та TOB «БК
«Юкон Буд» і правомірність нарахування
податкового кредиту та віднесення
відповідних сум до складу валових
витрат, відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податковим накладним, які виписані на
виконання умов викладених вище
договірних відносин.

Крім того, хід, обсяги і терміни
виконання робіт за договором №1810-11 від
18.10.2011 року між TOB «Основа» і TOB «БК
«Юкон-Буд» постійно контролювались
ПрАТ УКСТ «Торонто-Київ». TOB «Основа»,
як генпідрядник, щомісячно передавав
їх замовнику будівництва - ПрАТ УКСТ
«Торонто-Київ», з оформленням
необхідних документів, в т.ч. і
первинного бухгалтерського обліку.

Вказані документи ДПІ не
витребовувались, не вивчались і в Акті
перевірки не відображались.

В якості доказу правомірності
винесення податкових
повідомлень-рішень, відповідач
обґрунтовує фактом складання ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва Акту №
168/22-30/32822024 від 01.03.2013 року «Про
результати позапланової невиїзної
перевірки TOB «БК «Юкон-Буд»» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з контрагентами TOB
«Артіль В.М.», TOB «TBK «Приваткомресурс»,
TOB «Астра Буд Груп», котрий
підкріплений до Автоматизованої
інформаційної системи «Податковий
блок» для відпрацювання по ланцюгу
постачання та, в якому вказано
відсутність реальності операцій
контрагентів.

В результаті аналізу бази
«Співставлення даних податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПС
України» встановлені розбіжності між
податковим кредитом TOB «Основа» та
податковими зобов'язаннями TOB «БК
«Юкон-Буд», які виникли у зв'язку
введення до бази даних актів перевірок
постачальників TOB «БК «Юкон-Буд».

У зв'язку з викладеним відповідачем
застосовано статті 203, 215, 216, 228 ЦК
України, та зроблено висновок, що
правочин, укладений між TOB «Основа» та
TOB «БК «Юкон-Буд» є таким, що не
спричинив реального настання
наслідків.

Однак, зазначені обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на податковий кредит з
податку на додану вартість враховуючи,
що останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого права та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту. Податковий
кодекс України не ставить право
платника податку на додану вартість на
податковий кредит в залежність від дій
або бездіяльності його контрагентів чи
відсутності їх за місцезнаходженням,
так само відсутності у контрагентів
основних фондів, кваліфікованого
персоналу тощо. В разі порушення
контрагентом податкової дисципліни
відповідальність та негативні
наслідки мають настати саме для цієї
особи.

Чинне законодавство не зобов'язує
платника податків перевіряти
безпосереднього контрагента на
предмет виконання ним вимог
податкового законодавства та його
безпосередню наявність за
місцезнаходженням перед тим, як
відносити відповідні суми витрат до
валових витрат та суми податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Неприпустимість притягнення до
відповідальності однієї компанії, у
випадку за неправомірні дії іншої
компанії підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини чітко
визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагентом.

Судом першої інстанції, всупереч
порушення відповідачем норм
податкового законодавства при
прийнятті податкових
повідомлень-рішень було прийнято
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Враховуючи наявні в матеріалах справи
докази, колегія суддів вважає, що
господарські операції між позивачем та
TOB «БК «Юкон-Буд» мали реальний
характер, діяльність позивача була
спрямована на отримання економічної
вигоди від підприємницької діяльності,
підприємства ознак фіктивності на час
здійснення господарської операції не
мали, що зумовлює хибність висновків
податкового органу, тому оскаржувані
рішення є неправомірними.

Твердження перевіряючих, викладені в
Акті перевірки про недійсність
правочинів є таким, що не ґрунтується
на нормах законодавства.

