Справа № 813/2650/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
№2а-2650/14/1370П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2014 року Львівський
окружний адміністративний суд в
головуючого - судді Хоми О.П.,
з участю секретаря судового засідання
з участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Бродівського районного управління
юстиції про визнання протиправними дій
та скасування акту опису та арешту
ОСОБА_2 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Бродівського
районного управління юстиції
Львівської області (далі - ВДВС
Бродівського РУЮ) з вимогами визнати
протиправними дії державного
виконавця ВДВС Бродівського РУЮ щодо
складання акту опису і арешту майна від
25.02.2014 року у виконавчому провадженні №
41477872 та скасувати вказаний акт опису і
арешту майна. В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що в порушення
частини 1 статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем не повідомлено позивача про
проведення 25.02.2014 року такої
виконавчої дії як опис та арешт майна
боржника. В порушення вимог пункту 4.2.2
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, спірний акт складено
за відсутності сторін виконавчого
провадження, чим позбавлено можливості
підписати акт чи зробити зауваження
стосовно його складення. Крім цього,
відповідачем не враховано тієї
обставини, що первісний кредитор ПАТ
«Кредитпромбанк» відступив право
вимоги ПАТ «Дельта Банк».
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Просив позов
Представник відповідача, повідомлений
належним чином про дату, час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, а також
заперечення, зміст яких полягає в
наступному. 13.01.2014 року державним
виконавцем Бродівського РУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, яку скеровано сторонам
виконавчого провадження
рекомендованою кореспонденцією. 13.02.2014
року державним виконавцем винесено
постанову про призначення примусового
виконання на 20.02.2014 року, проте у зв'язку
із відрядженням до ГУЮ Львівської
області, 20.02.2014 року винесено постанову
про відкладення проведення виконавчих
дій на 25.02.2014 року. Згідно ст. 31 ЗУ «Про
виконавче провадження» копію
постанови скеровано стороні
виконавчого провадження ОСОБА_2 за вих.
№ 09-33/922 від 20.02.2014 року простою
кореспонденцією. 25.02.2014 року, прибувши
на примусове виконання за місцем
знаходження майна боржника, боржник і
його дружина чинили перешкоди щодо
опису і арешту майна, ображали осіб, які
були присутні під час проведення
виконавчих дій, мотивуючи це тим, що
жодних рішень щодо стягнення боргів на
користь банківських установ у них не
має. В присутності понятих державним
виконавцем 25.02.2014 року складено акт
опису і арешту майна боржника, копію
акту для відома скеровано боржнику -
ОСОБА_2 рекомендованою
кореспонденцією, про що свідчить
повідомлення поштового зв'язку від
20.03.2014 року. Вважає акт законним, а свої
дії щодо складення акту правомірними.
Просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень, дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.
21.01.2014 року державним виконавцем
Бродівського РУЮ за заявою ПАТ
«Кредипромбанк» від 24.12.2013 року
відкрито виконавче провадження № 41477872
з виконання виконавчого напису № ВМС
855524 від 31.03.2009 року, виданого Львівським
міським нотаріальним округом про
звернення стягнення на земельну
ділянку, площею 0,0631 га, для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, споруд,
житловий будинок, загальною площею
105,6кв.м., що складається з чотирьох
кімнат, житловою площею 78,4кв.м., кухні,
двох коридорів, підсобної та надвірних
споруд: сарай-Б, літня кухня -В, гараж -Г,
дворові споруди № 1-3, розташовані на
земельній ділянці» площею 0,0631, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
реєстраційний № 13853875, що належить на
праві власності ОСОБА_2.
Вказаною постановою боржнику
встановлено добровільний термін
виконання виконавчого напису до 28.01.2014
У зв'язку із невиконанням боржником у
добровільному порядку виконавчого
напису, державним виконавцем
Бродівського РУЮ винесено постанову
від 13.02.2014 року про призначення на 12:00
год. 20.02.2014 року примусового виконання
Постанова про призначення примусового
виконання боржником - позивачем по
справі ОСОБА_2 отримана 18.02.20.02.2014 року,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (№80 9).

Однак у вказаній у постанові час та
дату примусове виконання виконавчого
напису не відбулося.

20.03.2014 року ОСОБА_2 одержав лист
Бродівського РУЮ від 26.02.2014 року №09-33/986
з актом опису і арешту майна боржника
від 25.02.2014 року, складеного у
виконавчому провадженні №41477872,
відкритому на підставі виконавчого
напису нотаріуса №ВМС 855524 від 31.03.2009
року.

Як слідує з пояснень відповідача,
примусове виконання виконавчого
напису 20.02.2014 року не відбулося у
зв'язку із відрядженням державного
виконавця Бродівського РУЮ до
Головного управління юстиції у
Львівській області.

Жодних доказів на підтвердження цієї
обставини відповідачем суду не
представлено.

Як пояснив відповідач, 20.02.2014 року
державним виконавцем Бродівського РУЮ
винесено постанову про відкладення
провадження виконавчих дій на 14:00 год.
25.02.2014 року, яка супровідним листом від
цього ж числа була надіслана простою
кореспонденцією ОСОБА_2 на адресу:
АДРЕСА_1.

25.02.2014 року державним виконавцем
Бродівського РУЮ складено акт опису й
арешту майна, який разом із супровідним
листом від 26.02014 року №09-33/986 був
надісланий ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2,
правомірність складення якого є
предметом оскарження у даному спорі.

Як видно із оскарженого акту, у ньому
відсутні підписи стягувача та
боржника. Щодо боржника, то акт містить
відмітку про відмову його від підпису.

Таким чином, оскаржуваний акт опису й
арешту майна від 25.02.2014 року складено за
відсутності позивача, якого
відповідачем належним чином не
повідомлено про проведення виконавчих
дій.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України зобов'язано органи державної
влади та їх посадових осіб діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби визначені
статтею 181 Кодексу адміністративного
України (далі - КАС України).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі їх
невиконання в добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження» (в редакції
Закону України № 2677-VI від 04.11.2010 року,
який набрав чинності з 09.03.2011 року) та
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України (далі -
Закон № 2677-VI).

Відповідно до положень статті 17 Закону
№ 2677-VI примусове виконання рішень
державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом, до
яких належать і виконавчі написи
нотаріусів.

Відповідно до статті 25 Закону № 2677-VI
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно із пункту 1 частини першої
статті 19 Закону № 2677-VI, державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до частини третьої цієї
статті у заяві про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Вимога про накладення арешту на все
належне ОСОБА_2 майно міститься в заяві
ПАТ «Кредитпромбанк» від 24.12.2013 року.

Згідно частини другої статті 57 Закону
№ 2677-VI арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Відповідно до частини п'ятої цієї ж
статті про проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту
державний виконавець складає акт опису
та арешту майна боржника.

Згідно частини першої статті 31 Закону
№ 2677-VI копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5 (далі-Інструкція) визначено
окремі питання організації виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з пункту 4.2.1 Інструкції після
виявлення майна боржника державний
виконавець проводить опис та арешт
цього майна, про що складає акт. В акті
опису та арешту майна боржника повинні
бути вказані: а) назва кожного
внесеного в акт предмета і його
відмінні ознаки (вага, метраж, розмір,
форма, вид, колір, товарний знак, проби,
виробнича марка, дата випуску, ступінь
зносу тощо); б) якщо вилучені предмети
мають ознаки дорогоцінних металів,
каменів органічного та неорганічного
утворення, перлів тощо, то вони
ретельно описуються з визначенням усіх
особливих ознак, відповідним чином
пакуються в конверт, прошиваються,
підписуються державним виконавцем та
іншими учасниками, які були присутніми
під час опису; в) якщо проводилось
опечатування предмета, зазначається,
які предмети, приміщення, сховища були
опечатані, кількість накладених
печаток та спосіб опечатування; г)
прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач); ґ) відмітка про роз'яснення
зберігачеві майна обов'язків із
збереження майна, попередження про
кримінальну та іншу відповідальність,
встановлену законодавством, за його
розтрату, відчуження, приховування,
підміну, пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт; д) якщо державний
виконавець установив зберігачеві
обмеження права користуватися майном,
зазначаються вид, обсяги і строки
обмеження; е) зауваження або заяви
стягувача, боржника, осіб, що були
присутні при описі.

У відповідності до пункту 4.2.2
Інструкції акт опису та арешту майна
підписується державним виконавцем,
понятими, зберігачем майна, боржником
та стягувачем, їх представниками, а
також може бути підписаний іншими
особами, які були присутні при
проведенні опису майна. У разі відмови
від підпису сторін чи інших осіб, що
були присутні при виконанні, про це
робиться відмітка в акті.

Системний аналіз положень Закону №
2677-VI та Інструкції свідчить, що про
проведення будь-якої виконавчої дії
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження. А
проведення такої виконавчої дії як
опис та арешт майна боржника, наслідком
якої є складання акту опису і арешту
майна, повинен відбуватися у
присутності стягувача та боржника, які
своїми особистими підписами
засвідчують складання такого акту.

Жоден з представлених сторонами
примірників спірного акту опису і
арешту майна не містить підписів ні
стягувача, ні боржника, що свідчить про
відсутність сторін виконавчого
провадження при проведенні такої
виконавчої дії як арешт майна боржника.

Відсутність сторін виконавчого
провадження позивач обґрунтовує тим,
що відповідач не повідомив про
проведення цієї виконавчої дії 25.02.2014
року та заперечує існування постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій від 20.02.2014 року.

На підтвердження своїх доводів
позивачем представлено інформацію про
виконавче провадження №41477872, отриману
10.04.2014 року о 12:38 з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень, яка
дійсно не містить відомостей про
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій від 20.02.2014 року.

Наказом Міністерства юстиції України
від 20.05.2003 р. № 43/5, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 21
травня 2003 р. за № 388/7709, затверджено
Положення про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень (далі -
Положення).

У відповідності до пункту 3.1. Положення
до Єдиного реєстру обов'язково
вносяться відомості про проведення
всіх виконавчих дій.

Унесення відомостей до Єдиного реєстру
здійснюється державним виконавцем
або уповноваженою посадовою особою
органу ДВС.

Згідно пункту 3.3. Положення відомості
про проведення виконавчих дій
вносяться до Єдиного реєстру одночасно
з виготовленням документа, на підставі
якого вчиняється виконавча дія.

Відомості про відкладення провадження
виконавчих дій, як це передбачено
пунктом 3.4. Положення, вносяться до
Єдиного реєстру не пізніше наступного
робочого дня після винесення
відповідної постанови.

Оскільки у наданій позивачем
інформації про виконавче провадження
№41477872, отриманій з Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень станом
на 10.04.2014 року відсутні відомості щодо
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій від 20.02.2014 року, суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
вимоги пунктів 3.1., 3.2.,3.4. Положення.

Судом не здобуто належних та
допустимих доказів про те, що державний
виконавець повідомив боржника про
відкладення провадження виконавчих
дій з 20.05.2014 року на 25.02.2014 року.

Посилання відповідача на те, що простою
кореспонденцією ОСОБА_2 була
направлена відповідна постанова від
20.02.2014 року судом до уваги не беруться,
оскільки з супровідного листа видно, що
така скеровувалася не за адресою місця
проживання боржника (АДРЕСА_2), а за
адресою знаходження майна АДРЕСА_1).

Окрім цього, в матеріалах виконавчого
провадження №41477872, копія якого
представлена відповідачем на вимогу
суду і долучена до матеріалів справи,
відсутні докази того, що державний
виконавець повідомляв про відкладення
провадження виконавчих дій з 20.05.2014
року на 25.02.2014 року стягувача.

Встановлені судом фактичні обставини
справи свідчать, що відповідач
всупереч вимог статті 31 Закону № 2677-VI
та пунктів 3.1., 3.2.,3.4. Положення
відповідач не повідомив сторони
виконавчого провадження про
відкладення провадження виконавчих
дій, що зумовило проведення арешту
майна боржника за їх відсутності.

За правилами, встановленими статтею 71
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої
статі 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не представлено доказів
щодо правомірності своїх дій при
складанні спірного акту.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені
) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіривши оскаржувані позивачем дії
державного виконавця щодо складання
акту опису і арешту майна від 25.02.2014
року у виконавчому провадженні № 41477872
та скасування вказаного акту опису і
арешту майна, суд дійшов висновку, що
дії вчинені, а акт складено без
урахування вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та
передбачених статтею 2 КАС України
принципів.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення, відтак дії
державного виконавця щодо складання
акту опису і арешту майна від 25.02.2014
року у виконавчому провадженні № 41477872
слід визнати протиправними, а вказаний
акт скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України підлягають відшкодуванню з
Державного бюджету України понесені
позивачем судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 73 грн 08 к.,
сплаченого за квитанцією № 13240.373.1 від 31
березня 2014 року.

Керуючись ст.ст.7-14,69-71,86,87,94,159,160-163,167,181
Кодексу адміністративного України,
суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Бродівського районного управління
юстиції, які полягали у складанні акту
опису й арешту з майна від 25.02.2014 року у
виконавчому провадженні №41477872,
відкритому на підставі виконавчого
напису нотаріуса №ВМС 855524 від 31.03.2009
року.

Скасувати акт опису й арешту з
майна від 25.02.2014 року, складений
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Бродівського районного управління
юстиції у виконавчому провадженні
№41477872, відкритому на підставі
виконавчого напису нотаріуса №ВМС 855524
від 31.03.2009 року.

Стягнути з Державного бюджету
України в користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови
відповідно до частини другої статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома
О.П.

Повний текст постанови виготовлений 15
квітня 2014 року.