Справа № 872/10299/13
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2014 рокусправа № 804/5070/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Смолка М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року

у адміністративній справі № 804/5070/13-а за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Орджонікідзе до Управління
Державної виконавчої служби Головного
Управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2013 року відмовлено у задоволені
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Орджонікідзе Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе до Управління Державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції щодо незаконності
дій відповідача по винесенню постанови
про накладення штрафу, та
протиправності постанови ВП № 33414569 від
15.03.2013 року про накладення штрафу за
невиконання рішення суду, та про
зобов'язання відповідача вчинити дії, а
саме скасувати зазначену постанову про
накладення штрафу.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена позивачем з
підстав порушення норм матеріального
права, у зв'язку з чим просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах визначених
ст.195 КАС України, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно зі ч.1 ст.17 Закону, примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частини 1, 2 статті 89 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачають,
що у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області 12.07.2013 року
відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчого листа № 2а-522/10,
виданого 21.06.2012 року
Орджонікідзевським міським судом про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Орджонікідзе
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 пенсію за період з 12.05.2010 року
до часу набрання законної сили
постанови з урахуванням її підвищення
на 30% мінімальної пенсїі за віком
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».
Вказаною постановою боржнику було
роз'яснено, що рішення суду підлягає
негайному виконанню, у зв'язку з чим
строк на його самостійне виконання не
надавався.

27.08.2012 року позивач повідомив державну
виконавчу службу про здійснення
перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі
судового рішення за період з 12.05.2010 року
по 22.07.2011 року на загальну суму 2280,17 грн.,
але виплата пенсії не була здійснена з
підстав відсутності фінансування. За
вказаних обставин, 15.03.2013 року
відповідачем було винесено постанову
про накладення на Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе штрафу в розмірі 680,00 грн.
за невиконання рішення суду, а саме, у
зв'язку з нездійсненням боржником
перерахунку пенсії за повний період,
який визначений безпосередньо
виконавчим документом, крайньою датою
якого є 07.12.2011 року

22.03.2011 року державним виконавцем
відповідно до вимог ст. 89 Закону
України "Про виконавче провадження"
винесено постанову про накладення
штрафу на боржника в розмірі 680 грн. та
встановлений новий строк для виконання
рішення, у який рішення суду виконано
не було.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
підставою для накладення штрафу на
позивача у цій справі стало
невиконання ним судового рішення, та
безпідставності посилань позивача у
цьому випадку на відсутність
фінансування з огляду на судову
практику Європейського суду з прав
людини.

Судова колегія погоджується з
висновками суду, тане вбачає підстав
для скасування судового рішення у цій
справі з підстав наведених позивачем в
апеляційній скарзі, оскільки позивачем
не надано доказів, що підтверджували б
виконання рішення суду станом на
винесення відповідачем постанови про
накладення штрафу навіть в частині
періоду нарахування пенсіонеру ОСОБА_1
пенсії з урахуванням її підвищення на
30% мінімальної пенсїі за віком
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 12.05.2010 року до 07.12.2011 року
(часу набрання законної сили постанови
суду першої інстанції). Будь-яких
обґрунтованих підстав нарахування
ОСОБА_1 пенсії лише за період з 12.05.2010
року по 22.07.2011 року - позивачем суду не
надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення суду першої інстанції у цій
справі було оскаржено пенсійним
органом в апеляційному порядку, та за
результатом його перегляду за
апеляційною скаргою було залишено без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08.12.2011 року.

Оскільки рішення суду першої інстанції
оскаржувалося позивачем в
апеляційному порядку, воно набрало
законної сили саме з моменту
постановлення апеляційним судом
ухвали. Відповідно позивач
зобов'язаний був здійснити
донарахування пенсії ОСОБА_1 до 07.12.2011
року (часу набрання законної сили
постанови суду першої інстанції), що
узгоджується з положеннями ч.3, 4 ст.254
КАСУ, якою передбачено, що у разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що
відповідач при винесенні постанови про
накладення штрафу діяв правомірно та в
межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що суд не врахував поважність
причини невиконання управлінням
рішення суду в повному обсязі за
відсутністю повноважень щодо виплати
недоплачених коштів та відсутності
закладених Державним бюджетом України
коштів для виплати їх пенсіонерам., є
безпідставними.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе - залишити без
задоволення

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський