Справа № 9101/153544/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2012 рокусправа № 2а-2672/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Хімушкіної О.Ю.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Песійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя на
постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 26 травня 2011 року

у адміністративній справі № 2а-2672/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Песійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
протиправність дій та перерахунок
пенсії, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 26 травня 2011 року
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1, визнано протиправними дії
відповідача по справі та зобов'язано
його нарахувати і виплачувати
позивачці пенсію по інвалідності
другої групи починаючи з 07.10.2009 року

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена до апеляційного
суду відповідачем з підстав не повного
з'ясування та встановлення обставин, що
мають значення для справи, а також
невірного застосування норм
матеріального права, у зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні вимог
позивачки.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги, та скасування
постанови суду першої інстанції, з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення вимог позивачки,
виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено, що
до 1998 рок позивачка перебувала на
обліку в УПФУ Комунарського району
м.Запоріжжя та отримувала пенсію по
інвалідності другої групи, виплата
якої була їй припинена з 1998 року у
зв'язку з її виїздом на постійне місце
проживання до Ізраїлю. Відповідно до
ст.51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» позивачці була виплачена
пенсія за шість місяців наперед, після
чого пенсійна справа була закрита

05.12.2010 року позивачкою було подано до
УПФУ в Комунарському районі
м.Запоріжжя заяву до про поновлення
виплати пенсії по інвалідності 2 групи
згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 7 жовтня 2009 року. Листом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя позивачку було
повідомлено, що рішення
Конституційного Суду України від 07.10.2009
року №25-рп/2009 поширюється лише на осіб,
які виїхали на постійне місце
проживання за кордон після 07.10.2009 року,
оскілки позивачка виїхала з України у
1998 році чинність цього рішення на неї
не поширюється.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Рішення
Конституційного Суду України від 7
жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень пункту 2 частини 1 статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" є
безумовною підставою для поновлення
позивачу виплати пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України. Згідно
ст. 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана ВРУ.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. у справі за
конституційним поданням ВСУ щодо
відповідності Конституції України
вищезазначених положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення до п.2
ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування". Положення
Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення,
визначено, звернути увагу ВРУ на
необхідність приведення у
відповідність до Конституції України
положень інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, а також
прийняття закону про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої фізичним або юридичним особам
актами і діями, що визнані
неконституційними.

Отже, з 07.10.2009 р. порядок виплати пенсії
громадянам, які виїхали на постійне
місце проживання за кордон,
регулюється нормами Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" з урахуванням рішення КСУ
щодо неконституційності положень п.2 ч.1
ст. 49, другого речення ст.51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування".

Після прийняття зазначеного рішення
КСУ і на теперішній час інших законів,
які регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладений
відповідний договір, не прийняті.

Враховуючи вищевикладене суд першої
інстанції дійшов до вірних висновків
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі щодо
протиправності відмови відповідача в
поновленні виплати позивачці пенсії по
інвалідності другої групи.

Разом з тим, судова колегія не може
погодитися з рішенням суду першої
інстанції в частині зобов'язання
пенсійного органу нарахувати і
виплачувати позивачці пенсію по
інвалідності другої групи починаючи з
07.10.2009 року, оскільки в цій частині
рішення суду суперечить визначеному
чинним законодавством порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який врегульовано
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України №
22-1 від 25.11.2005 року, та приписам ст.49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою врегульовано
процедуру поновлення виплати пенсії,
виплата якої була припинена за
ріщенням територіального органу
Пенсійного фонду на час проживання
позивачки за кордоном, та поновлення
виплати якої повинно бути здійснено
також за рішенням територіального
органу Пенсійного фонду протягом 10
днів після з'ясування обставин та
наявності умов для відновлення її
виплати.

Тобто, оскільки для відновлення прав
позивачки на отримання пенсії
відповідно до ст.51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", позивачка зобов'язана
була надати відповідні документи,
зокрема, на підтвердження своєї
інвалідності, оскільки у її заяві
йдеться про поновлення виплати пенсії
по інвалідності 2 групи, а згідно ст.49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 цього Закону,
а пенсійний орган повинен був прийняти
відповідне рішення.

Таким чином, проживаючи в Ізраїлі, як
громадянка України, позивачка має такі
ж самі конституційні права, як й інші
громадяни України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання, але у той же
час зобов'язана дотримуватися
визначеного чинним законодавством
порядку оформлення документів для
поновлення виплати пенсії по
інвалідності.

Крім того, виходячи з положень ст. 152
частини 2 Конституції України, якою
визначено, що закони, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність, судова колегія
вважає, що . поновлення призначеної
пенсії позивачки підлягає не з дати
ухвалення рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009 року по справі №
1-32/2009, а з дати звернення до відповідача
з заявою про поновлення раніше
призначеної пенсії, з урахуванням
положень ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на яку посилається ст.49
цього Закону.

Наведене вище надають судовій колегії
можливість для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм процесуального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи в частині
зобов'язання пенсійного органу
нарахувати і виплачувати позивачці
пенсію по інвалідності другої групи
починаючи з 07.10.2009 року, що є підставою
для скасування судового рішення, та
прийняття нового рішення у цій справі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.205,
ст.207 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Песійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя -
задовольнити частково

Постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 26 травня 2011 року -
скасувати

Визнати протиправними дії Управління
Песійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя щодо
відмови ОСОБА_1 в розгляді її заяви від
05.12.2010 року про поновлення пенсії по
інвалідності другої групи, та
зобов'язати Управління Песійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя розглянути по суті подану
ОСОБА_1 05.12.2010 року заяву про поновлення
виплати пенсії по інвалідності другої
групи у відповідности до вимог ст.ст.35,
46, 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

В іншій частині вимог ОСОБА_1 -
відмовити

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов