Справа № 816/1149/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1149/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

представника позивача - Нальотов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2014 року Кременчуцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу з податку
на додану вартість в сумі 5 877 125,13 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Кременчука ОДПІ посилалась на те, що за
відповідачем рахується вищевказаний
податковий борг в сумі 4 585 514 грн., який
виник в результаті несплати
донарахованих позивачем сум грошового
зобов'язання чинним податковим
повідомленням - рішенням № /1/1171
від 11.05.2010 року за наслідками
відповідної перевірки Фізичної - особи
підприємця ОСОБА_2.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, Кременчуцькою ОДПІ винесено
податкову вимогу від 20.05.2013 року №433-19/99
на суму 1 291 611 грн. , яка направлялась ФОП
ОСОБА_2 згідно даних ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив , таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим, набуло статусу податкового
боргу та підлягає сплаті. Оскільки
відповідачем вимоги Кременчуцької
ОДПІ залишено без задоволення, позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення зазначеного податкового
боргу.

10 квітня 2014 року від позивача надійшла
заява про уточнення позовних вимог, у
прохальній частині якої останній
просив стягнути з відповідача податок
на додану вартість в сумі 4 585 514 грн.,
посилаючись на допущення у позові
описки.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча у справі
наявні докази, що він належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду, причини неявки суду
не повідомив, а ні заперечень проти
позову, а ні клопотання про
відкладення чи розгляд справи без
участі його уповноваженого
представника не надав.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа - підприємець у встановленому
законом порядку 03.07.2006 року та
перебуває на податковому обліку з
04.07.2006 року.

Згідно із даними Кременчуцької ОДПІ,
за відповідачем рахується податковий
борг з податку на додану вартість в
сумі 4 585 514 грн., який виник з наступних
підстав.

На підставі наказу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції № 206 від 28.01.2010 року та
постанови слідчого СВ ПМ Кременчуцької
ОДПІ ОСОБА_3 від 04.12.2009 року
Кременчуцької об'єднаною державною
податковою інспекцією проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 з
питань правильності і повноти
нарахування і сплати податків за
період з 01.08.2006 року по 30.11.2009 року, за
наслідками якої складено акт №
392/17-311/НОМЕР_1 від 05.02.2010 року.

На підставі акту перевірки та за
наслідками адміністративного
оскарження КОДПІ прийнято податкові
повідомлення - рішення № /0 від
17.02.2010 року, № /1/1171 від 11.05.2010 року
про визначення податкового
зобов'язання з ПДВ в розмірі 5 185 198
грн., в тому числі основний платіж - 2 591
239 грн. та штрафні санкції - 2 593 959 грн.
та № /0 від 17.02.2010 року, № /1/1179
від 11.05.2010 року про визначення
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 1 917
024,34 грн.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
Кременчуцької ОДПІ, ФОП ОСОБА_2
оскаржив їх до суду.

За результатами судового оскарження
постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011 року
у справі 2а-2257/10/1670 , залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року,
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції № /0 від 17.02.2010 року, №
/1/1171 від 11.05.2010 року в частині
визначення податкового зобов'язання з
ПДВ в розмірі 599 684 грн., в тому числі
основний платіж - 299 842 грн. та штрафні
санкції - 299 842 грн.; та податкові
повідомлення - рішення № /0 від
17.02.2010 року, № /1/1179 від 11.05.2010 року в
частині визначення податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 625 413,21 грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Таким чином, з - поміж іншого ,
вищевказане податкове повідомлення -
рішення № /1/1171 від 11.05.2010 року є
чинне, не скасоване в частині
донарахування відповідачу грошового
зобов'язання з ПДВ та застосування
штрафних санкцій в загальній сумі 4 585 514
грн.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до вимог пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

З матеріалів справи судом встановлено,
що за результатами судового оскарження
вищевказане податкове повідомлення -
рішення № /1/1171 від 11.05.2010 року
було залишено чинним в частині
донарахування відповідачу грошового
зобов'язання з ПДВ та застосування
штрафних санкцій в загальній сумі 4 585 514
грн. Таким чином, донараховані
Кременчуцької ОДПІ суми вважаються
узгодженим грошовим зобов'язанням.

Разом з тим, в порушення вказаних норм,
відповідач свого обов'язку не виконав,
суму визначених податковим органом
грошових зобов'язань у встановлений
законом строк не сплатила.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, визначене
позивачем грошове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 4 585 514
грн. набуло статусу податкового боргу
та підлягає оплаті відповідачем до
Державного бюджету України.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п.
59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у
разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, Кременчуцькою ОДПІ винесено
податкову вимогу від 20.05.2013 року №433-19/99
на суму 1 291 611 грн., яка направлялась ФОП
ОСОБА_2 згідно даних ЄДР.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржила, таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим, набуло статусу податкового
боргу та підлягає сплаті.

Разом з тим, сума грошового
зобов'язання платником податків у
повному обсязі не сплачена, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 4 585 514 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1
) на користь Державного бюджету України
борг з податку на додану вартість в
сумі 4 585 514 грн. ( чотири мільйони п'ятсот
вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот
чотирнадцять гривень ).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков