Справа № 810/1987/13-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1987/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Панова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Цюрупинському районі
Херсонської області Державної
податкової служби про визнання
скасування податкового
повідомлення-рішення і вимоги -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
Державної податкової інспекції у
Цюрупинському районі Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання скасування податкового
повідомлення-рішення і вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем помилково визначені
податкові зобов'язання позивача, з
огляду на те, що позивач нараховував та
сплачував земельний податок в розмірі,
встановленому договором оренди.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалене рішення та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Сторони належним чином повідомлені в
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили. В
зв'язку з неявкою сторін, на підставі ч.1
ст.41 КАС України фіксування судового
процесу технічними засобами не
здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

З матеріалів справи вбачається, що
30.04.2012 року Державною податковою
інспекцією у Цюрупинському районі
Херсонської області прийнято
податкове повідомлення-рішення від
30.04.2012 року № , згідно з яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання зі сплати орендної плати
за землю з фізичних осіб у сумі 16989,25
грн.

17.01.2013 року відповідачем складено
податкову вимогу № 1/23/С/19-0 про сплату
боргу у сумі 11312,67 грн., з них 1,00 грн.
штрафні (фінансові) санкції із
земельного податку з фізичних осіб і
основного платежу зі сплати орендної
плати з фізичних осіб у сумі 11311,66 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
збільшення відповідачем орендної
плати за земельну ділянку є
неправомірним, а тому прийняття
оскаржуваного повідомлення-рішення є
безпідставним.

Колегія суддів апеляційної інстанції в
повній мірі погоджується з висновками
суду першої інстанції та зазначає про
наступне.

Згідно зі статтею 288.1 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (далі - Закон)
істотною умовою договору оренди землі
є, зокрема, орендна плата із
зазначенням її розміру.

Згідно ст. 21 Закону орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які і встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України,
розмір та умови внесення орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності встановлюються
у договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

Статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Отже з аналізу зазначених норм
вбачається, що питання встановлення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності вирішується за згодою сторін
та може зазначатися в договорі оренди
земельної ділянки із закріпленням
розміру орендної плати в такому
договорі оренди.

Поряд з цим, ні Податковий кодекс
України, ні інші нормативно-правові
акти не закріплюють обов'язок орендаря
перераховувати орендну плату
(сплачувати її в більшому розмірі) в
разі законодавчої зміни граничного
розміру цієї плати.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Отже, умови договору (включаючи і умову
щодо розміру орендної плати) є
обов'язковими для виконання сторонами.
Відповідно, підприємство зобов'язане
сплачувати орендну плату за
користування земельною ділянкою, що є
предметом вказаного договору, у
визначеному договором розмірі.

Згідно із частиною 3 статті 653 ЦК
України, у разі зміни договору
зобов'язання змінюється з моменту
досягнення домовленості про зміну
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни.

Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Щодо договорів, укладених до внесення у
законодавство відповідних змін, то
така зміна можлива лише на умовах та з
підстав, передбачених договором, або
якщо законом встановлена відповідна
умова, при настанні якої орендна плата
підлягає перегляду.

Відповідно до статті 654 Цивільного
кодексу України, зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, який змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Згідно із статтею 18 Закону 161-XIV договір
оренди землі набирає чинності після
його державної реєстрації.

Таким чином, обов'язок позивача
сплачувати більший розмір орендної
плати виникає з моменту:

- набрання чинності додатковою угодою
про внесення змін до договору (в разі
досягнення сторонами взаємної згоди
щодо збільшення розміру орендної
плати);

- набрання законної сили рішенням суду
про зміну договору (в разі вирішення
спору щодо зміни розміру орендної
плати в судовому порядку).

Як встановлено судом першої інстанції,
у жовтні 2007 року між позивачем і
Цюрупинською районною державною
адміністрацією укладено Договір
оренди землі від 11.10.2007 року, предметом
якого була оренда земельної ділянки
загальною площею 30,00 га в
адміністративних межах Раденської
сільської ради Цюрупинського району
Херсонської області.

Відповідно до Договору
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки становить 385638,32 грн. (пункт 5
Договору), орендна плата на перші три
роки використання земельної ділянки
вноситься орендарем у розмірі 1 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що у грошовій формі становить
3856,38 грн. на рік, через три роки розмір
орендної плати переглядається (пункт 9
Договору).

У квітні 2011 року між позивачем і
Цюрупинською районною державною
адміністрацією укладено додаткову
угоду до Договору оренди земельної
ділянки від 04.04.2011 року, згідно з якою
внесено зміни до пунктів 5 і 9 Договору,
а саме - нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 483748,58 грн.
з урахуванням коефіцієнту індексації
3,2 (пункт 5 Договору), орендна плата
вноситься у грошовій формі у розмірі 2%
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що становить 9674,97
грн. на рік на період до 07 лютого 2013
(пункт 9 Договору).

У квітні 2012 року позивач звернувся до
Цюрупинської районної державної
адміністрації із заявою про вилучення
з землекористування земельної ділянки
площею 30,00 га і розірвання договору
оренди земельної ділянки від 11.10.2007
року.

15.06.2012 року головою Цюрупинської
районної державної адміністрації
прийнято розпорядження від 15.06.2012 року
№ 378, згідно з яким припинено договір
оренди земельної ділянки від 11.10.2007
року за взаємною згодою сторін.

Зазначений договір є дійсним, рішення
суду про визнання його недійсним
відсутнє, а тому ці договори у
відповідності до ст. 204 ЦК України є
правомірними і у відповідності до ст. 629
ЦК України є обов'язковими для
виконання сторонами.

В даному випадку, розмір орендної плати
встановлений сторонами відповідно до
умов договору, а тому позивачем
правомірно сплачувалася орендна плата
за користування земельною ділянкою.

Крім того, відповідно до листа
Раденської сільської ради
Цюрупинського району Херсонської
області від 05.08.2013 № 2-30/383, в якому
наведено відомості щодо нарахованих і
здійснених позивачем оплат відповідно
до Договору оренди земельної ділянки
від 11.10.2007 року, у позивача відсутня
заборгованість по орендній платі за
земельну ділянку.

А тому, колегія судів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
донарахування позивачеві оспорюваної
суми податкового зобов'язання з
орендної плати із застосуванням
штрафних санкцій здійснено
неправомірно.

Згідно з пунктом 59.1 статі 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Тобто, податкова вимога надсилається
платнику податків у разі не сплати
таким платником податку податкового
зобов'язання.

Оскільки, податковий борг у позивача
відсутній, а тому оскаржувана вимога
також підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

На підставі вищенаведеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, викладених у
зазначеній постанові, у зв'язку з чим
підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 14.04.2014 р.

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.