Справа № 202/2644/14-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2644/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2014 року суддя
Індустріального районного суду міста
Дніпропетровська Колесніченко О.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження в приміщенні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач пред'явила
через суд зазначений позов до
відповідача на предмет захисту прав на
пенсійне забезпечення з тих підстав, що
вона з 20 квітня 2011 року вийшла на пенсію
відповідно до Закону Україну «Про
державну службу» як посадова особа
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у місті ради, проте
відповідачем в порушення вимог Закону
України «Про державну службу», Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про оплату праці»,
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», постанови
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання визначення розмірів заробітку
для обчислення пенсії» № 865 від 31
травня 2000 року, Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабміну №1078
від 17 липня 2003 року при нарахуванні та
призначенні пенсії не включено згідно
з уточнюючою довідкою УПСЗН
Красногвардійської районної у місті
ради від 09 січня 2014 року №2 суми «інших
виплат», зокрема, матеріальної
допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
доходів, не зважаючи на те, що на усіх
вказані виплати нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, тому позивач
просила суд визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування при
розрахунку розміру пенсії суми «інших
виплат», з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; зобов'язати
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням
«інших виплат», з яких справлялися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Ухвалою суду було відкрито скорочене
провадження у даній справі в межах
строку звернення до адміністративного
суду.

В письмових запереченнях відповідач
позов не визнав у повному обсязі у
зв'язку з тим, що відповідно до ст. 33
Закону України «Про державну службу»
та постанови Кабміну №865 від 31 травня
2000 року «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація не відносяться до
заробітної плати державних службовців
та за правилами ст. 35 Закону України
«Про державну службу» вказані виплати
є окремими разовими виплатами та не
зараховуються до складу заробітної
плати, визначеної ч.2 ст. 33 Закону
України «Про державну службу», тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач з 20 квітня 2011 року вийшла на
пенсію державного службовця, будучи
посадовою особою Управління праві та
соціального захисту населення
Красногвардісйської районної у місті
ради та з 20 квітня 2011 року їй призначена
пенсія за віком відповідно до вимог
Закону України «Про державну службу»
(а.с.9).

17 січня 2014 року позивач подала до
управління уточнюючу довідку УПСЗН
Красногвардійської районної у місті
ради від 09 січня 2014 року №2 (а.с.10-11) та
звернулася за перерахунком пенсії з
урахуванням отримуваних нею на день
виходу на пенсію «Інших виплат», до
яких віднесені матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, на які
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Розпорядженням управління Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі
м. Дніпропетровська відповідач
відмовив позивачу в зарахуванні
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
оздоровлення, індексації заробітної
плати при розрахунку призначення
пенсії, про що повідомив у своєму листі
від 28 січня 2014 року №745/11/40 з посиланням
як на підставу відмови на ст.ст. 33, 35
Закону України «Про державну службу»,
постанови Кабінету Міністрів України
№865 від 31 травня 2000 року (а.с. 9).

Разом з тим, ч.1 статті 1 Закону України
«Про оплату праці» від 24 березня 1995
року встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена
структура заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону «Про
державну службу» № 3723-XII заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Так само, відповідно до ст.1, ч.2 ст. 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», п.2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року,
індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення; суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, входять до складу фонду
додаткової заробітної плати та не
мають разового характеру.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року №1788-XII врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Так, згідно з ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відтак, за змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
нараховується для роботодавців
(платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абз. 7), 2, 3, 6, 7 і 8 ч.1 ст. 4 цього Закону) - на
суму нарахованої заробітної плати за
видами виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Одночасно, розв'язуючи спір у цій
справі, суд приймає до уваги висновки
Верховного суду України в постанові
від 20 лютого 2012 року, які за вимогами ч.1
ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України, а суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з таким рішенням
Верховного Суду України.

Оскільки з довідки УПСЗН від 09 січня 2014
року №2 наданої позивачем вбачається,
що на суми матеріальної допомоги (на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань),
індексації заробітної плати, -
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з01 січня 2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, то вони є
складовою заробітної плати позивача та
зобов'язанні враховуватись при
обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За правилами ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем у цій справі у
відповідності зі своїм обов'язком
доказування, встановленим ст.71 КАС
України, не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень, а подані - були
спростовані матеріалами справи та
встановленими в судовому засіданні
обставинами, а тому до уваги у цій
справі судом не приймаються.

З огляду на викладене, суд, за
внутрішнім переконанням, дійшов
висновку, що відповідач, порушуючи п. 1
ч. 3 ст. 2 КАС України, неправомірно не
включив при нарахуванні пенсії при
розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1
повної суми матеріальної допомоги (на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань) та
індексації доходів, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 201 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а відтак, права
позивача підлягають захисту по суду.

При визначенні часу, з якого належить
здійснювати перерахунок, суд виходить
ч.4 ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за правилами якої
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених ч.1 ст. 35, ч.2 ст. 38,
ч.3 ст. 42, ч.5 ст. 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа наступного місяця, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами пенсіонером подано після 15
числа місяця, в якому він звернувся за
перерахунком пенсії, тому враховуючи,
що заява позивачем про перерахунок
пенсії подана 17 січня 2014 року ї права
підлягають захисту з 01 лютого 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6 - 11, 71, 99, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі
м. Дніпропетровська щодо неврахування
при обчисленні розміру пенсії
державного службовця ОСОБА_1 суми
«інших виплат» - матеріальної допомоги
та індексації доходів, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі
м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням у складі заробітної плати
суми «інших виплат» - матеріальної
допомоги та індексації доходів, з яких
справлялися страхові внеси на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, починаючи з 01
лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
через Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська заінтересованими
особами, а так само прокурором,
апеляційної скарги з одночасним
надсиланням її копії безпосередньо до
суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів, починаючи з наступного за
днем вручення її копії.

Суддя
О.В. Колесніченко