Справа № 805/15289/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/5699/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Васильченко Н.В., Горбатюка С.А.,
Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою комунального
підприємства "Керуюча компанія
Ленінського району м.Донецька" на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі № 805/15289/13-а за позовом
комунального підприємства "Керуюча
компанія Ленінського району м.
Донецька" до Державної інспекції
України з контролю за цінами про
скасування рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
та припису про виконання законних
вимог усунення порушень порядку
формування та встановлення державних
цін, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року комунальне
підприємство "Керуюча компанія
Ленінського району м. Донецька"
звернулося в суд з позовом до Державної
інспекції України з контролю за цінами,
в якому просило скасувати рішення від
16.09.2013 р. №8 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
та припису від 16.09.2013 року №9 про
виконання законних вимог порушень
порядку формування, встановлення та
застосування державних (регульованих)
цін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час перевірки дотримання вимог щодо
формування встановлення та
застосування тарифів на
житлово-комунальні послуги КП "Керуюча
компанія Ленінського району
м.Донецька" відповідач дійшов
неправомірного висновку про порушення
норм чинного законодавства щодо
нездійснення в повному обсязі
перерахунків зменшення витрат
вартості послуг з утримання будинків і
прибудинкових територій окремо по
кожному будинку при не наданні послуг
по прибиранню сходових клітин та
стягнення плати за послуги з утримання
будинків і прибудинкової території за
тарифами, які не відповідають
затвердженим тарифам, оскільки
повноваження по встановленню тарифів
на комунальні послуги надані органам
місцевого самоврядування та позивач
застосовує тарифи виключно на підставі
рішень Донецької міської ради та
листів Управління житлового
господарства.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року позовні вимоги задоволені
частково. Рішення Державної інспекції
України з контролю за цінами від 16.09.2013
року №8 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
до комунального підприємства "Керуюча
компанія Ленінського району міста
Донецька" скасоване. Пункт 2 припису
Державної інспекції України з контролю
за цінами від 16.09.2013 року №9 про
виконання комунальним підприємством
"Керуюча компанія Ленінського району
міста Донецька" вимог щодо усунення
порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін щодо
проведення перерахунків із
споживачами, яким необґрунтовано
застосовані тарифи з утримання
будинків та прибудинкових територій,
та не відповідають затвердженим,
відповідно до Переліку будинків по
видам житла, на необґрунтовано
нараховану суму розмірі 247988 грн. 42 коп.
з урахуванням щомісячного відсотку
оплати населенням скасований. В
задоволенні іншої частини
адміністративного позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року скасоване рішення суду першої
інстанції та відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі
рішенням суду апеляційної інстанції
комунальне підприємство "Керуюча
компанія Ленінського району м.
Донецька" звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та змінити рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
матеріали касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що комунальне
підприємство "Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька"
перебуває на обліку в Єдиному
державному реєстрі підприємств та
організацій України (),
зареєстроване за юридичною адресою: 83016
м. Донецьк вул. Аравійська 4а.

Згідно п. 1.1 Статуту, комунальне
підприємство "Керуюча компанія
Ленінського району м. Донецька"
підпорядковується Управлінню
житлового господарства Донецької
міської ради та відповідно до п. 1.2
Статуту, управління підприємством від
імені міської ради здійснюється
Управлінням житлового господарства
Донецької міської ради.

Державною інспекцією України з
контролю за цінами 09.09.2013 р. проведена
перевірка дотримання вимог щодо
формування встановлення та
застосування тарифів на
житлово-комунальні послуги
комунальним підприємством "Керуюча
компанія Ленінського району міста
Донецька", за результатами якої
складений акт від 09.09.2013 р. № 016.

