Справа № 804/4150/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
16 квітня 2014 р. Справа № 804/4150/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Приватного підприємства «ПЕГАС І К»
про стягнення заборгованості,
25.03.14 року Криворізька центральна ОДПІ
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області звернулася до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «ПЕГАС І К»
про стягнення заборгованості у розмірі
В обґрунтування позову зазначено, що
Приватне підприємство «ПЕГАС І К» має
заборгованість по орендній платі за
земельні ділянки державної і
комунальної власності, яка утворилася
внаслідок несплати Підприємством
самостійно нарахованих податкових
зобов'язань за листопад -грудень 2013
року визначених на підставі поданої до
контролюючого органу податкової
декларації з орендної плати за
Заборгованість у розмірі 1410,00 грн.
відповідачем у добровільному порядку
не сплачена, тому податковий орган
звернувся до суду із позовом про
Позивач в судове засідання не з'явився,
подав клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження (а.с 22),
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. Суду пояснив, що у
підприємства відсутній податковий
борг з орендної плати за земельні
ділянки, оскільки існує переплата по
сплаті земельного податку в розмірі
зарахувати в рахунок платежів по
податковій декларації за 2013 рік.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог з огляду на наступне.
Приватне підприємство «ПЕГАС І К»
перебуває на обліку в Криворізькій
центральній об'єднаній Державній
податковій інспекції ГУ Мін доходів у
Дніпропетровській області як
платник податків і зборів з 15.06.2006 року
за № 2655.
23.07.2013 року Приватне підприємство
«ПЕГАС І К» подало до Криворізької
центральної об'єднаної Державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік №
зобов'язання по платежу «орендна плата
за земельні ділянки» до сплати в бюджет
за 2013 рік складає 8460,00 грн. Щомісячний
платіж по вказаній декларації складає
705,00 грн. (а.с. 13-14).
Зазначені дії відповідача
узгоджуються з вимогами розділу ХІІІ
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755 - VI (далі - ПК України). Між тим,
відповідачем щомісячні платежі зі
сплати земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності не
сплачувались внаслідок чого у
підприємства виникла сума податкового
боргу за період з листопада по грудень
2013 року в розмірі 1410,00 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку платника податку, зворотній
бік якої приєднаний до матеріалів
справи (а.с. 9, 10, 11).
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, повноваження і
обов'язки посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства,
врегульовані нормами Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.
Розділ ХІІІ Податкового кодексу
України регулює правовідносини щодо
плати за землю та орендної плати за
землі державної або комунальної
Відповідно п. 285.1. ст. 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу
України визначено, що платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і до 1 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового
кодексу України податкові
зобов'язання щодо сплати за землю,
визначених у податковій декларації
на поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за поточний рік, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
наступають за останнім календарним
днем податкового (звітнього) місяця.
Згідно зі ст. 288 ПК України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки, . Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки. Об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем. Податковий період, порядок
обчислення орендної плати, строк
сплати та порядок її зарахування до
бюджетів застосовується відповідно
до вимог ст. 285-287 цього розділу.
В ході розгляду справи було
встановлено, що відповідачем у
встановлені ст. 287 ПК України строки
самостійно нараховані суми податкових
зобов'язань з орендної плати за
земельні ділянки державної та/або
комунальної власності за
вересень-грудень 2012 року не сплачені,
що призвело до виникнення податкового
П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України
визначає, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п.54.2 ст. 54 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
щодо суми податкових зобов'язань з
податку, що підлягає утриманню та
сплаті (перерахуванню) до
бюджету в разі нарахування/виплати
доходу на користь платника податку -
фізичної особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковим боргом визнається сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
На виконання вказаної вимоги закону на
адресу Приватного підприємства «ПЕГАС
І К» направлена податкова вимога форми
грн., яка вручена уповноваженій особі
відповідача 02.10.13 року (а.с. 18, 19).
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
Відповідно до п.87.1 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у
тому числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема
корпоративних прав, отримані як
позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
В разі невиконання податкової вимоги
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу, зокрема шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків. Стягнення
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання органам
державної податкової служби, у розмірі
суми податкового боргу або його
частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового
В силу пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95
Податкового кодексу України).
Судом встановлено, що податковий борг
не погашений, що підтверджується
обліковою карткою платника податків,
зворотній бік якої приєднаний до
матеріалів справи. (а.с. 10, 11).
Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача з приводу того, що він не
являється платником податку в
розумінні п.269.1 ст. 269 ПК України,
оскільки в ході розгляду справи
представником відповідача факт подачі
податкової декларації з орендної плати
за землю (земельний податок/або
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності) за
2013 рік не заперечувався, тобто в
розумінні п.54.1 ст. 54 ПК України
податкове зобов'язання вказане в
податковій декларації є узгодженим та
Суд також не приймає до уваги
заперечення відповідача щодо
наявності на особовому рахунку
грн., яку ОДПІ повинна була зарахувати
у якості щомісячної платежів по
оскільки з картки особового рахунку
приєднаної до матеріалів справи
наявність такої переплати відсутня, а
відповідачем достовірні докази щодо
наявності переплати станом на 30.12.2013
року (термін сплати податкових
зобов'язань) суду не надані.
заборгованість платника податку не
погашена у встановленому законом
порядку, позов підлягає задоволенню у
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Криворізької
центральної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Приватного підприємства «ПЕГАС І К»
про стягнення заборгованості у розмірі
1410,00 грн. - задовольнити.
Стягнути з розрахункових рахунків
Приватного підприємства «ПЕГАС І К»
ГУДКСУ у Дніпропетровській області,
заборгованість з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності за період з
листопада по грудень 2013 року у розмірі
1410,00 грн. (одна тисяча чотириста десять
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Тулянцева