Справа № 805/2609/14
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 р.
Справа №805/2609/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Козаченка А.В.

при секретарі
Широбокові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
до Відділу Державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
скасування постанови,-

В С Т А Н О В
И В:

Управління пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом
Відділу Державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11.02.2014р. він отримав вимогу
відповідача від 05.02.2014р. № 870/04-32 про
зобов'язання у строк до 10.02.2014р.
нарахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до
вимог виконавчого листа
№ 2а/0570/634/07, виданого Донецьким
окружним адміністративним судом
15.06.2007р. та надати розмір нарахування у
твердій грошовій сумі. Листом від
14.02.2014р. № 698/06 позивач повідомив
відповідача про виконання
вищевказаного виконавчого листа.

12.02.2014р. відповідачем за невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк рішення було винесено постанову
про накладання штрафу в розмірі 1360,
00грн.

На підставі викладеного позивач
просить скасувати постанову про
накладання штрафу від 12.02.2014р. ВП №
40919321.

Представник позивача до судового
засідання не з*явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, через канцелярію суду надав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача до судового
засідання не з*явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином, заяв про відкладення розгляду
справи через канцелярію суду не
надавав.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

11.02.2014 року до Управління Пенсійного
фонду України в м. Авдіївці Донецької
області надійшла вимога № 870/04-32 від
05.02.2014 року (а.с. 6), в якій заступник
начальника відділу державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції в
Донецькій області ОСОБА_2, у
відповідності до ст.ст. 5, 11, 75, 90 Закону
України "Про виконавче провадження",
вимагав у строк до 10.02.2014 року
перерахувати пенсію ОСОБА_1, відповідно
до вимог виконавчого листа № 2а/0570/634/07,
виданого 15.06.2007 року Донецьким окружним
адміністративним судом, пенсію за
період з 01.11.2011р. по 01.01.2014р. та надати
розмір нарахування у твердій грошовій
сумі.

14.02.2014р. позивачем на ім'я начальника
державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції Донецькій області було
надіслано лист за № 698/06 у якому
управління пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області
зазначило, що УПФУ в м. Авдіївці
проведений перерахунок пенсій ОСОБА_2,
з урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що відповідає вимогам
виконавчого листа №2а/0570/634/07, виданого
15.06.2007р. Донецьким окружним
адміністративним судом.

12.02.2014 державним виконавцем була
винесена постанова про накладення
штрафу ВП № 40919321 у розмірі 1360,00 грн. за
невиконання у встановлений державним
виконавцем строк рішення (а.с. 10).

З приводу спірних правовідносин суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Стаття 159 КАС України передбачає, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно до приписів ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України. У разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу. У разі
виникнення в суду сумніву під час
розгляду справи щодо відповідності
закону чи іншого правового акта
Конституції України, вирішення питання
про конституційність якого належить до
юрисдикції Конституційного Суду
України, суд звертається до Верховного
Суду України для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності закону чи іншого
правового акта. Якщо міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
встановлені інші правила, ніж ті, що
встановлені законом, то застосовуються
правила міжнародного договору. У разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Насамперед, суд вважає доречним
звернути увагу відповідача на той факт,
що відповідно до виконавчого листа №
2а/0570/634/07, виданого 15.06.2007р. Донецьким
окружним адміністративним судом,
Управління пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області було
зобов'язано перерахувати ОСОБА_2 пенсію
за період з 1 квітня 2007 року
по 12 липня 2007 року у розмірі 3
мінімальних пенсій за віком з
послідуючим перерахунком її у
відповідності до змін діючого
законодавства та встановлення нових
розмірів прожиткових мінімумів для
непрацездатних громадян з державного
бюджету, тоді як відповідач у вимозі №
870/04-32 від 05.02.2014 року вимагав у позивача
надати за період з 01.11.2011 року по 01.01.2014
року розмір нарахування у твердій
грошовій сумі, що, зокрема, не
відповідає змісту виконавчого
документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження", примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Щорічно в державному бюджеті України
закріплюються суми витрат на
реалізацію окремих законодавчих актів,
у тому числі й суми витрат, які
перераховуються Пенсійному фонду
України для виплати пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

19 червня 2011 року набрав чинності Закон
України від 14.06.2011 № 3491-УІ "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", яким
передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №
796-П застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи із
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, з прийняттям Верховною
Радою України зазначеного Закону,
визначення порядку та розмірів виплат
вказаній категорії громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог вищезазначених
Законів Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.07.2011р. № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", якою визначені, у
тому числі, розміри пенсій, передбачені
ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 визнано
конституційним те, що Верховна Рада
України, визначила Кабінет Міністрів
України державним органом, який має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надала право Кабінету
Міністрів України визначати порядок та
розміри соціальних виплат виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

При прийнятті вказаного рішення
Конституційний Суд України виходив з
того; що одним з визначальних елементів
у регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантуванням права кожного на
достатній життєвий рівень. Передбачені
законами соціально-економічні права не
є абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет на
2012 рік" № 4282 від 22 грудня 2011 року, у 2012
році норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30,
31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

В Рішенні Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено
про те, що в аспекті конституційного
подання положення ч.2 ст.95, ч.2 ст.124, ч.1
ст. 129 Конституції України, п.5 ч.1 ст.4
Бюджетного кодексу України та п.2 ч.1 ст.9
Кодексу адміністративного судочинства
України в системному зв'язку з
положеннями ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.117
Конституції України треба тлумачити
так, що суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет на 2013 рік"
№ 5515-VI від 6 грудня 2012 року встановлено,
що у 2013 році норми і положення ст.ст. 20,
21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

З 1 січня 2012 року набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", на даний
час вона не скасована й
неконституційною не визнана.

Даною постановою затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та визначено механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст.ст. 54, 57 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Таким чином,суд вважає, що Управлінням
пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області проведений
перерахунок виплат ОСОБА_2, з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 1210 від 29.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастроф.

Також суд звертає увагу на те що, ч. 1, 2
ст. 23 Бюджетного кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Відповідно до п. 5 ст. 51 цього ж кодексу
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, у даному випадку при
винесенні оскаржуваної постанови,
відповідач діяв всупереч Закону та за
межами повноважень, наданих йому
чинним законодавством України.

Суд звертає увагу на той факт, що у
даній нормі закону закріплено загальні
критерії для оцінювання рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, що вироблені у практиці
європейських країн.

Керуючись статтями 17-20, 69-72, 86, 121, 158-164, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Позовні вимоги управління пенсійного
фонду України в м. Авдіївці Донецької
області до державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції в
Донецькій області 12.02.2014р. ВП № 40919321р.
про накладення штрафу.

Вступну та резолютивну частину
постанови складено у нарадчій кімнаті
та проголошено у судовому засіданні
02.04.2014р.

Повний текст постанови виготовлено
07.04.2014р.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Козаченко А.В.