Даючи оцінку висновкам податкової
інспекції стосовно нікчемності
договорів, укладених позивачем із
контрагентом, колегія суддів звертає
увагу на те, що згідно положень статей
215, 216, 228 ЦК України та положень
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
нікчемні правочини характеризуються
таким ознаками як спрямованість на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина або знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Разом з цим, Акт перевірки не містить
жодних посилань на наявність ознак,
котрі передбачені частиною 1 статті 228
ЦК України.

Чинним законодавством України не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Згідно статті 20 ПК України, органам
державної податкової служби України не
надано повноважень щодо визнання тих
чи інших угод (правочинів) недійсними
та/або нікчемними.

Доказів того, що позивач мав фіктивні
господарські відносини з його
контрагентом, ДПІ суду не надало, не
вбачаються вони і з матеріалів справи.

Разом з тим, матеріали перевірки
свідчать, що роботи, виконані TOB «БК
«Юкон-Буд», фактично замовлялися TOB
«Основа» з метою виконання ним
Договору № 14/03 від 27.04.2004 р, який
укладений між TOB «Основа»
(генпідрядник) та ПрАт УКСТ
«Торонто-Київ» (замовник), об'єкт
будівництва - Міжнародний
готельно-офісний комплекс по вул.
Антоновича, 79, у Голосіївському районі
м. Києва.

Більше того, об'єкт будівництва на
момент складання Акту перевірки вже
був зданий в експлуатацію, що
підтверджується сертифікатом
відповідності, котрий підписаний
сторонами.

Роботи, що були виконані
субпідрядником і передані TOB «Основа»,
в подальшому були передані замовнику.
Реальність виконання робіт, їх
господарський і товарний характер
підтверджується ідентичністю робіт,
виконаних субпідрядником та робіт,
реально прийнятих замовником, їх
найменуванням, обсягом, строками
виконання. Підтвердженням цього є акти
передачі робіт TOB «Основа» замовнику та
актами виконаних робіт, переданих
субпідрядником TOB «Основа».

Крім цього, Акти № 22022- від 15.06.2012
року про неможливість проведення
зустрічної перевірки TOB «TBK
«Приваткомресурс» з питань
взаємовідносин з платниками податків,
складений ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області та № 56843
від 28.12.2012 року про неможливість
проведення зустрічної перевірки TOB
«Артель В.М.» з питань взаємовідносин з
платниками податків, складений ДПІ в
Оболонському районі м. Києва, які
фігурують в Акті перевірки, ніякого
відношення до TOB «Основа» не мають.

Колегія зазначає, що вказані акти
перевірок не можуть братися податковим
органом до уваги.

Відповідно до норм ПК України
оформлення результатів перевірок
здійснюється шляхом складання акта
перевірки, який є носієм доказової
інформації та повинен містити висновки
посадових осіб податкового органу про
порушення суб'єктом господарювання
законодавства.

В свою чергу, метою проведення
зустрічної звірки платника податків є
виключно отримання податкової
інформації, тобто, зібрання відомостей,
які розкривають процес поточної
господарської діяльності платника
податків, дані про його контрагентів,
кількісні, якісні та інші
характеристики отриманих та наданих
товарів (робіт, послуг).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
зустрічні звірки не є перевірками
платника податків, письмовий документ,
який складається після проведення
зустрічної звірки (довідка) та у разі
неможливості її проведення (акт) не
може містити у собі висновки посадових
осіб податкового органу про порушення
суб'єктом господарювання вимог чинного
законодавства, у тому числі, і про
реальність, повноту, достовірність
господарських операцій такої особи.

Зважаючи на те, що проведення
зустрічних звірок суб'єктів
господарювання має на меті лише
отримання від таких осіб податкової
інформації, висновки Актів зустрічних
звірок не відповідають суті та
визначеному змісту Акта про перевірку
платника податків.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованими позовні вимоги
позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням
вищеназваних норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку із чим
колегія суддів вважає за необхідне
задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Основа»
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 грудня 2013 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення № , №
від 25.07.2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст постанови складено 14.04.2014

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.