Справа № 2а-0370/674/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Справа № 31595/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 30
березня 2011 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 року позивач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції, в
якому просить скасувати податкове
повідомлення рішення відповідача
№ від 02.03.2011 року, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1360,00 грн. за порушення
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року в задоволенні
адміністративного позову повністю
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 не було
забезпечено зберігання трьох
фіскальних звітних чеків у книзі
обліку розрахункових операцій та
своєчасне (щоденне) роздрукування ще
одного Z-звіту, тому відповідачем
правомірно було застосовано до
суб'єкта господарювання штрафну
(фінансову) санкцію на суму 1360 грн.
(340грн. х 4) згідно з пунктом 4 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною із порушенням
норм матеріального та процесуального
права, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 оскаржила її, подавши
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 30
березня 2011 року та прийняти нову
постанову, якою повністю задовольнити
позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що дійсно
за 27.06.2010 року Z-звіт було надруковано о
00:16 год. 28.06.10 року, оскільки були певні
технічні причини неможливості
реалізації даної операції в межах
27.06.2010 року. Пояснення щодо обставин
даної ситуації було надано інспекторам
Романовою Г.О., яка була присутня при
проведенні перевірки. Однак, відразу
після усунення відповідних причин,
такий звіт було надруковано, про що й
свідчить наявність у книзі обліку
розрахункових операцій Z-звіту №0260.

Апелянт стверджує, що посилання
інспекторів в акті на відсутність ще
трьох Z-звітів, також не відповідає
дійсним обставинам справи. Так, у КОРО
містяться періодичні скорочені звіти,
згідно яких вбачається друкування
Z-звітів станом на 29.08.2010 р. за №317 та №318,
де вказано обігові операції за даний
звітний день.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 17.02.2011 року
працівниками ДПА у Волинській області
згідно направлень на перевірку від
15.02.2011 року №№ 205839, 205840 була здійснена
фактична перевірка кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, зареєстрована як
платник податків в Луцькій ОДПІ), за
результатами проведення якої складено
акт від 17.02.2011 року.

З акта перевірки видно, що ДПА
встановлено наступні порушення зі
сторони позивача: не забезпечено
щоденного друку фіскальних звітних
чеків у робочі дні закладу: не
роздруковано Z-звіт за 27.06.2010 року; не
забезпечено зберігання в КОРО
фіскальних звітних чеків - не збережено
Z-звіти №№01317, 0318, 0320.

На підставі акта перевірки Луцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцію прийнято оспорюване
податкове повідомлення-рішення№
від 02.03.2011 року, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1360,00 грн. (340x4) за
порушення вимог п.9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Встановлено, підтверджено судом першої
інстанції, що книга обліку
розрахункових операцій №-р/1 не
містить трьох фіскальних звітних чеків
- №№317, 0318, 0320, а також в наявності один
фіскальний звітний чек №0260, який
роздрукований 28.06.2010 р. в 00 год. 16 хв.,
хоча попередній Z-звіт №0259
роздрукований 26.06.2010 року о 21 год. 41 хв.

Розділ 4 зазначеної книги обліку
розрахункових операцій «Облік
ремонтів, технічного обслуговування і
перевірок конструкції та програмного
забезпечення РРО» не містить жодних
відміток про технічні несправності чи
обслуговування РРО в період з 29.07.2010
року по 22.09.2010 року.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
аналіз змісту п.9 ст.3 та п.4 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Таку ж правову позицію зазначив
Верховний Суд України в ухвалі від 16
квітня 2013 року у справі 21-89а13, наявній в
Єдиному державному реєстрі судових
рішень, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України суди зобов'язані привести свою
судову практику у відповідність з
рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи наведене вище, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про те, що застосування
Луцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією штрафних
(фінансових) санкцій до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення
вимог п.9 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» в розмірі 340,00 грн. є
правомірним, а відповідно застосування
штрафних (фінансових) санкцій за дане
порушення в іншій частині в розмірі
1020,00 грн. є протиправним і підлягає
скасуванню.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197,
п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року у справі №2а/0370/674/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 02.03.2011 року
№ в частині застосування до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
1020 (десять тисяч двадцять) гривень 00
копійок.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник