Справа № 2а-487/10/1970
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/61342/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Фермерського господарства "Золотий
жайвір" на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 06
травня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року у справі за
позовом Контрольно-ревізійного
управління в Тернопільській області до
Фермерського господарства "Золотий
жайвір" про стягнення коштів,

встановив:

Контрольно-ревізійне управління в
Тернопільській області звернулось до
Фермерського господарства «Золотий
жайвір» з позовом про стягнення в дохід
Державного бюджету України 103 500 грн. 00
коп. безпідставно отриманої державної
фінансової підтримки.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 6 травня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року, позов задоволено: стягнуто з
Фермерського господарства «Золотий
жайвір» безпідставно отриману
державну фінансову підтримку в сумі
103 500 грн. 00 коп. в дохід Державного
бюджету України.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню частково.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Тернопільського відділення
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств за
період з 01 січня 2006 року по 01 липня 2009
року, за результатами якої складено акт
№07-20/53 від 15 липня 2009 року.

Вказаним актом встановлено, що під час
ревізії виявлено факт отримання
відповідачем державної фінансової
підтримки на підставі документів, які
містять недостовірну інформацію

У зв'язку з встановленням вказаного
факту КРУ подало цей позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився апеляційний суд, про
обґрунтованість позовних вимог.

Підставою для стягнення з позивача
отриманої фінансової підтримки стала
обставина надання позивачем до Фонду
документів, які містять недостовірну
інформацію щодо наявності у продавця
на момент вчинення правочину права
власності на відчужений позивачу
комбайн, часткова компенсація вартості
якого є предметом даного позову.

Колегія суддів вважає висновки судів
помилковими.

Відповідно до частин першої і другої
статті 2 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу» головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Згідно із статтею 10 Закону (в чинній на
час звернення до суду редакції)
Головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається право у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
одержані підконтрольними установами,
за незаконними угодами, без
встановлених законом підстав та з
порушенням чинного законодавства, а
також звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Таким чином, органам КРУ надається
право звертатися до суду в інтересах
держави, у разі, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів, а
також у судовому порядку стягувати в
дохід держави кошти, одержані
підконтрольними установами за
незаконними угодами, без встановлених
законом підстав та з порушенням вимог
чинного законодавства.

Однак, звертаючись до суду з позовом
про стягнення безпідставно отриманої
державної підтримки з
непідконтрольної установи, судами не
встановлено наявність у позивача
відповідних повноважень.

Так, судами не з'ясовано, чи пред'являло
КРУ вимоги до Тернопільського
відділення Українського державного
фонду підтримки фермерських
господарств про вчинення дій,
направлених на усунення виявлених
порушень, відповідно не перевірено і
факт незабезпечення виконання таких
вимог, який в силу приписів статті 10
Закону надає КРУ право для звернення з
відповідним позовом.

Крім того, визнавши достеменно
встановленим факт відсутності у особи,
яка відчужила позивачу вказаний
комбайн права власності на нього, суди
попередніх інстанцій, по-перше, не
зазначили, якими доказами цей факт
підтверджується, по-друге, не
обґрунтували, яким чином вказаний факт
сам по собі свідчить про
недостовірність накладної, наданої
позивачем до Фонду.

Як свідчать матеріали справи, зміст
цивільно-правової угоди, за якою
позивач придбав комбайн, судами не
досліджено.

Наведене свідчить про порушення судами
обох інстанцій вимог процесуального
права, які унеможливлюють встановлення
дійсних обставин даної справи, тому є
підставою для скасування рішень судів
попередніх інстанцій та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Фермерського
господарства "Золотий жайвір"
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 листопада 2013 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: