Справа № 2а-0770/785/11
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2012-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/785/11
Рядок статзвітності № 8.1.5
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року
м. Ужгород

Закарпатський окружний
адміністративний суд під головуванням
судді Плеханова З.Б. за участю
секретаря судового засідання
Плеханова З.Б. та сторін, які беруть
участь у справі:

позивача: Державна податкова
інспекція у м. Ужгороді Закарпатської
області , представник - Дацків В.В.

відповідача: Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 ,
представник - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення фінансових
санкцій -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 31 жовтня 2012 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови складено 05 листопада 2012
року.

Державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Закарпатської області
звернулася в Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення фінансових санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді 27 травня 2010 року здійснена
перевірка за дотриманням відповідачем
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій.

В результаті перевірки складено акт №
0140/07/01/23/2 від 27.04.10 року. На
підставі даного акту 07 травня 2010 року
інспекцією прийнято рішення №
про застосування фінансових санкцій у
розмірі 1700.00 грн. та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкції № в сумі 95,00 грн.
Відповідачем вказані суми не
оскаржувалась ні в адміністративному,
ні в судовому порядку. У зв'язку з
несплатою вказаної суми у відповідача
виникла заборгованість в розмірі 1795,00
грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
мотивів викладених у позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що з позовними
вимогами не згідний, оскільки акт №
0140/07/01/23/2 від 27.04.10 року був
підписаний стажером ОСОБА_4, якому
категорично було заборонено приносити
з собою алкогольні напої та їх
реалізовувати. Відповідач наголошує,
що на момент перевірки був відсутній,
ні наказу на перевірку , ні направлення
на перевірку ним не отримано. Акт
підписаний особою, з якою не було
укладено трудового договору, яка
пропрацювала стажером тільки тиждень .
Крім того, пляшку коньяку, з якої
ніби-то був налитий коньяк, вилучено не
було, свідків, які би бачили, що коньяк
був налитий, в акті не зазначено. Також
представник позивача вказав, що
незадовго до перевірки, вже була спроба
осіб, які назвалися працівниками ДПС,
потрапити до закладу, однак
представник позивача їх не допустив,
оскільки вважав незаконним їх прихід і
безпідставним, а тому вважає, що саме
із-за цього знову здійснили перевірку,
щоб знайти якісь порушення.
Відповідачем 08.05.2010 року було
направлено заперечення до ДПІ у м.
Ужгороді, яке позивач не взяв до уваги.
Штрафні санкції не було сплачено, так
як я їх відповідач вважає незаконними.

Заслухавши сторони, встановивши
обставини справи, які були перевірені в
судовому засіданні належними та
допустимими доказами в їх сукупності,
суд приходить до наступного.

Згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим
комітетом Ужгородської міської ради
за адресою : АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2 ( а.с.7).

01 квітня 2010 року ОСОБА_2 Державною
податковою інспекцією в м. Ужгороді
видано Свідоцтво Серія НОМЕР_3 про
сплату єдиного податку виданого
суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_2, термін дії -2010 рік , вид
діяльності : 55.4- Діяльність барів. ( а.с.
85).

Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді 27 квітня 2010 року здійснена
перевірка за дотриманням відповідачем
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій. В результаті
перевірки складено акт № 0140/07/01/23/2
від 27.04.10 року, в якому зафіксовано факт
реалізації двох порцій коньяку "
Закарпатський" по 25 мл. на загальну суму
- 8, 00 грн. Встановлено, що проведена
реалізація алкогольних напоїв -дві
порції коньяку " Закарпатський" без
відповідної ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями. На місті проведення
розрахунків виявлено грошові кошти в
сумі 19, 00 грн.( з врахуванням суми 8, 00
грн. за коньяк), яка не проведена через
РРО ( а.с.8-9).

Перевіркою встановлено: порушення ст. 15
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів", а саме: здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями без
наявності ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями.
Відповідальність за вказане порушення
передбачена статтею 17 вищезазначеного
закону в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до цього 07 травня 2010 року
ДПІ у М.Ужгороді прийнято рішення №
про застосування фінансових
санкцій у розмірі 1700,00 грн. ( а.с.11).

Також, виявлено порушення п.1 ст.З
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а саме:
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

За вказане порушення 07 травня 2010 року,
ДПІ у М.Ужгороді прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкції № в сумі 95,00 грн.( а.с.10).

Вказані рішення були оскаржені
відповідачем, однак ухвалою
Закарпатського окружного адмінсуду
від 18.04.2012 року позовна заява була
залишена без розгляду, з якої
вбачається , що правомірнність або
неправомірність рішень про стягнення
фінансових санкцій встановлена не
була.

Суду надано Договір № 61 від 01 травня 2010
року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
За даним договором відповідач
замовляє, а ОСОБА_6 забезпечує надання
послуг з обслуговування торгового
павільйону ( кафе -бар) № 372 та прилеглої
до нього території, що розташований на
території ТК ТСЦ за адресою: АДРЕСА_2.
Договір укладений на один календарний
рік ( а.с.87-88). Відповідно до договору
оренди № 61/10 від 01 травня 2012 року ВАТ
Ужгородське АТП 12107 в особі директора
Козун В.І. надає ОСОБА_2 у тимчасове,
платне, користування площадку площею 77
м.кв. з твердим покриттям, яка
знаходиться на території ТК СТСЦ, ВАТ
Ужгородське АТП 12107 за адресою: АДРЕСА_2.
За даним договором розмір орендної
плати становить 385, 00 грн. за наступний
місяць в т.ч. ПДВ 64, 16 грн. Орендна плата
вноситься до 25 числа місяця, що передує
наступному ( а.с.89-90).

Отже, право користуватися та
здійснювати господарську діяльність
за вказаною в Акті перевірки у
відповідача була тільки з 01 травня 2012
року, а на час проведення перевірки
даний торговий павільйон не був у
користуванні відповідача ОСОБА_2

09 квітня 2010 року ДПІ у м. Ужгороді
видано Наказ № 191 "Про проведення
перевірок", в якому зазначено, що
відповідно до п.2 ст.11 Закону України
від 04.12.1990 року № 509-ХІІ "Про державну
податкову службу в Україні" наказано
створити із складу працівників
сектору контролю за суб'єктами
господарювання , що здійснюють
розрахунки у готівковій формі та
інших відділів робочу групу для
проведення перевірок щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій в
сфері готівкового та безготівкового
обігу та хронометражу виторгу на
господарських об'єктах.

09 квітня 2010 року начальником ДПІ у м.
Ужгороді затверджений план проведення
перевірок щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг на квітень 2010 року.
В пункті 23 плану зазначено СПД ОСОБА_2,
АДРЕСА_2, як підставу для проведеня
перевірки вказано: інші показники, що
свідчать про можливість заниження
податкових зобов'язань.

Слід зазначити, що в судовому засіданні
представник позивача зазначив іншу
обставину, яку вказав як підставу для
здійснення перевірки . Це-службовий
лист від 26.03.2010 року , про недопуск
працівників відділу аміністрування
податків з фізичних осіб до обстеження
кафе, оренду якого здійснює ФОП-ОСОБА_2.

Однак, із вищевказаних обставин, не
вбачається: у відповідності до яких
нормативних актів здійснювалося якесь
обстеження, а також станом на 26.03.2010
року у відповідача не було права на
оренду або інше право на користування
зазначеним кафе, про що працівники ДПІ
не зазначили. Якщо у працівників
податкового органу були правові
підстави для перевірки вищевказаного
об''єкту, то перевірка повинна була
проводитися у відношенні його
власника або законного користувача.

Крім того, АКТ № 005241 містить
виправлення, про які застережень не
зроблено., що є недопустимим.

У відповідності до п.75.1.2. Податкового
кодексу документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої
є своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому
обліку і пов'язані з нарахуванням і
сплатою податків та зборів, виконанням
вимог іншого законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
органи державної податкової служби, а
також отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Як вбачається з п.77.4 ПК України право
на проведення документальної
планової перевірки платника податків
надається лише у випадку, коли йому не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку або надіслано
рекомендованим листом з
повідомленням про вручення копію
наказу про проведення
документальної планової перевірки та
письмове повідомлення із зазначенням
дати початку проведення такої
перевірки.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що направлення на
перевірку не може надати, оскільки такі
відсутні у податковому органі.
Підтвердження про ознайомлення з
наказом про проведення перевірки
позивача також відсутні.

В п. 81.1. ПК України посадові особи
органу державної податкової служби
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної
перевірки, найменування та реквізити
суб'єкта (об'єкта), перевірка якого
проводиться (прізвище, ім'я, по батькові
фізичної особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку.
Направлення на перевірку у такому
випадку є дійсним за наявності
підпису керівника органу державної
податкової служби або його заступника,
що скріплений печаткою органу
державної податкової служби; копії
наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки. Непред'явлення або
ненадіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, платнику податків (його
посадовим (службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з
порушенням вимог, встановлених цим
пунктом, є підставою для недопущення
посадових (службових) осіб органу
державної податкової служби до
проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки. Відмова
платника податків та/або посадових
(службових) осіб платника податків
(його представників або осіб, які
фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в
абзаці п'ятому цього пункту, не
дозволяється. При пред'явленні
направлення платнику податків
та/або посадовим (службовим) особам
платника податків (його представникам
або особам, які фактично проводять
розрахункові операції) такі особи
розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У відповідності до ст. 69 КАСУ доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Як зазначено у статті 70 КАСУ,
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Як установлено в судовому засіданні, а
представник позивача не заперечив, що
відповідач не отримав ні Наказ, ні
направлення на перевірку. Крім того,
Акт про проведення перевірки підписала
особа, яка не є ні представником
позивача, ні службовою або посадовою
особою, яка працює у позивача на
підставі трудового договору, оскільки
працівник податкового органу, який
проводив перевірку, не отримав
документу про якесь відношення особи
ОСОБА_4 , яка підписала АКТ до ФОП ОСОБА_2
Оскільки трудовий орган проводив
документальну перевірку, то при
виявленні зазначених порушень
необхідним було встановити факт
відсутності трудового договору з
вищевказаним працівником, що зроблено
не було. Крім того, пляшка коньяку, яка є
речовим доказом, не вилучена, свідки
зазначеного порушення не зазначені,
оскільки, якщо навіть допустити , що
коньяк був налитий у дві порції, то
повинні бути покупці зазначеного
коньяку, про яких взагалі нічого не
вказано.

На підставі наведеного, констатація
наявності якихось порушень з боку
відповідача взагалі неможлива за
відсутності належних осіб зазначених
порушень та об'єктивних обставин
самого порушення.

В пункті 21 ПКУ встановлено, що посадові
особи контролюючих органів
зобов'язані: 21.1.1. дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; 21.1.2.
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
функцій; 21.1.3. забезпечувати ефективну
роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень; 21.1.4. не допускати порушень
прав та охоронюваних законом
інтересів громадян, підприємств,
установ, організацій; 21.1.5. коректно
та уважно ставитися до платників
податків, їх представників та інших
учасників відносин, що виникають під
час реалізації норм цього Кодексу та
інших законів, не принижувати їх честі
та гідності; 21.1.6. не допускати
розголошення інформації з обмеженим
доступом, що одержується,
використовується, зберігається під час
реалізації функцій, покладених на
контролюючі органи; 21.1.7. надавати
органам державної влади та органам
місцевого самоврядування на їх
письмовий запит відкриту податкову
інформацію в порядку, встановленому
законом. 21.2. За невиконання або
неналежне виконання своїх обов'язків
посадові особи контролюючих органів
несуть відповідальність згідно із
законом.

Відповідно до положень статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з
частиною 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті
71 цього Кодексу в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
як суб'єкт владних повноважень довів
правомірність своїх дій та прийнятого
рішення.

Оскільки перевірка, на підставі якої
винесені рішення про застосування
фінансових санкцій була проведена з
численними порушеннями законодавчих
норм, проведена у відношенні взагалі
неналежного суб'єкту господарювання,
то стягнення фінансових санкцій є
незаконним.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що в задоволенні
позовних вимог Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області до Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 слід
відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 160-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області до Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 про
стягнення фінансових санкцій в
розмірі 1795 грн. - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови в повному обсязі через
Закарпатський окружний
адміністративний суд з одночасним
надсиланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
Плеханова
З.Б.