Під час перевірки встановлені
порушення КП "Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька" п. 2.3
ст. 22 Закону України "Про житлово -
комунальні послуги", а саме: за фактично
не надані послуги з прибирання
сходових клітин підприємством
самостійно здійснені перерахунки за 6
місяців 2013 року на загальну суму 186298
грн. 63 коп. або по 142592,57 м2 житлової площі
будинків, так для мешканців будинків,
які займають 530307,59 м2 житлової площі
перерахунки не виконані взагалі,
підприємством надлишково нараховані
споживачам за 6 місяців 2013 року 692846 грн.
87 коп.; стягувалася плата за послуги з
утримання будинків і прибудинкової
території за тарифами, які не
відповідають затвердженим тарифам.

Складені розрахунки сум завищення
доходу.

Державною інспекцією України з
контролю за цінами 16.09.2013 року
винесений припис №9 про виконання
вимог щодо усунення порушень порядку
формування, встановлення та
застосування державних (регульованих)
цін, згідно якого КП "Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька"
зобов'язане у місячний термін: провести
перерахунки із споживачами за фактично
не надані послуги з прибирання
сходових клітин на необґрунтовано
нараховану суму в розмірі 692846 грн.;
провести перерахунки із споживачами,
яким необґрунтовано застосовані
тарифи з утримання будинків та
прибудинкових територій, та не
відповідають затвердженим, відповідно
до Переліку будинків по видах житла, на
необґрунтовано нараховану суму
розмірі 247988 грн. 42 коп. з урахуванням
щомісячного відсотку оплати
населенням.

Правовою підставою прийняття
відповідачем рішення про застосування
економічних санкцій є норма п.7 ч.1 ст.18
Закону України "Про ціни та
ціноутворення" від 21.06.2012 р. № 5007-УII,
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Державною інспекцією України з
контролю за цінами 16.09.2013 р. винесене
рішення №8 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
згідно якого: у КП "Керуюча компанія
Леніннського району м. Донецька" в
доход державного бюджету вилучений
штраф в сумі 247988 грн. 42 коп.; КП "Керуюча
компанія Леніннського району м.
Донецька" зобов'язана повернути
споживачам суму необґрунтовано
одержаної виручки в розмірі 247988 грн. 42
коп..

Правовою підставою прийняття
відповідачем рішення про застосування
економічних санкцій є норма п.6 ч.1 ст.18
та ст.20 Закону України "Про ціни та
ціноутворення" від 21.06.2012 р. № 5007-УII,
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що рішенням Донецької
міської ради від 10.11.2006 року №6/27
затверджені тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території.

Донецька міська рада 25.02.2011 р. прийняла
рішення "Про коригування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкової території житлового
фонду територіальної громади
м.Донецька". Управління житлового
господарства Донецької міської ради
листом від 11.11.2009 р. № 05/1-1185 повідомило
КП "Керуюча компанія Ленінського
району", що рішенням міської ради від
10.11.2006 р. № 6/27 затверджені тарифи з
утримання будинків та прибудинкових
територій за групами в залежності від
їх благоустрою, у випадку
невідповідності діючого тарифу
коректування тарифу здійснюється на
підставі акту про фактичний
благоустрій житлового будинку. Позивач
при нарахуванні плати за послуги
користувався роз'ясненнями, що
викладені у листі Управління житлового
господарства від 11.11.2009 року №05/1-1185 та
за наслідками складених актів щодо
благоустрою житлових будинків по яких
позивач самостійно здійснював
нарахування по тарифам відмінним від
встановлених міською радою. Доказів
звернення позивача до Донецької
міської ради для прийняття рішення про
корегування показників тарифів не
надано.

Разом з тим, Тарифи, які застосовуються
при наданні послуг з утримання
будинків і прибудинкових територій
затверджені рішенням Донецької
міської ради від 25.02.2011 № 4/16 "Про
коригування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території житлового
фонду територіальної громади
м.Донецька". Даним рішенням застосовані
коефіцієнти зміни витрат пов'язаних з
наданням послуг при коригуванні
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій житлового фонду
територіальної громади м.Донецька,
затверджених рішенням міської ради від
10.11.2006 № 6/27 "Про затвердження тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкової території".

Діючі тарифи затверджені по типах
будинків, з урахуванням коригуючих
коефіцієнтів по складових витрат на 1
кв. м (з ПДВ).

Відповідно до додатку № 3 до рішення
Донецької міської ради від 10.11.2006р. № 6/27
перерахунку щомісячно підлягає плата
за послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій при
не наданні послуг за місяць по переліку
витрат: прибирання сходових клітин;
прибирання прибудинкової території;
обслуговування та ремонт ліфтів;
електроенергія ліфтів. Вибірковою
перевіркою фактів, нарахування плати
за послуги з утримання будинків та
прибудинкової території встановлено,
що для мешканців (споживачів послуг з
утримання будинків та прибудинкової
території) будинку № 51, розташованого
по вулиці Куйбишева, відповідач
нараховував плату за утримання
будинків та прибудинкової території за
тарифами різних груп будинків (гр.ІІ "б"
і гр. III) по 1,51 грн. та 1,92 грн. за кв.м.
загальної площі квартир.

Згідно додатку 5 рішення Донецької
міськради від 10.11.06р. № 6/27 (із змінами)
будинок по вул. Куйбишева № 51
відноситься до будинків частково
упорядкованого житла (б). Відповідно з
цим, до мешканців даного будинку, при
розрахунку плати за утримання будинків
та прибудинкової території повинен
застосовуватися єдиний тариф у розмірі
1,51 грн. на 1 м2 загальної площі квартири.

Вибірковою перевіркою була
встановлена наявність подібних фактів
стосовно ще ряду будинків, а саме: вул.
Ізюмівська 9, 11; вул. Кірова 49; вул.
Луначарського 7, 9; вул. Спортивна 9;
вул. Франко 13, 15, 21; вул. Тушинська 16, 20.

При здійсненні розрахунків з деякими
мешканцями зазначених житлових
будинків за послуги з утримання
будинків відповідач порушив вимоги
рішення Донецької міської ради від
25.02.2011 № 4/16 "Про коригування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкової території житлового
фонду територіальної громади м.
Донецька" та рішення Донецької міської
ради від 10.11.2006 № 6/27 "Про затвердження
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території", у наслідок чого
необґрунтовано застосовувалися тарифи
1,92 грн./м2 замість 1,51 грн./м2; 1,51 грн./м2
замість 1,28 грн./м2; 1,28 грн./м2 замість 0,98
грн./м2.

На підставі розрахунку суми завищення
доходу отриманого в результаті
необґрунтованого застосування тарифів
за період з серпня 2012 року по липень 2013
року зайво нарахована сума з
урахуванням перерахунків за фактично
надані послуги склала 6394,77 грн. (додаток
№ 10).

З урахуванням відсотку оплати
необґрунтовано отримано виручку у
розмірі 5575,68 грн.

Також, для мешканців (споживачів послуг
з утримання будинків та прибудинкової
території) будинку №147, розташованого
по вулиці Івана Ткаченка, відповідач
нараховує плату за утримання будинків
та прибудинкової території за тарифом
1,92 грн. на 1м2 загальної площі квартири,
який згідно рішення Донецької
міськради від 10.11.06р. № 6/27 (із змінами)
повинен застосовуватися для будинків з
упорядкованим житлом.

Згідно додатку 5 до вищезазначеного
рішення Донецької міської ради будинок
по вул. Івана Ткаченка № 147 відноситься
до будинків частково упорядкованого
житла (б). Відповідно з цим, до мешканців
даного будинку, при розрахунку плати за
утримання будинків та прибудинкової
території повинен застосовуватися
тариф у розмірі 1,51 грн. на 1 м2 загальної
площі квартири.

Вибірковою перевіркою була
встановлена наявність подібних фактів
стосовно ще ряду будинків, а саме: вул.
Батумська 5, 9, 19, 47; вул. Івана Ткаченка
102, 131, 133, 135, 137, 143, 146, 147, 148, 152, 157, 160, 163, 167,
173, 175; вул. Іонова 6, 8, ; вул. Кірова 5, 9, 11,
13, 15, 21, 23, 25, 27, 29, 41, 51, 53, 55,; вул. Клінічна 7;
вул. Куйбишева 1а, 2, 3, 4, 7, 9, 22, 24, 26, 41, 43, 45,
49, 53, 55; вул. Купріна 19, 21; вул.
Луначарського 11; вул. Оборонна 1, 2, 3, 4, 5,
5а, 16, 23; вул. Рослого 73, 80, 82; вул.
Спортивна 2, 4, 6, 8, 14; вул. Тушинська 1, 13;
вул. Франка 7, 9, 29, 31,44.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
тарифи на послуги з утримання будинків
і прибудинкових територій можуть
змінюватися самостійно комунальним
підприємством "Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька".

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції виходив з того, що тарифи на
послуги з утримання будинків і
прибудинкових територій можуть
змінюватися виключно органом, який
встановив зазначені тарифи, тобто
Донецькою міською радою.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно ч.1 ст.16 Закону України "Про
ціни та ціноутворення" органами
державного контролю (нагляду) та
спостереження у сфері ціноутворення є
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з контролю
за цінами.

Згідно ст.18 Закону України "Про ціни та
ціноутворення" уповноважені органи
мають право: проводити у суб'єктів
господарювання в установленому
порядку планові та позапланові
перевірки: достовірності зазначеної у
документах інформації про формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін;
бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, декларацій, показників
реєстраторів розрахункових операцій
та інших документів незалежно від
способу подання інформації, пов'язаних
з формуванням, встановленням та
застосуванням державних регульованих
цін;

наявності виписки або витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, а також
документів, що посвідчують особу, в
посадових осіб; приймати рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін; надавати
органам виконавчої влади та органам
місцевого самоврядування, суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про усунення
порушень вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін.

Пунктом 4 Положення про Державну
інспекцію України з контролю за цінами,
затвердженого Указом Президента
України від 17.04.2013 року №220/2013,
визначені завдання Держцінінспекції
України, зокрема:

9-1) здійснює державний контроль (нагляд)
за дотриманням центральними та
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування,
суб'єктами господарювання вимог щодо
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін;

9-2) надає органам виконавчої влади,
органам місцевого самоврядування,
суб'єктам господарювання обов'язкові
до виконання приписи про усунення
порушень вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін;

9-3) приймає рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку, що здійснюючи
перевірку позивача та направляючи йому
припис та приймаючи рішення про
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, відповідач діяв в межах
повноважень, наданих йому чинним
законодавством України.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач застосовує з
порушенням тарифи, які встановлені
органом місцевого самоврядування, з
урахуванням вимог управління
житлового господарства Донецької
міської ради, що викладені у листі від
11.11.2009 р. №05/1-1185.

Підпунктом 2 пункту "а" ст. 28 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" передбачені власні
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад, до
яких належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідної територіальної
громади; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

Відповідно статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування доводяться
до відома населення. На вимогу 2
громадян їм може бути видана
копія відповідних актів органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Згідно частини 3 статті 12 Закону
України "Про ціни і ціноутворення"
зміна рівня державних регульованих цін
здійснюється в порядку і строки, що
визначаються органами, які відповідно
до цього Закону здійснюють державне
регулювання цін.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про ціни і ціноутворення" державне
регулювання цін здійснюється
Кабінетом Міністрів України, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень шляхом установлення
обов'язкових для застосування
суб'єктами господарювання фіксованих
цін, а також розміру доплат, знижок
(знижувальних коефіцієнтів).

Нормативно-правовий акт, що визначає
основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки є Закон України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
р. № 1875-ІV (Закон №1875).

Статтею 2 Закону Закон України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
р. № 1875-ІУ №1875 визначено, що державна
політика у сфері житлово-комунальних
послуг базується на принципах, окрім
іншого, 4) регулювання цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги, перелік
яких визначено цим Законом, з
урахуванням досягнутого рівня
соціально-економічного розвитку,
природних особливостей відповідного
регіону та технічних можливостей.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
року № 1875 до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг
відноситься, у тому числі, встановлення
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги відповідно до Закону.

Статтею 14 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
року № 1875 встановлено, що залежно від
порядку затвердження цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги вони
поділяються на три групи: друга група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які затверджують органи
місцевого самоврядування для надання
на відповідній території.

Ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються центральними
органами виконавчої влади,
національними комісіями, що здійснюють
державне регулювання у відповідних
сферах, та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
року № 1875 державне регулювання
цін/тарифів базується на таких
основних принципах: 1) доступності
житлово-комунальних послуг для всіх
споживачів та рівності правових
гарантій; 2) нормативного регулювання
надання житлово-комунальних послуг
споживачам за цінами/тарифами,
затвердженими в установленому законом
порядку; 3) відповідності рівня
цін/тарифів розміру економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво; 4) відкритості,
доступності та прозорості структури
цін/тарифів для споживачів та
суспільства; 5) відповідності оплати
житлово-комунальних послуг їх
наявності, кількості та якості; 6)
відповідальності
виконавців/виробників за недотримання
вимог стандартів, нормативів, норм,
порядків та правил;

Відповідно до ч.3 ст.31 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги" органи
місцевого самоврядування затверджують
ціни/тарифи на житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Згідно ч.10 статі ст.31 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що у разі зміни протягом
строку дії цін/тарифів обсягу окремих
складових економічно обґрунтованих
витрат з причин, які не залежать від
виконавця/виробника, зокрема,
збільшення або зменшення податків і
зборів, мінімальної заробітної плати,
орендної плати та амортизаційних
відрахувань, підвищення або зниження
цін на паливно-енергетичні та інші
матеріальні ресурси,
виконавці/виробники проводять
коригування встановлених цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги і
подають на затвердження до органу,
уповноваженого здійснювати
встановлення таких цін/тарифів. При
цьому перерахунок цін/тарифів може
проводитися шляхом коригування лише
тих складових структури цін/тарифів, за
якими відбулися цінові зміни в бік
збільшення або зменшення. При
коригуванні додатково враховується
компенсація втрат (або вилучення
необґрунтовано отриманих прибутків)
від застосування не скоригованої на
зміну вартості окремих витрат
ціни/тарифу в період до встановлення
скоригованих цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати
встановлення цін/тарифів, зобов'язаний
прийняти рішення про коригування
тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня
отримання відповідного подання.

Виходячи з наведених законодавчих
норм, повноваження по встановленню
тарифів на комунальні послуги належать
органам місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм доводить, щодо
висновку суду першої інстанції, що
тарифи на послуги з утримання будинків
і прибудинкових територій можуть
змінюватися самостійно комунальним
підприємством "Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька" за
листом Управління житлового
господарства Донецької міської ради не
ґрунтується на нормах законодавства
України, оскільки: тарифи на послуги з
утримання будинків і прибудинкових
територій можуть змінюватися виключно
органом, який встановив зазначені
тарифи, тобто Донецькою міською радою;
листи Управління житлового
господарства Донецької міської ради не
є нормативно-правовими актами, а тому
не можуть суперечити вимогам рішень
Донецької міської ради, і
встановлювати права комунального
підприємства "Керуюча компанія
Ленінського району міста Донецька"
самостійно змінювати групи будинків,
що встановлені рішенням Донецької
міської ради.

Апеляційний суд вірно зазначив про
відсутність можливості у позивача
самостійно визначати, встановлювати
коригувати розмір встановлених
органом місцевого самоврядування
тарифів на комунальні послуги на
підставі листа управління житлового
господарства Донецької міської ради.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав задоволення
позовних вимог.

Відповідно ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанції винесене
законне і обґрунтоване рішення,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу комунального
підприємства "Керуюча компанія
Ленінського району м. Донецька"
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: