Справа № 826/7648/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/52883/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Гончар Л.Я., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства Київської міської
державної адміністрації «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», за участі
третьої особи - ОСОБА_2, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, провадження по якій
відкрито

за касаційними скаргами ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 липня 2013 року та
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Комунального підприємства Київської
міської державної адміністрації
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
про визнання протиправними дій та
зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що
вона є власником нежитлових будинків
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4, а також квартири
АДРЕСА_1, які належать їй на підставі
рішення ліквідаційної комісії
товариства з обмеженою
відповідальністю «Рікона» від 3 січня
2013 року за № 1.

Після оформлення права власності на
зазначені об`єкти нерухомості позивачу
стало відомо, що наприкінці 2012 року
Комунальним підприємством Київської
міської державної адміністрації
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
було проведено державну реєстрацію
права власності цих же об`єктів на
громадянку ОСОБА_2

Не погоджуючись з такими діями
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» просила
визнати їх протиправними, а також
зобов'язати відповідача скасувати
запис про державну реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на нежитлові будинки
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4, а також квартири
АДРЕСА_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 липня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року постанову суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
у повному обсязі.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати прийняті ними судові
рішення, а провадження у справі -
закрити.

За приписами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Оскільки з матеріалів скарги
вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує судові
рішення не по суті заявлених позивачем
вимог, а тільки в частині
безпідставного, на її погляд, відкриття
провадження у цій справі в порядку
адміністративного судочинства,
колегія суддів перевіряє їх законність
та обґрунтованість лише в межах
касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Розглядаючи цю справу суди попередніх
інстанцій виходили з того, що вона
повинна розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такою позицією судів,
зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини
другої статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності, а також на спори мiж
суб'єктами владних повноважень з
приводу реалiзацiї їхньої компетенцiї у
сферi управлiння, у тому числi
делегованих повноважень, а також спори,
якi виникають з приводу укладання та
виконання адмiнiстративних договорiв.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом оскарження у ній є дії
Комунального підприємства Київської
міської державної адміністрації
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
щодо проведення незаконної та
протиправної, на думку позивача,
реєстрації права власності на об`єкти
нерухомого майна.

Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 2 Закону України від 1
липня 2004 року № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону
державний реєстратор є державним
службовцем, крім випадку, коли
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються (делегуються) функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30
цього Закону дії або бездіяльність
державного реєстратора, державного
кадастрового реєстратора, нотаріуса,
державного виконавця можуть бути
оскаржені до суду.

З урахуванням зазначених норм, колегія
суддів вважає, що спори, які виникають у
правовідносинах, що стосуються
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно і в яких державний
реєстратор наділений певним
комплексом публічно-владних
повноважень, підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Така ж сама позиція була висловлена і
Пленумом Вищого адміністративного
суду України в пункті 8 постанови від 20
травня 2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів» (в
її редакції від 14 лютого 2014 року).

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду
апеляційної інстанції є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська