Справа № 822/86/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/86/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
протоколу та припису , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Державної
інспекції сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання
неправомірними дій Державної
інспекції сільського господарства в
Хмельницькій області щодо складення
протоколу про адміністративне
правопорушення №000470 від 01.10.2013 та
Припису №4/771 від 01.10.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на те, що дії відповідача по
проведенню вказаної перевірки,
складанню протоколу та припису
протиправними, через порушення
відповідачем вимог законодавства, яким
регулюється проведення перевірки
суб'єктів господарювання, через
відсутність законних підстав для
проведення перевірки та через
відсутність належних чином оформлених
документів у посадових осіб органу
контролю.

Хмельницьким окружним
адміністративним судом постановою від
29 січня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання дій
Державної інспекції сільського
господарства в Хмельницькій області,
щодо складення протоколу про
адміністративне правопорушення №000470
від 01.10.2013 року та Припису №4/471 від
01.10.2013 року неправомірними -
відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням позивач
оскаржив його в апеляційному порядку.
В своїй апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року та винести нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Відповідач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
позивача. В своїх запереченнях,
відповідач просить залишити без
задоволення апеляційну скаргу
позивача, а рішення суду першої
інстанції - без змін, як таке, що
ухвалене при вірному встановлені та
оцінці обставин справи з дотриманням
норм процесуального та матеріального
права.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження.

При цьому фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, відповідно до
положень частини6 статті 12 та частини 1
статті 41 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що Державною інспекцією сільського
господарства в Хмельницькій області 27
вересня 2013 року проведено позапланову
перевірку виконання вимог земельного
законодавства. За результатами
перевірки складено акт №4/400 від 27
вересня 2013 року, яким встановлено не
виконання вимог припису №4/337 від 09.08.2013
року, порушення не усунуто.

Державним інспектором складено
протокол №000470 від 01.10.2013 року за
порушення статті 125 Земельного кодексу
України, згідно якої право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Державною інспекцією сільського
господарства в Хмельницькій області
складено повторний припис №4/471 від
01.10.2013 року про усунення порушень
земельного законодавства.

Незгода позивача з діями відповідача
по складенню зазначених вище
протоколу і припису слугувала
зверненню з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що дії Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області, щодо складання
протоколу №000470 від 01.10.2013 року та
припису №4/471 від 01.10.2013 року
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів вінницького
апеляційного адміністративного суду
не погоджується з такими висновками
суду першої інстанції з наступних
міркувань.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначені Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V.

Згідно з вимогами пункту 6 статті 7
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадовою особою
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складається акт, в якому
зазначається стан виконання вимог
законодавства суб'єктом
господарювання, а в разі невиконання -
детальний опис виявленого порушення з
посиланням на відповідну вимогу
законодавства.

Пунктами 7, 8 статті 7 зазначеного вище
закону визначено, що на підставі акта,
який складено за результатами
здійснення планового заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, протягом п'яти робочих
днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу. Приписом є
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

За правилами підпункту 6.1. пункту 6
Положення про державну інспекцію
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України 23.12.2011 № 770,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 січня 2012 за № 34/20347,
Держсільгоспінспекція та її посадові
особи в межах своїх повноважень мають
право: складати акти перевірок,
протоколи про адміністративні
правопорушення та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Приймаючи до уваги відповідні норми
законодавства, суд апеляційної
інстанції вважає, що відповідач вправі
був видавати обов'язковий до виконання
припис лише щодо усунення порушень
вимог законодавства, якщо такі були
виявлені під час здійснення
контрольного заходу і за умови, що
відповідні порушення відображені в
акті перевірки з детальним описом
виявлених порушень та з посиланням на
відповідні вимоги законодавства.

Як вбачається з акта перевірки №4/400 від
27 вересня 2013 року у результаті
перевірки встановлено: "гр. ОСОБА_2 не
виконав вимоги припису №4/337 від 09.08.13р.,
самовільно зайнята земельна ділянка не
звільнена, порушення не усунуто. Під
час проведення перевірки гр. ОСОБА_2 був
відсутній".

В протоколі від 01 жовтня 2013 року
зазначено, що внаслідок невиконання
вимог припису №4/337 від 09.08.2013 позивачем
порушено статтю 125 Земельного кодексу
України, за що передбачена
відповідальність згідно статті 188-5
КУпАП. В складеному в цей же день
приписі зазначено про порушення
статті 125 Земельного кодексу України,
оскільки позивач не виконав вимоги
припису №4/337 від 09.08.2013 року, а саме: не
звільнив самовільно зайняту земельну
ділянку по АДРЕСА_2 шляхом зняття
забору з металевої сітки та зобов'язано
позивача в двадцятиденний термін
усунути порушення земельного
законодавства.

Згідно із статтею 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

За відсутності рішення органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування
фізична особа не має права
використовувати земельну ділянку
державної або комунальної форми
власності.

Як встановлено судом з матеріалів
справи 21.05.2008 комісією Пироговецької
сільської ради встановлено, що межовий
знак "стовп кінця огорожі по АДРЕСА_1
між садибами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з часу
ревізії присадибних ділянок в 1991 році
ОСОБА_2 в сторону земельної ділянки
ОСОБА_4 не переставлявся в тому числі
і спірна огорожа".

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 08 грудня 2008
року, залишеним без змін згідно з
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 27 січня 2009
року встановлено, що порушень з
сторони ОСОБА_2 як суміжного
землекористувача в користуванні
земельною ділянкою. не було
встановлено, і земельна ділянка
відповідає розмірам земельної ділянки
зазначеної в Державному акті на
приватну власність.

16 травня 2012 року комісією
Пироговецької сільської ради складено
акт про обмір земельної ділянки
позивача, яким встановлено, що ширина
земельної ділянки ОСОБА_2 відповідає
плану державного акту на право
приватної власності. В результаті
обміру встановлена накладка земельних
ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приблизно на
0,01га.

Згідно з довідкою Пироговецької
сільської ради від 23.12.2013 №229, межі
земельної ділянки позивача
відповідають межам зазначеним у акті
на право приватної власності на землю
ІV-ХМ №014212, межові знаки між земельною
ділянкою позивача та ОСОБА_4 не
змінювались, а накладка вийшла через
виготовлення додаткового державного
акту ОСОБА_4 на право власності на
земельну ділянку.

Таким чином матеріалами справи
спростовуються доводи відповідача
щодо факту самозахоплення земельної
ділянки шляхом встановлення забору з
металевої сітки, оскільки накладка
земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
виникла після доприватизації
земельної ділянки ОСОБА_4

Суд апеляційної інстанції критично
оцінює вимогу припису, якою позивача
зобов'язано усунути порушення вимог
земельного законодавства шляхом
зняття забору з металевої сітки,
оскільки відповідачем не доведено
порушення позивачем вимог статті 125
Земельного кодексу України щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки, натомість такі висновки
відповідача спростовуються
матеріалами справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції
бере до уваги те, що рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 17 березня 2014 року у
цивільній справі №686/17357/13-ц за позовом
ОСОБА_2 до Пироговецької сільської
ради, ПП "Діорит плюс", ОСОБА_4 про
скасування рішення та державного акту
позовні вимоги задоволено, а саме:
визнано незаконним та скасовано
рішення сесії Пироговецької сільської
ради №4 від 26 березня 2011 року "Про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою на
земельні ділянки ОСОБА_4" та рішення
Пироговецької сільської ради №5 від 07
березня 2012 року "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складення документу, що посвідчує
право власності на земельні ділянки
ОСОБА_4". Цим же рішенням визнано
недійсним Державний акт на праві
приватної власності на земельну
ділянку серія ЯК №68814, виданий ОСОБА_4
Пироговецькою сільською радою 06 квітня
2012 року на земельну ділянку площею 0,0281
га, що розташована в с. Пирогівці
Хмельницького району Хмельницької
області.

Частиною третьою статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Крім того, у відповідності до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши в сукупності наявні в справі
докази, суд апеляційної інстанції
вважає, що висновки протоколу про
адміністративне правопорушення №000470
від 01.10.2013 та Припису №4/771 від 01.10.2013.
про порушення ОСОБА_2 статті 125
Земельного кодексу України, не
підтверджені відповідачем належними
та допустимими доказами та суперечать
іншим обставинам, які встановлені тією
ж перевіркою, за результатами якою і
складені протокол та припис від 01.10.2013.
За вказаних обставин, вимоги позивача
про протиправність дій відповідача
щодо складення протоколу про
адміністративне правопорушення №000470
від 01.10.2013 та Припису №4/771 від 01.10.2013 є
обґрунтованими і такими що належать
задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції і дають підстави для
висновку про порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, оскільки постанова суду
першої інстанції прийнята при
невірному застосуванні норм
матеріального права, а також при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, у зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції на
підставі пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
протоколу та припису, - скасувати та
ухвалити нову постанову .

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державної
інспекції сільського господарства в
Хмельницькій області щодо складення
протоколу про адміністративне
правопорушення №000470 від 01.10.2013 та
Припису №4/771 від 01.10.2013.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.