Справа № 809/828/14
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 809/828/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
Матуляк Я.П., розглянувши у порядку
скороченого провадження в приміщенні
суду адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Косівському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до Малого
підприємства «Евріка» про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2014 року Державна податкова
інспекція у Косівському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулася з адміністративним
позовом до малого підприємства
«Евріка» про стягнення заборгованості
в сумі 18703,80 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08
квітня 2011 року проведеною перевіркою
господарської одиниці, що належить
відповідачу було виявлено факт
порушення вимог чинного законодавства
України, а саме: в частині
незабезпечення відповідності сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті РРО, друку фіскальних
звітних чеків кожного дня по
закінченні робочої зміни не пізніше 24
годин після початку роботи.

Про дане порушення складено акт №
261/23/-102/13644360 від 08.04.2011 року. За
результатами вищевказаного акта, ДПІ у
Косівському районі було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
22.04.2011 року № про застосування
фінансових санкцій, на суму 36379 гривень.

Судом 26.03.2014 року відповідно до пункту 4
частини 1 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом винесена ухвала про відкриття
скороченого провадження по даній
адміністративній справі, в якій
містяться відомості про порядок і
строк подання заперечення проти позову
та наслідки неподання такого
заперечення, копія якої, згідно частини
4 статті 33 Кодексу адміністративного
судочинства України, направлена
відповідачу за адресою його
місцезнаходження (індекс 78665, вул.
Зелена,27, смт. Кути, Косівський район,
Івано-Франківська область), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців та яку відповідачем
отримано 27.03.2014 року. У встановлений
частиною 3 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
строк правом на подання заперечення
проти позову відповідач не
скористався.

Відповідно пункту 3 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів - у разі якщо
протягом семи днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, до суду не надійшло
заперечення відповідача та за умови, що
справа не розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано
заперечення відповідача проти
заявленого позову та те, що справа не
розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача,
поданий Державною податковою
інспекцією у Косівському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області позов до
Малого підприємства «Евріка»
стягнення заборгованості в сумі 18703,80
гривень підлягає розгляду в строк
визначений пунктом 3 частиною 5 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження,
відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглянувши матеріали
адміністративної справи, оцінивши
повідомлені сторонами обставини,
прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, є юридичною особою,
взятий на податковий облік в державній
податковій інспекції у Косівському
районі та є платником податків та
зборів.

22.04.2011 року до відповідача, на підставі
рішення № застосовано штрафні
санкції за порушення законодавства про
застосування РРО в сумі 36379,80,грн (а.с.18).

За результатами розгляду поданої МП
«Евріка» скарги на податкове
повідомлення-рішення № від 22.04.2011
року Державною податковою
адміністрацією в Івано-Франківській
області скасовано вказане рішення в
частині застосованої штрафної санкції
у розмірі 17676,00 грн., у іншій частині -
18703,80грн., вказане рішення залишено без
змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з вищевказаним
рішенням, відповідач оскаржив його в
судовому порядку до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду, який
постановою від 07.09.2011 року відмовив МП
«Евріка» в задоволенні позову. Вказане
судове рішення було оскаржено МП
«Евріка» в апеляційному порядку.

За результатами розгляду апеляційної
скарги МП «Евріка», ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013 року,
апеляційну скаргу малого підприємства
«Евріка» залишено без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.09.2011 року у справі №2а-2246/11/0970 - без
змін.

Згідно з частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що предметом розгляду
даної справи є стягнення з МП «Евріка»
податкового боргу в розмірі 18 703,8 грн.,
який виник внаслідок несплати штрафних
санкцій застосованих до відповідача,
та правомірність застосування яких
встановлено судовим рішенням, яке
набрало законної сили, то суд приходить
до висновку, що обставина щодо
встановлення правомірності виникнення
такого податкового боргу доказуванню
не підлягає.

У відповідності до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України, за № 2755-VI
від 02.12.2010 року, при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу, грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили. Таким чином, в
результаті оскарження рішення про
застосування штрафних санкцій від
22.04.2011 року за № та залишенні його
в силі, зобов'язання визначені
вищевказаним рішенням набули статусу
податкового боргу та підлягають
стягненню.

Наявність заборгованості
підтверджується також виписками з
особового рахунку платника податку
(а.с.8-9) та розрахунком заборгованості
станом на 12.02.2014 року (а.с.7).

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із пунктом 87.1. статті 87
Податкового кодексу України джерелами
самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті
Податкового кодексу України
передбачено, що джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з п.95.3. ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 95.4 ст.95 Податкового кодексу
України встановлено, що орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на момент судового розгляду
даної справи відповідач не надав суду
підтвердження сплати податкового
боргу в розмірі 18703,80 грн., вказана сума
боргу підлягає стягненню в судовому
порядку.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає до задоволення.

Згідно вимог частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до частини 1 статті 256 КАС
України, постанови прийняті в порядку
скороченого провадження виконуються
негайно.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст.124 Конституції України, керуючись
ст.ст. 2, ст.183-2, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з з рахунків в обслуговуючих
банках та за рахунок готівки Малого
підприємства «Евріка» ()
в дохід бюджету штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 18 703 (вісімнадцять
тисяч сімсот три) гривень 80 копійок.

Звернути постанову до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 та частини 8 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Відповідно до частини 9 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова,
прийнята у скороченому провадженні,
крім випадків її оскарження в
апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя:
/підпис/ Матуляк
Я.П.