Справа № 805/4940/14
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2014 року
Справа № 805/4940/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Крилова М.М.,
ознайомившись з позовною заявою
Товариства з додатковою
відповідальністю «Орендне
підприємство «Шахтоуправління
Благовіщенське» до відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції в
Донецькій області про визнання
протиправними рішень державного
виконавця та їх скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Орендне
підприємство «Шахтоуправління
Благовіщенське» звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до відділу державної виконавчої
служби Шахтарського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій
області.

Розглянувши вказаний позов вважаю, що
він не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому підлягає залишенню без
руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до позовної заяви додається
документ про сплату судового збору,
крім випадків, коли його не належить
сплачувати.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Реалізація окремих рішень, прийнятих
суб'єктом владних повноважень, а також
відповідно їх оскарження, може
призводити до зменшення або до
збільшення майна особи. Отже,
оскарження такого рішення спрямоване
на захист порушеного права у
публічно-правових відносинах з метою
збереження належного особі майна.

З практики Європейського суду з прав
людини вбачається, що вимога про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень, яке впливає на
склад майна позивача, у тому числі
шляхом безпідставного стягнення
податків, зборів, штрафних санкцій
тощо, є майновою. Так, зокрема, у Рішенні
Європейського суду з прав людини від 14
жовтня 2010 року у справі "Щокін проти
України" визначено, що збільшення
податковим органом зобов'язань особи з
податку є втручанням до його майнових
прав.

Наведене узгоджується із правовою
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною у листі від
18.01.2012 року № 165/11/13-12, у відповідності до
якої адміністративними позовами
майнового характеру є вимоги щодо
протиправності рішень про визначення
грошових зобов'язань платників
податків, про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги в
частині скасування рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, безпосереднім наслідком
яких є зміна складу майна позивача, є
майновим.

Виходячи з позову предметом спору є,
зокрема, скасування постанови про
стягнення виконавчого збору від 22.11.2013
року у виконавчому проваджені № 40730847 в
розмірі 1200,00 грн. та постанови про
стягнення витрат від 18.03.2014 року у
виконавчому проваджені № 40730847 в
розмірі 32,52 грн.

Таким чином, звернені до суду вимоги
стосуються майнового характеру,
оскільки спірна вимога відповідача
впливає на структуру майна позивача у
бік його зменшення.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначаються Законом
України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про
судовий збір".

Отже розміри ставок судового збору
встановлено даним Законом.

З урахуванням норм Закону України від
19.09.2013 року № 590-VII "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору" (надалі - Закон
від 19.09.2013 року № 590-VII), стаття 4 Закону
України "Про судовий збір" визначає, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Із п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" вбачається, що за подання
до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлена ставка судового
збору в розмірі 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальних
заробітних плат; за подання
немайнового характеру - 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ч. 3 ст. 4 зазначеного
Закону передбачено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
сума стягується з позивача або
відповідача пропорційно задоволеної
чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем надано до адміністративного
позову квитанцію про сплату судового
збору у розмірі 73,08 грн. Станом на 01.01.2014
року згідно Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
розмір мінімальної заробітної плати
становить 1218 грн. 10 % від ставки, що
становить 2 % розміру позовних вимог,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати
при сумі майнових вимог 1232,52 грн.
становить 182,70 грн.

Таким чином, позивачем не в повному
розмірі сплачено судовий збір за
подання позову майнового характеру
згідно вимогам вказаного Закону.

Крім того, стаття 107 цього ж Кодексу
покладає на суддю обов'язок після
одержання позовної заяви з'ясувати, чи
має представник належні повноваження
(якщо позовну заяву подано
представником). При цьому суддя
відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви чи
відмови у відкритті провадження у
справі.

За результатами ознайомлення із
адміністративним позовом судом
встановлено, воно подано без
додержання вимог, передбачених
частиною 5 статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: одночасно з позовною
заявою подається довіреність чи інший
документ, що підтверджує повноваження
представника.

У відповідності до ст. 58 Кодексу
адміністративного судочинства України
повноваження представників, які беруть
участь в адміністративному процесі на
основі договору, на здійснення
представництва в суді повинні бути
підтверджені в тому числі довіреністю.
Довіреності від імені органу,
підприємства, установи, організації
видаються за підписом керівника або
іншої уповноваженої на те законом,
положенням, статутом особи і
засвідчуються печаткою цього органу,
підприємства, установи, організації.

Дана норма кореспондується із
приписами ст. 246 Цивільного кодексу
України, згідно яким довіреність від
імені юридичної особи видається її
органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи.

Крім цього, повноваження керівника
підприємства, установи чи організації
повинні підтверджуватися статутом,
положенням чи іншим установчим
документом юридичної особи або витягом
з протоколу засідання повноважного
органу юридичної особи, на якому
керівника уповноважено вести справу в
суді.

За приписами ст. 21 Кодексу законів про
працю України (далі за текстом - КЗпП)
трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

У відповідності до ст. 24 КЗпП
додержання письмової форми трудового
договору є обов'язковим в тому числі
при укладенні контракту. Укладення
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника
підприємства, установи, організації чи
уповноваженого ним органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Господарського
кодексу України в разі найму керівника
підприємства з ним укладається договір
(контракт), в якому визначаються строк
найму, права, обов'язки і
відповідальність керівника, умови його
матеріального забезпечення, умови
звільнення його з посади, інші умови
найму за погодженням сторін. При цьому,
положення даної норми не містять
виключень із обов'язку укладати
контракт з керівником з боку власника
або уповноваженого ним органу.

До Донецького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява за підписом директора
ТДВ "ОП "Шахтоуправління
Благовіщенське" Ю.А. Глоби.

Разом з тим, позивачем до матеріалів
справи не додано доказів про
призначення Глоби Ю.А. на посаду
директора ТДВ "ОП "Шахтоуправління
Благовіщенське": протокол, наказ, інший
акт юридичної особи, довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ) тощо.

Отже, за таких обставин повноваження на
підписання позовної заяви не можна
вважати підтвердженими.

Згідно з ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених ст. 106 зазначеного
кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою
відповідальністю «Орендне
підприємство «Шахтоуправління
Благовіщенське» до відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції в
Донецькій області про визнання
протиправними рішень державного
виконавця та їх скасування- залишити
без руху.

Позивачу у строк до 30 квітня 2014 року
усунути недоліки поданого
адміністративного позову шляхом
надання суду доказів сплати судового
збору згідно вимогам Закону України
від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір"
(із змінами і доповненнями згідно з
Законом від 19.09.2013 року № 590-VII "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо сплати судового
збору") та доказів про призначення
Глоби Ю.А. на посаду директора
Товариства з додатковою
відповідальністю "Орендне
підприємство "Шахтоуправління
Благовіщенське": протокол, наказ, інший
акт юридичної особи, довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ).

У разі невиконання вимог цієї ухвали
позовна заява буде вважатися неподаною
і буде повернута заявнику.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили у строк та
у порядку, що визначені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, і може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Крилова М.М.