Справа № 2а-22/11/0101
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/30058/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою державного комунального
підприємства "Пілігрим" на постанову
Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 15
листопада 2011 року та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року у справі за позовом державного
комунального підприємства "Пілігрим"
до Партенітської селищної ради, треті
особи: Республіканський комітет
Автономної Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища,
про спонукання виконати певні дії,-

в с т а н о в и л а:

Державне комунальне підприємство
"Пілігрим" звернулось в суд з позовом до
Партенітської селищної ради, в якому
просило: зобов'язати відповідача
прийняти рішення про утворення
комплексного пам'ятника природи
місцевого значення "Гора Тепелер"
орієнтованою площею 3,8 га відповідно до
проекту, що був запропонований
Республіканським комітетом Автономної
Республіки Крим по охороні
навколишнього природного середовища;
зобов'язати відповідача подовжити до
двох років строк надання проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки орієнтованою площею до 1,2667 га,
що розташований в смт. Партеніт для
створення пам'ятника природи "Гора
Тепелер"; зобов'язати відповідача
подовжити позивачу до двох років строк
надання проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки площею 2,3 га у
постійне користування; зобов'язати
відповідача відмінити рішення № 3-29
"Про відмову ДКП "Пілігрим" у подовженні
строку надання проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки" від 10 грудня
2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач звернувся до відповідача із
заявою про розгляд на сесії селищної
ради питання щодо створення
природно-заповідного комплексу "Гора
Тепелер" з екземпляром "Наукового
обґрунтування комплексного пам'ятника
природи місцевого значення "Гора
Тепелер", однак відповідачем рішення по
даній заяві прийнято не було.

Постановою Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 15
листопада 2011 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2012 року рішення суду
першої інстанції скасовано, позовні
вимоги задоволено частково,
зобов'язано відповідача розглянути на
сесії селищної ради клопотання
позивача від 13 січня 2009 року щодо
створення комплексного пам'ятника
природи місцевого значення "Гора
Тепелер" орієнтованою загальною площею
3,8 га та прийняти відповідне рішення.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, державне
комунальне підприємство "Пілігрим"
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та змінити рішення суду
апеляційної інстанції шляхом
задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач листом
від 13 січня 2009 року звернувся до
Партенитської селищної ради із заявою
про розгляд на сесії селищної ради
питання щодо створення
природно-заповідного комплексу "Гора
Тепелер" з екземпляром "Наукового
обґрунтування комплексного пам'ятника
природи місцевого значення «Гора
Тепелер" (вхідній № 36 від 13 січня 2009
року).

Також, 15 січня 2009 року листом № 214/8-4 до
Партенітської селищної ради звернувся
Республіканський комітет Автономної
Республіки Крим з охорони
навколишнього природного середовища,
в якому просив винести на розгляд сесії
селищної ради та прийняти відповідне
рішення про створення комплексного
пам'ятника природи місцевого значення
"Гора Тепелер" орієнтованою загальною
площею 3,8 га. До клопотання додано
наукове обґрунтування створення
об'єкту культурно-заповідного фонду,
картографічні матеріали.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням 41 сесії 4
скликання Партенітської селищної ради
від 08 квітня 2005 року № 41-7 надана згода
позивачу на складання проекту відводу
земельної ділянки орієнтованою площею
1,5 га на східній окраїні смт. Партеніт
для створення та облаштування
комплексного краєзнавчого музею під
відкритим небом в
науково-дослідницьких і рекреаційних
цілях. Директору державного
підприємства "Пілігрим" запропоновано
надати проект відводу в Партенітську
селищну раду протягом дев'яті місяців
з дати прийняття цього рішення.

Рішенням 27 сесії 5 скликання
Партенітської селищної ради від 27
листопада 2007 року № 27-31 надано згода
позивачу на розробку проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки орієнтованою площею 2,3000 га, для
створення та облаштування об'єкта
природно-заповідного фонду місцевого
значення та запропоновано протягом
дванадцяти місяців з дня прийняття
цього рішення надати проект
землеустрою в Партенітську селищну
раду для затвердження.

Також, рішенням 53 сесії 5 скликання
Партенітської селищної ради від 12
листопада 2009 року № 53-59 позивачу
продовжений строк розробки проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки орієнтованою площею 1,2667 га в
постійне користування для створення
та облаштування комплексного музею
під відкритим небом на частині об'єкта
культурної спадщини "Городище
Партеніти". Позивача зобов'язано надати
проект землеустрою по відводу
земельної ділянки в Партенітську
селищну раду до 15 жовтня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що цільове призначення спірних
земель змінено не було, а строк дії
рішень відповідача про надання дозволу
позивачу на розробку проектів
землеустрою минув.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що заява позивача так
належним чином розглянута і не була.
Відмовляючи у задоволенні позову в
іншій частині, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що строк дії
рішень відповідача про надання дозволу
позивачу на розробку проектів
землеустрою минув.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до пунктів 33, 37 статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" до виключної
компетенції сільської, селищних,
міських рад відноситься рішення
питання по регулюванню земельних
відносин, а також прийняття рішення про
організацію територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення.

Статтею 51 Закону України "Про
природно-заповідний фонд України"
визначено, що підготовка і подання
клопотань про створення чи оголошення
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду можуть
здійснюватись органами центрального
органу виконавчої влади в галузі
охорони навколишнього природного
середовища, науковими установами,
природоохоронними громадськими
об'єднаннями або іншими
заінтересованими підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами. Клопотання подаються до
державних органів, уповноважених
проводити їх попередній розгляд.
Клопотання має містити обґрунтування
необхідності створення чи оголошення
території або об'єкту
природно-заповідного фонду певної
категорії, характеристику
природоохоронної, наукової, естетичної
та іншої цінності природних комплексів
та об'єктів, що пропонуються для
заповідання, відомості про
місцезнаходження, розміри, характер
використання, власників та
користувачів природних ресурсів, а
також відповідний картографічний
матеріал.

Відповідно до статті 52 Закону України
"Про природно-заповідний фонд України"
у разі схвалення клопотань центральним
органом виконавчої влади в галузі
охорони навколишнього природного
середовища та його органами на місцях
проводиться їх погодження з власниками
та первинними користувачами природних
ресурсів у межах територій,
рекомендованих для заповідання.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій позивач звернувся до
відповідача із заявою про розгляд на
сесії селищної ради питання щодо
створення природно-заповідного
комплексу "Гора Тепелер", однак ця заява
розглянута не була, а відтак колегія
суддів погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
задоволення позову в цій частині
шляхом зобов'язання відповідача
розглянути заяву позивача та прийняти
по ній відповідне рішення.

Що стосується вимог позивача про
зобов'язання відповідача подовжити до
двох років строк надання проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки орієнтованою площею до 1,2667 га,
що розташований в смт. Партеніт для
створення пам'ятника природи "Гора
Тепелер", зобов'язання відповідача
подовжити позивачу до двох років строк
надання проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки площею 2,3 га у
постійне користування, зобов'язання
відповідача відмінити рішення № 3-29
"Про відмову ДКП «Пілігрим" у
подовженні строку надання проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки" від 10 грудня 2010 року, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін в
деякі законодавчі акти України щодо
сприяння будівництву", що набрав
законної сили 14 жовтня 2008 року,
прийняті і не виконані до набрання
чинності цим Законом рішення
відповідних органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування
про погодження місця розташування
об'єкта або про надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної мідянки зберігають чинність
протягом двох років з дня набрання
чинності цим Законом, а розроблені
відповідно до цих рішень проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок розглядаються в установленому
законом порядку.

А відтак суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
рішення відповідних органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування про погодження місце
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
зберігають чинність до 14 жовтня 2010
року.

Крім того, слід зазначити, що внесення
відповідачем змін у свої рішення з
приводу надання позивачу дозволу на
розробку проектів землеустрою не
означає ухвалення нового рішення з
цього питання та не змінює початкову
дату прийняття рішення про надання
такого дозволу.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу державного
комунального підприємства "Пілігрим"
відхилити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша