Справа № 2а-383/12/1213
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/72330/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Гончар Л.Я.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Ленінської
районної в місті Луганську ради,
Управління Держкомзему в місті
Луганську, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання рішень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
постанову Ленінського районного суду
міста Луганська від 28 серпня 2012 року і
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2012
року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до суду з позовом, у якому
просили:

визнати протиправним рішення
Ленінської районної у місті Луганську
ради № 269/22 від 28.10.2008 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
передачі земельної ділянки у власність
ОСОБА_7, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1»;

визнати протиправним рішення
Ленінської районної у місті Луганську
ради № 353/3 від 28.09.2009 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_6,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2»;

зобов'язати Управління Держкомзему в
місті Луганську скасувати державний
акт на право власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_6;

зобов'язати Управління Держкомзему в
місті Луганську скасувати державний
акт на право власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог
посилались на те, що приймаючи спірні
рішення, Ленінська районна у місті
Луганську рада не врахувала, що
виділені вказаним особам земельні
ділянки є частками переданої їм у
приватну власність рішенням цієї ж
ради № 78/274 від 09.12.2003 земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Постановою Ленінського районного суду
міста Луганська від 28 серпня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26 жовтня 2012 року, у задоволені
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просять Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Ленінської районної у місті
Луганську ради № 137/47 від 28.05.1991 «Про
виділення земельної ділянки під
будівництво індивідуального житлового
будинку по АДРЕСА_3» вирішено виділити
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під будівництво
індивідуального житлового будинку
земельну ділянку площею 600 м2,
розташовану за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної у місті Луганську
ради № 161/18 від 11.07.1995 «Про надання
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки
під будівництво індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_3» вирішено
надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 400 м2 додатково до
домоволодіння по АДРЕСА_3.

Рішенням Ленінської районної у місті
Луганську ради № 78/274 від 09.12.2003 «Про
передачу шляхом приватизації у
приватну спільну сумісну власність
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки по
АДРЕСА_3, яка перебуває у їх
користуванні», вирішено передати
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у приватну спільну
сумісну власність земельну ділянку
шляхом приватизації площею 0,1000 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
по АДРЕСА_3; звернутися ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до землевпорядної організації
для встановлення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості) та заповнення
державного акту на право власності на
землю; у разі зміни площі земельної
ділянки при встановленні меж в натурі
(на місцевості) ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернутися до ради для внесення змін в
дане рішення.

Ленінською районною у місті Луганську
ради прийняті наступні спірні у цій
справі рішення:

№ 269/22 від 28.10.2008 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
передачу земельної ділянки у власність
ОСОБА_6, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1»;

№ 353/3 від 28.09.2009 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
передачу земельної ділянки у власність
ОСОБА_6, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 125
Земельного кодексу, у редакції на час
прийняття відповідачем рішення № 269/22
від 28.10.2008, право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з вказаною нормою, у редакції на
час прийняття відповідачем рішення №
353/3 від 28.09.2009, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Доказами в адміністративному
судочинстві, як визначено у статті 69
КАС України, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Оскільки позивачами не були виконані
вимоги пункту 2 рішення Ленінської
районної у місті Луганську ради № 78/274
від 09.12.2003 щодо необхідності звернення
до землевпорядної організації для
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), заповнення
державного акту на право власності на
землю, та за відсутності доказів на
підтвердження наявності у позивачів
права власності на земельну ділянку,
щодо частин якої прийняті спірні у цій
справі рішення, суди дійшли висновку
про необґрунтованість позовних вимог.

Таким чином спірними рішеннями
Ленінської районної у місті Луганську
ради № 269/22 від 28.10.2008 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
передачі земельної ділянки у власність
ОСОБА_7, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1» та № 353/3 від 28.09.2009 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_6,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2» не
були порушені права та інтереси
позивачів.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням описаного, суди прийшли
до висновку, що приймаючи спірні
рішення, Ленінська районна у місті
Луганську рада діяла в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оскільки решта позовних вимог є
похідними, суди також відмовили у їх
задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити без задоволення, а постанову
Ленінського районного суду міста
Луганська від 28 серпня 2012 року і ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: