Справа № 2а-8056/10/1870
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р. 11:45
Справа № 2а-8056/10/1870

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання
- Сахно М.В.,

прокурора - Кулинич Л.С.,

представника відповідача - Базіля Р.В.,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
прокурора міста Суми до Сумської
міської ради, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
незаконними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2010 року прокурор міста Суми
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Сумської
міської ради, в якому просить визнати
незаконними та скасувати рішення
Сумської міської ради:

- від 01.10.2008 № 1842-MP «Про надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_4»;

- від 01.10.2008 № 1843-MP «Про надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_6»;

- від 01.10.2008 № 1844-МР «Пpo надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_3»;

- від 01.10.2008 № 1847-МР «Про надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_5»;

- від 23.06.2010 № 3986-МР «Про передачу у
власність, оренду земельних ділянок
громадянам» в частині затвердження
пунктів 9-12 додатку № 3 щодо надання у
власність громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 земельних ділянок по
АДРЕСА_1, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4
для будівництва та обслуговування
жилих будинків, господарських
будівель.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року по справі № 2а-8056/10/1870 у
задоволенні позовних вимог прокурора
м. Суми до Сумської міської ради, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання незаконними та
скасування рішень відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року апеляційну скаргу прокурора м.
Суми залишено без задоволення, а
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року по справі № 2а-8056/10/1870 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 січня 2014 року постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 14 грудня 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до Сумського
окружного адміністративного суду.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим,
що відповідно до ст. 39 Земельного
кодексу України, ст.ст. 3, 12 Закону
України «Про планування і забудову
територій» використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил
забудови. Так, генеральним планом
населеного пункту визначаються
допустимі види використання та
забудови територій, а також відповідно
до генеральних планів населених
пунктів міськими радами та їх
виконавчими органами в межах
повноважень, визначених законом,
вирішуються питання щодо вилучення
(викупу), надання у власність чи
користування земельних ділянок.

Згідно зі ст.ст. 10, 26, 23-1, 24, 30-1 Закону
України «Про планування і забудову
територій», у разі відсутності
місцевих правил забудови містобудівні
умови і обмеження забудови земельних
ділянок встановлюються рішенням
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування на
підставі містобудівного
обґрунтування, яке підлягає
обов'язковій державній експертизі,
громадському обговоренню та після їх
проходження затверджується
відповідною радою.

Прокурор наполягає, що проведеною
перевіркою, встановлено, що Сумською
міською радою на даний час не
затверджено місцевих правил забудови
м. Суми. Крім того, земельні ділянки по
АДРЕСА_1 НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4
відповідно до генерального плану м.
Суми знаходяться частково на території
садибної житлової забудови, частково
на території зелених насаджень. Згідно
зі ст.ст. 51, 52 Земельного Кодексу
України, земельні ділянки зелених зон і
зелених насаджень міст належать до
земель рекреаційного призначення, на
яких забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, в тому
числі житлова забудова. Також, по даній
території передбачено будівництво
дороги з вул. Ювілейної на вул.
Римського-Корсакова (через вул.
Карбишева та АДРЕСА_1) і зазначені
земельні ділянки знаходяться в зоні
передбачуваного будівництва.

З урахуванням викладеного прокурор
вважає оскаржувані рішення Cумської
міської ради протиправними.

В судовому засіданні прокурор позов
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, з
підстав, викладених в письмових
запереченнях (а.с. 40-42, 163-165), зазначив, що
оскаржувані рішення Сумської міської
ради прийняті відповідно до вимог
визначених частиною 3 статті 2 КАС
України.

На думку відповідача, твердження
прокурора про незаконність
оскаржуваних рішень з підстав
відсутності погодження та
затвердження в установленому порядку
містобудівного обґрунтування є
безпідставними, оскільки 29.10.2008 було і
затверджено містобудівне
обґрунтування для АДРЕСА_1 та 23.06.2010
рішенням № 3986-МР спірні земельні
ділянки були надані у власність.

Крім того, відповідач вважає посилання
прокурора на відсутність обов'язкової
державної експертизи та громадського
обговорення такими, що не відповідають
ст. 58 Конституції України, а
оскаржувані рішення відповідними до
українського законодавства на момент
їх прийняття.

Представник третьої особи - ОСОБА_5
проти задоволення позову заперечував,
підтримував позицію представника
відповідача.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника відповідача,
представника третьої особи - ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
Сумською міською радою були прийняті
рішення: від 01.10.2008 №1842-MP «Про надання
згоди (дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_4», від 01.10.2008 №1843-MP «Про
надання згоди (дозволу) на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_6», від 01.10.2008
№1844-МР «Пpo надання згоди (дозволу) на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3»,
від 01.10.2008 №1847-МР «Про надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_5» (а.с. 10-11) та рішення
№3986-МР від 23.06.2010 «Про передачу у
власність, оренду земельних ділянок
громадянам» (а.с. 4).

На виконання даних рішень громадянину
ОСОБА_5 надано у власність земельну
ділянку площею 0, 100 га. за адресою
АДРЕСА_1 НОМЕР_2, що підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 412981 (а.с. 21),
громадянину ОСОБА_6 надано у власність
земельну ділянку площею 0, 100 га. за
адресою АДРЕСА_1 НОМЕР_3, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 412979 (а.с.23), громадянці ОСОБА_4
надано у власність земельну ділянку
площею 0, 100 га. за адресою АДРЕСА_1
НОМЕР_4, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 412981 (а.с.
24), громадянину ОСОБА_3 надано у
власність земельну ділянку площею 0, 100
га. за адресою АДРЕСА_1 НОМЕР_1, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 412980 (а.с. 25).

08.09.2010 прокурором м. Суми відповідно до
ст. 21 Закону України «Про прокуратуру»
принесено протест №107/3440 на рішення
Сумської міської ради № 1842-МР, №1843-МР,
№1844-МР, №1847-МР від 01.10.08, №3986-МР від 23.06.10
з вимогою про скасування зазначених
рішень.

За результатами розгляду Сумською
міською радою 29.09.2010 у задоволенні
протесту відмовлено, у зв'язку з чим, на
підставі ч. 4 ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру», позивач звернувся до
суду з вимогою про скасування
вищезазначених рішень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" вирішення питань щодо
регулювання земельних відносин
входить до виключної компетенції
сільських, селищних та міських рад.

Згідно статті 22 Закону України «Про
основи містобудування» право на
забудову (будівництво) виникає щодо
земельних ділянок, визначених для
містобудівних потреб містобудівною
документацією, місцевими правилами
забудови.

Законом України «Про планування і
забудову територій» були встановлені
правові та організаційні основи
планування, забудови та іншого
використання територій і спрямований
на забезпечення сталого розвитку
населених пунктів.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
планування і забудову територій»
містобудівна документація - це
затверджені текстові і графічні
матеріали, якими регулюється
планування, забудова та інше
використання територій; -планування
територій - це процес регулювання
використання територій, який полягає у
створенні та впровадженні
містобудівної документації, ухваленні
та реалізації відповідних рішень.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про планування і забудову територій»
містобудівна документація
затверджується відповідною місцевою
радою з визначенням строку її дії та
переліку раніше прийнятих рішень, що
втрачають чинність, а також тих
рішень, до яких необхідно внести
відповідні зміни.

Статтею 26 цього Закону зазначено, що у
разі відсутності місцевих правил
забудови для будівництва окремого
об'єкта містобудування на території
кварталу існуючої забудови
розробляється містобудівне
обґрунтування розташування об'єкта
містобудування в цьому кварталі.

Вимоги до складу, змісту і порядку
розроблення, погодження, фінансування
та затвердження містобудівного
обґрунтування визначаються спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань архітектури
та містобудування.

Згідно із ДБН Б. 1.1-4-2002 «Склад, зміст,
порядок розроблення, погодження та
затвердження містобудівного
обґрунтування», затверджені наказом
Держбуду України від 31.01.2001 №24, вимоги
цих норм є обов'язкові для місцевих
органів виконавчої влади і органів
місцевого самоврядування, замовників,
інвесторів, проектуваль ників, інших
юридичних і фізичних осіб, які
здійснюють містобудівну діяльність на
території України.

Відповідно змісту ДБН Б. 1.1-4-2002
містобудівне обґрунтування - це вид
містобудівної документації, яка
розроблюється з метою обгрунтування
місця розміщення об'єкту і
розділяється на:

а) містобудівне обґрунтування
розміщення об'єкту містобудування, що
розробляється у разі розміщення
об'єкту в умовах існуючої забудови або
на вільному від неї майданчику за
відсутності затвердженої
містобудівної документації (детальних
планів, проектів забудови або
реконструкції кварталів, мікрорайонів
і місцевих правил забудови);

б) містобудівне обґрунтування внесення
змін в містобудівну документацію.

Згідно із пунктом 1.4. ДБН Б. 1.1-4-2002
містобудівне обґрунтування після його
затвердження в установленому порядку
входить до складу матеріалів
узгодження місця розташування об'єкту
згідно Земельному Кодексу України і є
підставою для ухвалення відповідного
рішення про надання дозволу на
будівництво об'єкту.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.6. ДБН Б.
1.1-4-2002 містобудівне обґрунтування
розміщення об'єкту визначає можливі
варіанти його територіального
розміщення і граничні параметри
об'єкту (параметри окремого житлового
будинку, суспільної установи,
підприємства обслугову вання,
виробничої, інженерно-транспортної
споруди і т.д. на визначеній земельній
ділянці).

Згідно із пунктом 3.1 ДБН Б.1.1-4-2002 СМБД
«Склад, зміст, порядок розроблення,
погодження та затвердження
містобудівного обгрунтування»
містобудівне обгрунтування
розташування об'єкта містобудування на
території кварталу існуючої забудови з
дотриманням функціонального зонування
території, визначеного містобудівною
документацією, затверджується
відповідним спеціально уповноваженим
органом з питань містобудування та
архітектури і використовується для
розроблення
архітектурно-планувального завдання
на будівництво цього об'єкта.
Містобудівне обґрунтування
розташування визначених архітектурних
об'єктів, житлових будинків підвищеної
поверховості, великих за обсягом
споруд, громадсько-торговельних
комплексів та інших об'єктів,
будівництво яких є впливовим щодо
містобудівного розвитку населеного
пункту і має суспільний резонанс, за
висновком місцевого спеціально
уповноваженого органу з питань
містобудування та архітектури
підлягає затвердженню рішенням
відповідної місцевої влади.

Судом встановлено, що на виконання
вказаних правових норм, Сумською
міською радою рішенням від 29 жовтня 2008
року № 1977-МР затверджено містобудівне
обгрунтування земельної ділянки
площею 0,5000 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
59).

Вказане рішення є чинним, у судовому чи
іншому порядку не скасоване.

За таких обставин, твердження
прокурора про відсутність
затвердження в установленому порядку
містобудівного обґрунтування щодо
зазначеної земельної ділянки є
необгрунтованим.

Крім того, суд не погоджується із
твердженням позивача щодо
протиправності оскаржуваних рішень з
огляду на відсутність обов'язкової
державної експертизи та громадського
обговорення для містобудівного
обґрунтування по АДРЕСА_1 з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 30-2 розділу VI-1 Закону
України «Про планування і забудову
територій» громадському обговоренню
підлягають розроблені та погоджені в
установленому законодавством порядку
проекти місцевих правил забудови та
проекти містобудівної документації,
які пройшли в установленому
законодавством порядку державну
експертизу, а саме: схем планування
територій
адміністративно-територіальних
одиниць, їх окремих частин; генеральних
планів населених пунктів; детальних
планів територій; проектів забудови
територій; містобудівного
обґрунтування розміщення об'єктів
містобудування.

Зі схеми генерального плану М 1:500 м.
Суми (а.с. 59) та аркушу погодження до
містобудівного обґрунтування (а.с. 46)
встановлено, що містобудівне
обґрунтування було погоджено в
травні-червні 2008 року.

Розділ VI-1 Закону України «Про
планування і забудову територій» був
доповнений до цього Закону 16 вересня 2008
року Законом України № 509-VI.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 522 затверджено
Порядок проведення державної
експертизи містобудівної
документації.

Відповідно до п. 2 зазначеної Постанови
експертизі підлягають усі види
містобудівної документації
(Генеральна схема планування території
України, схеми планування територій,
генеральні плани населених пунктів,
детальні плани територій, проекти
забудови територій, містобудівні
обґрунтування) незалежно від замовника
та джерел фінансування.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Оскільки положення про громадське
обговорення та порядок проведення
державної експертизи містобудівної
документації набрали чинності вже
після, відповідно, погодження та
прийняття містобудівного
обґрунтування для садибної житлової
забудови, містобудівне обґрунтування
громадському обговоренню та
проведенню експертизи не підлягало.

Відповідно до статті 39 Земельного
кодексу України, статей 3, 12 Закону
України "Про планування і забудову
територій" від 20 квітня 2000 року N 1699-III
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування з
питань забудови та іншого використання
територій, надання земельних ділянок
для містобудівних потреб приймаються в
межах, визначених законом відповідно
до містобудівної документації. Так,
генеральним планом населеного пункту
визначаються межі функціональних зон,
пріоритетні та допустимі види
використання та забудови територій, а
також відповідно до генеральних планів
населених пунктів міськими радами та
їх виконавчими органами в межах
повноважень, визначених законом,
вирішуються питання щодо вилучення
(викупу), надання у власність чи
користування земельних ділянок.

Судом встановлено, що у місті Суми до 26
січня 2011 року були відсутні місцеві
правила забудови.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про
планування і забудову територій»
передбачено, що у разі відсутності
місцевих правил забудови містобудівні
умови і обмеження забудови земельних
ділянок встановлюються рішенням
відповідного органу місцевого
самоврядування на підставі
містобудівного обґрунтування.

Порядок розроблення містобудівного
обґрунтування для спірних земельних
ділянок визначався ДБН Б. 1.1-4-2002.

Статтею 1 Закону України «Про
планування і забудову територій»
надано визначення генерального плану
населеного пункту - це містобудівна
документація, яка визначає принципове
вирішення розвитку, планування,
забудови та іншого використання
території населеного пункту.

Відповідно до пункту 1.4. ДБН Б. 1.1-4-2002
містобудівне обґрунтування внесення
змін в містобудівну документацію після
його затвердження у встановленому
порядку є невід'ємною частиною , що
відповідає містобудівній документації
(Генеральний план міста згідно ст. 1
Закону України «Про планування і
забудову територій»).

Як встановлено судом, комплексне
містобудівне обґрунтування для
садибної житлової забудови по АДРЕСА_1
розроблено, погоджено і затверджено
рішенням Сумської міської ради від 29
жовтня 2008 року № 1977-МР у відповідності
до земельного законодавства на час
прийняття оскаржуваних прокурором
рішень.

Оскільки жодним нормативно-правовим
актом не визначені строки для органу
місцевого самоврядування щодо
внесення змін до генерального плану
міста на підставі розроблених
містобудівних обґрунтувань, то
Сумською міською радою прийнято
рішення від 19 грудня 2012 року № 1943-МР,
яким затверджено містобудівну
документацію та внесені та затверджені
зміни до Генерального плану міста Суми.

Як вбачається з викопіювання з
генерального плану міста Суми із
змінами відповідно до рішення Сумської
міської ради від 19 грудня 2012 року №
1943-МР (а.с. 169) прийнята нова
містобудівна документація -
генеральний план - в якому цільове
використання земельних ділянок по
АДРЕСА_1 визначене з урахуванням
рішення Сумської міської ради від 29
жовтня 2008 року № 1977-МР.

Згідно викопіювань з генерального
плану міста Суми із змінами відповідно
до рішення Сумської міської ради від 19
грудня 2012 року № 1943-МР та з плану
зонування території міста Суми
відповідно до рішення Сумської міської
ради від 06.03.2013 № 2180-МР земельні
ділянки по АДРЕСА_1 знаходяться в межах
садибної житлової забудови та за
межами рекреаційної зони озелененх
територій загального користування і
проектної дороги.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
рішення Сумської міської ради: від
01.10.2008 № 1842-MP «Про надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_4», від 01.10.2008 № 1843-MP «Про
надання згоди (дозволу) на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_6», від 01.10.2008 №
1844-МР «Пpo надання згоди (дозволу) на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3»,
від 01.10.2008 № 1847-МР «Про надання згоди
(дозволу) на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_5», від 23.06.2010 № 3986-МР «Про
передачу у власність, оренду земельних
ділянок громадянам» в частині
затвердження пунктів 9-12 додатку № 3
щодо надання у власність громадянам
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5
земельних ділянок по АДРЕСА_1, НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 для будівництва
та обслуговування жилих будинків,
господарських будівель, прийняті в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України, а тому підстави для
їх скасування і визнання незаконними
відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову прокурора міста Суми до
Сумської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання незаконними та скасування
рішень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складено
та підписано 03.04.2014.