Справа № 2а-18182/11/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представників
відповідачівБорисюк Л.П., Ключковича
В.Ю, Собківа Я.М. Чайка О.С. Телицької
В.А., Масімової Е.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Київської
міської ради та Головного управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08 червня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_7 до Київської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до Київської міської
ради, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог просив:

визнати правовий акт індивідуальної
дії дозвільного органу Київської
міської ради щодо невчинення дій по
розгляду клопотання від 19.01.2007 № К-8654 у
місячний строк таким, що порушило право
ФОП ОСОБА_7 на отримання дозвільного
документу або письмового повідомлення
про відмову у його видачі у строк,
встановлений законом;

визнати правовий акт індивідуальної
дії дозвільного органу Київської
міської ради від 24.04.2007, яким ФОП ОСОБА_7
відмовлено у наданні дозвільного
документу у зв'язку з тим, що земельна
ділянка відноситься до зелених зон
міста таким, що не відповідає порядку
використання земель рекреаційного
призначення, визначеного статтями 50, 51,
52 Земельного кодексу України;

зобов'язати дозвільний орган Київську
міську раду на підставі матеріалів
справи-клопотання К-8654 від 19.01.2007, яка
сформована за опрацюванням клопотання
ФОП ОСОБА_7 від 19.01.2007 № К-8654 та в
порядку, встановленого Регламентом
Київської міської ради здійснити дії
по підготовці проекту рішення
Київської міської ради про надання ФОП
ОСОБА_7 документу дозвільного
характеру на розроблення документації
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки;

зобов'язати дозвільний орган Київську
міську раду на найближчому пленарному
засіданні ради розглянути проект
рішення Київської міської ради про
надання ФОП ОСОБА_7 дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовної площею 100 кв. м за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва,
експлуатації та обслуговування
існуючого кафе з літнім майданчиком.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
червня 2012 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Київської міської ради щодо
неприйняття рішення за результатами
розгляду клопотання ОСОБА_7 про надання
у користування земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 від 19.01.2007 № К-8654 у
строк, передбачений положеннями
частини 5 статті 123 Земельного кодексу
України.

Зобов'язано Київську міську раду
повторно розглянути клопотання ОСОБА_7
про надання у користування земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 від 19.01.2007 №
К-8654 в порядку та строки, передбачені
положеннями чинного законодавства з
урахуваннями висновків суду.

Зобов'язано Київську міську раду
повідомити ОСОБА_7 про наслідки
розгляду клопотання ОСОБА_7 про надання
у користування земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 від 19.01.2007 № К-8654 в
порядку та строки, передбачені
положеннями чинного законодавства.

Відповідачі, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернулися з
апеляційними скаргами, в яких
зазначають, що оскаржувана постанова
суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
а саме, судом першої інстанції неповно
з'ясовано та не доведено обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе переглянути постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08 червня 2012 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_7,
оскільки останнім апеляційна скарга не
подавалася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників відповідачів, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем на підставі договору
купівлі-продажу від 27.05.2004,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за № 965 придбано у
приватну власність кіоск металевий
площею 10,4 кв.метрів, установлений на
бетонному фундаменті та асфальтований,
який розташований на земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_1 з комунікаціями,
водопостачанням, водовідведенням та
електропостачанням з торговельним
майданчиком.

19 січня 2007 року відповідачем
зареєстровано клопотання позивача за
№ К-8654 про надання у користування
земельної ділянки орієнтовного
розміру 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва, експлуатації та
обслуговування кафе з літнім
майданчиком на умовах оренди строком
на 10 років.

24 квітня 2007 року відповідачем за
наслідками розгляду клопотання
позивача № К-8654 на підставі Регламенту
прийнято рішення у формі повідомлення,
яким відмовлено позивачу в згоді на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки у зв'язку з тим, що
згідно з рішенням Київської міської
ради від 19.07.2005 № 806/3381 дана земельна
ділянка відноситься до зелених зон
міста.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи в частині задоволення
позовних вимог, колегія суддів
виходить з наступного.

Пунктами «а», «в» частини 1 статті 9
Земельного кодексу України
передбачено, що до повноважень
Київської і Севастопольської міських
рад у галузі земельних відносин на їх
території належить: розпорядження
землями територіальної громади міста;
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
відповідно до закону вирішення питань
регулювання земельних відносин.

Статтею 124 Земельного кодексу України
передбачено, що передача в оренду
земельних ділянок, які перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Правовою підставою для укладення
договору оренди і набуття права на
оренду земельної ділянки, що
знаходиться в державній чи комунальній
власності, є рішення власника
(орендодавця) в особі відповідних
органів виконавчої влади чи місцевого
самоврядування.

Особа, що бажає одержати земельну
ділянку в оренду із земель державної чи
комунальної власності, подає у
відповідний орган виконавчої влади чи
орган місцевого самоврядування заяву
(клопотання) у порядку, передбаченому
ст. ст. 118, 123 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 123 Земельного кодексу
України, відповідна районна державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає згоду на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки.

Таким чином, із системного аналізу
вказаних положень земельного
законодавства випливає, що клопотання
про одержання земельної ділянки в
оренду має бути розглянуто в місячний
строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення за наслідками розгляду
клопотання позивача № К-8654 від 19.01.2007
прийнято лише 24.04.2007, тобто з пропуском,
встановленого ст. 123 ЗК України
місячного строку для його розгляду, а
відтак, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про протиправну
бездіяльність Київської міської ради
щодо неприйняття рішення за
результатами розгляду клопотання
позивача від 19.01.2007 № К-8654.

Обговорюючи питання щодо заявлених
позовних вимог про визнання правового
акту індивідуальної дії дозвільного
органу Київської міської ради від
24.04.2007, яким позивачу відмовлено у
наданні дозвільного документу у
зв'язку з тим, що земельна ділянка
відноситься до зелених зон міста таким,
що не відповідає порядку використання
земель рекреаційного призначення,
визначеного статтями 50, 51, 52 Земельного
кодексу України, колегія суддів
виходить з наступного.

Надання земельних ділянок у
користування в м. Києві здійснюється
відповідно до Земельного кодексу
України та рішення Київської міської
ради від 15.07.2004 № 457/1867 «Про
врегулювання процедури передачі в
користування земельних ділянок в м
Києві», яким, зокрема затверджено
Тимчасовий порядок передачі (надання)
земельних ділянок у користування або у
власність у місті Києві.

Так, ч. 9 ст. 8 Регламенту визначено
виключні підстави для відмови на
розроблення документації із
землеустрою, якими можуть бути: а)
обставини, внаслідок яких розміщення
об'єкта містобудування є недоцільним з
екологічних, санітарних,
соціально-економічних, містобудівних,
інших підстав, передбачених
законодавством; б) інші обставини,
безпосередньо передбачені у
нормативно-правових актах.

Згідно ч. 9 ст. 123 ЗК України, рішення про
відмову у наданні земельної ділянки в
користування має містити мотивовані
пояснення з посиланням на відповідні
положення нормативно-правових актів,
затвердженої містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Виходячи з вищевикладеного,
повідомлення заявнику про відмову в
згоді на розроблення проекту
відведення земельної ділянки має
обов'язково містити мотивовані
пояснення такої відмови з посиланням
на відповідні положення
нормативно-правових актів, що стали
підставою для прийняття Київською
міською радою саме такого рішення.

З повідомлення відповідача від 24.04.2007,
прийнятого за наслідками розгляду
клопотання позивача від 19.01.2007,
вбачається, що підставою для відмови в
згоді на розроблення проекту
відведення земельної ділянки стало те,
що земельна ділянка, зазначена
позивачем, відноситься до зелених зон
міста.

При цьому, зазначене рішення
відповідача не містить жодних
мотивованих пояснень та посилань на
нормативно-правові акти, які б
встановлювали заборону розміщення
кафе з літнім майданчиком на
територіях зелених зон міста, або
мотивованого обґрунтування
недоцільності такого розміщення з
екологічних, санітарних,
соціально-економічних, містобудівних,
інших підстав, передбачених
законодавством.

У відповідності до ст. 52 Земельного
кодексу України, на землях
рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.

В судових засіданнях представник
відповідача так само як і в рішенні від
24.04.2007 не зазначив наведені вище
підстави для прийняття відповідачем
рішення від 24.04.2007 про відмову позивачу
в згоді на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Згідно ст. 50 Земельного кодексу
України, до земель рекреаційного
призначення належать землі, які
використовуються для організації
відпочинку населення, туризму та
проведення спортивних заходів.

Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу
України, до земель рекреаційного
призначення належать земельні ділянки
зелених зон і зелених насаджень міст та
інших населених пунктів,
навчально-туристських та екологічних
стежок, маркованих трас, земельні
ділянки, зайняті територіями будинків
відпочинку, пансіонатів, об'єктів
фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Земельний кодекс України не містить
визначення поняття об'єкту
стаціонарної рекреації.

Визначення зони стаціонарної
рекреації містить Положення про Проект
організації території регіонального
ландшафтного парку, охорони,
відтворення та рекреаційного
використання його природних
комплексів та об'єктів, затверджене
Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України 06.07.2005 № 245. Так, відповідно до
п. 1.7 вказаного положення, зона
стаціонарної рекреації - призначена
для розміщення готелів, мотелів,
кемпінгів, інших об'єктів
обслуговування відвідувачів парку.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
кафе з літнім майданчиком може
відноситись до інших об'єктів
стаціонарної рекреації та бути
призначеним для обслуговування
відвідувачів скверу, на території
якого розміщений кіоск, що належить
позивачу (згідно листа Головного
управління земельних ресурсів від
14.05.2012 № 03-334/12403 земельна ділянка на
АДРЕСА_1 (код ділянки 88:093:018) площею 5544,32
кв.м. станом на час розгляду
відповідачем заяви позивача
рахувалась сквером).

Виходячи з вищевикладеного,
відповідачем при прийнятті рішення
(повідомлення) від 24.04.2007 не дотримано
вимог п. 9 ст. 8 Регламенту та ч. 9 ст. 123 ЗК
України, зокрема, у вказаному рішенні
(повідомленні) відсутні мотивовані
пояснення з посиланням на відповідні
положення нормативно-правових актів,
затвердженої містобудівної
документації та документації із
землеустрою, а підстави для відмови на
розроблення документації із
землеустрою визначено не у
відповідності з вимогами п. 9 ст. 8
вказаного Регламенту розгляду питань
набуття та реалізації права
користування землею в м. Києві.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Київської міської
ради та Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08 червня 2012 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08 червня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 18.04.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.