Справа № 825/1122/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1122/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

представника відповідача
Ковпинець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Новгород-
Сіверському районі про стягнення
витрат на виплату пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області (далі - позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області (далі -
відповідач) про стягнення витрат на
виплату пенсій в період з 01.09.2013 року по
28.02.2014 року у розмірі 1450,80 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачем
було подано до відповідача акти
щомісячної звірки на відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій за
період з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року.
Відповідач не включає в акт щомісячної
звірки витрати за особовими справами
потерпілих, яким виплачено суми пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання таким
пенсіонерам, як ОСОБА_2, ОСОБА_3 Не
прийняття до заліку зазначеної суми
витрат, здійснених позивачем,
унеможливлює відшкодування цих витрат
Пенсійному фонду України Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, надіслав факсимільним
зв'язком заяву, в якій просив справу
розглянути без участі представника
управління, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував в повному обсязі та
пояснив, що відповідач не має правових
підстав для здійснення відшкодування
позивачу заявлених у позові витрат,
оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали
трудове каліцтво за межами України, не
були застраховані в Україні і за них не
сплачувались до фонду страхові внески.
Крім того зазначає, що у відповідача
відсутні особові справи даних осіб.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши подані
сторонами документи і матеріали,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем в
період з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року було
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві громадянам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які отримали каліцтво 02.08.1979
року на території Росії та 20.03.1978 року
на території Казахстану відповідно, що
підтверджується списками осіб, пенсії
яких не прийняті до заліку.

Позивачем подано відповідачу акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

До вказаних актів позивачем були
включені суми, пов'язані з виплатою
основного розміру пенсій в розмірі 1450,80
грн., які не були прийняті до заліку
відповідачем, що підтверджується
актами та таблицями розбіжностей,
наявними в матеріалах справи.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України (стаття 4 Основ).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною 4 статті 26 Основ, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Частиною другою статті 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон) встановлено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
яким виник спір.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3
Прикінцевих положень Закону
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Як вбачається з абзацу 8 пункту 3
Прикінцевих положень Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків є правонаступником
державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених
статтею 21 Закону України "Про охорону
праці", які ліквідуються.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Вказана позиція була висловлена
Верховним Судом України у постанові №
21-116а11 від 06.06.2011 року у справі за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Чигиринському районі
Черкаської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Черкаському
районі Черкаської області про
зобов'язання вчинити дії та стягнення
заборгованості.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області про стягнення
витрат на виплату пенсій в період з
01.09.2013 року по 28.02.2014 року у розмірі 1450,80
грн. підлягають задоволенню повністю.

Згідно статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області про стягнення
витрат на виплату пенсій підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області (вул. К. Маркса, 2,
м. Новгород-Сіверський, Чернігівська
область, ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області (вул. Соборна, 3,
м. Новгород-Сіверський, Чернігівська
область, р/р 1003 в Філії
Чернігівського обласного акціонерного
товариства Ощадбанк м.
Новгород-Сіверський, МФО 353553, ) витрати на виплату пенсій
в розмірі 1450 (одна тисяча чотириста
п'ятдесят) грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць