Справа № 806/8115/13-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"31" березня 2014 р.
Справа № 806/8115/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"03" лютого 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року, позивач- Товариство з
обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
звернувся до суду з позовом, в якому
просив скасувати податкове
повідомлення - рішення від 03.12.2013 року №
, прийняте Житомирською
об"єднаною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року позов задоволено.Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Житомирської
ОДПІ від 03.12.2013 року № .

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач,
Житомирська ОДПІ оскаржила її в
апеляційному порядку та просить
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Податковий орган вимоги мотивує
тим, що судом 1 інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, висновки суду вважає
необґрунтованими з підстав викладених
в апеляційній скарзі, та порушено норми
матеріального та процесуального права

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

Суд встановив, що з 05.11.2013 року по 11.11.2013
року посадовими особами Житомирської
ОДПІ проведена позапланова невиїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" з питань
фінансово - господарських відносин з
ТОВ "Цун - Дон" за серпень 2013 року. За
результатами перевірки складено акт №
3271/22-05/31133719 від 18 листопада 2013 року.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем вимог:

п. 185. 1 ст. 185, п. 187. 1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" завищено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за серпень 2013 року - 14010
грн., в частині фінансово -
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Цун Дон";

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість за серпень 2013 року - 99332 грн. в
частині фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон";

п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ "Айс Тім" занижено
податок на додану вартість на 85322 грн. в
частині фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Цун Дон" (за
рахунок здійснення продажу
заморожених напівфабрикатів
неплатникам ПДВ)".

У зв'язку з цим, контролюючий орган
вказав, що в результаті встановлених
порушень податкового законодавства в
ході проведеної перевірки
підприємства, згідно акту перевірки
від 18.11.2013 року № 3271/22-05/31133719/0100,
податковий кредит з ПДВ за серпень 2013
року в частині взаємовідносин з
придбання товарів у ТОВ ТД "Цун Дон"
підлягає коригуванню в сторону
зменшення на загальну суму 99332 грн., а
податкові зобов'язання (при подальшому
продажу товарів контрагентам -
покупцям платникам податку) в сторону
зменшення на суму 14010 грн.. Отже,
позивачем занижено податок на додану
вартість (з врахуванням продажу
товарів неплатникам податку на додану
вартість) за серпень 2013 року на
загальну суму 85322 грн.

За наслідками перевірки Житомирською
ОДПІ було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2013 року №
, яким Товариству визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 106653,00 грн. (85322,00
грн. за основним платежем та 21331,00 грн.
за штрафними санкціями).

Підставою для висновку про завищення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з вартості придбаних продуктів
заморозки (по ланцюгу постачання
послуг від ТОВ "Цун - Дон"), на думку
відповідача, слугувало те, що згідно
наданих до перевірки первинних
документів - договорів, видаткових
накладних, декларацій виробника,
платіжних доручень, заявок, податкових
накладних встановлена дефектність
документів (не заповнені всі реквізити)
у ТОВ "Айс Тім".

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім" Цун-Дон" (Компанія) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
(Дистриб'ютор) було укладено
дистриб'юторський договір № 41-01/2012 від
01 січня 2012 року.

01 січня 2012 року та 30 грудня 2012 року до
дистриб'юторського договору
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім"
Цун-Дон" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Айс Тім" укладено
додаткові угоди.

На виконання умов договору та на
підставі оформлених накладних у серпні
2013 року Товариством з обмеженою
відповідальною "Торговий дім "Цун - Дон"
було відвантажено на адресу Товариства
з обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
товари на загальну суму 597685,14 грн., в
тому числі ПДВ - 99614,19 грн.

Також у серпні 2013 року згідно накладних
на повернення було повернуто товар
постачальнику на загальну суму 10456,6
грн. ( в т.ч. ПДВ - 1742,75 грн.), зокрема, сума
на повернення товару отриманого товару
за серпень 2013 року становила 1692,48 грн., в
тому числі ПДВ - 282,08 грн.

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ
"ТД "Цун - Дон" позивачем надано до суду
копію дистриб'юторського договору від
01.01.2012 року та додаткових угод до нього
від 01 січня та 30 грудня 2012 року (т. 1, а.с.
36-42); копії видаткових та податкових
накладних за серпень 2013 року (т. 1, а.с.
47-67); копії накладних на повернення
товару постачальнику (т. 1, а.с. 68,71,76);
копії розрахунків коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної (т. 1, а.с. 69-70, 72-73,
74-75, 77-78).

Усі податкові накладні отримані
позивачем від контрагента внесені ТОВ
"ТД "Цун-Дон" до Єдиного реєстру
податкових накладних, про що свідчить
витяг з Єдиного реєстру податкових
накладних № 105 (т. 1, а.с. 43-46).

Вірно та повно встановивши обставини
справи, суд першої інстанції дав їм
належну оцінку, та правильно
застосував відповідні норми
матеріального права.

Згідно вимог п. 44.1 ст. 44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Правила формування податкового
кредиту визначені статтею 198
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту відповідно до
пункту 198.2. цієї статті вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відтак, вказана норма Податкового
кодексу України пов'язує настання
права на податковий кредит з
призначенням придбаних або
виготовлених матеріальних та
нематеріальних активів (послуг) - для
використання таких у господарській
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України встановлено заборону
віднесення до податкового кредиту сум
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг,
які не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно підпункту 201.1. статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну
з зазначеними в ній обов'язковими
реквізитами згідно переліку,
визначеного цим же підпунктом.

Згідно підпункту 201.10. статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Аналізуючи наведені норми права, суд
дійшов правильного висновку про те, що
в даному випадку єдиними та достатніми
підставами для формування податкового
кредиту є наявність податкової
накладної, що засвідчує факт сплати
отримувачем товару (робіт, послуг) їх
вартості з урахуванням податку на
додану вартість.

Як свідчать матеріали справи сума
податкового кредиту з податку на
додану вартість за серпень 2013 року в
розмірі 99332 грн. підтверджена
відповідними податковими накладними.

Судом не встановлено невідповідності
даних податкових накладних фактичним
обставинам, отже факт здійснення
господарських операцій у
перевіряємому періоді підтверджується
документально.

Представником відповідача той факт, що
податкові накладні, виписані
контрагентом позивача, відповідають
вимогам статті 201 Податкового кодексу
України та наказу Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 року № 1379
"Про затвердження форми Податкової
накладної та Порядку її заповнення",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.11.2011 року за № 1333/20071,
не заперечувався та спростований не
був.

З метою підтвердження чи спростування
права платника на податковий кредит
слід дослідити чи відбувались
господарські операції в дійсності, чи
лише їх сутність була відображена
платником у податковій звітності з
метою отримання права на податковий
кредит (на податкову вигоду).

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, згідно з
вимогами ч.1 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік», є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинний документ, згідно визначення
наведеного в ст.1 зазначеного Закону, це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Судом встановлено, що придбані
позивачем у ТОВ "ТД "Цун -Дон" за серпень
2013 року товари були реалізовані
позивачем іншим суб`єктам
підприємницької діяльності, що
підтверджується зведеною відомістю
реалізації ТОВ "Айс Тім" товару
торгової марки "Цун дон" за серпень 2013
року (т. 1, а.с. 114-198) та копіями
видаткових та податкових накладних
(вибірково), які містяться в матеріалах
справи, що свідчить про реальний рух
активів у процесі здійснення позивачем
господарських операцій.

Матеріалами справи доведено, що
перевезення товару здійснювалося
транспортом постачальника - ТОВ "ТД
Цун-Дон", а не позивача. При цьому
останнім було надано до матеріалів
справи копії товаро - транспортних
накладних за серпень 2013 року (т. 1, а.с.
199-206), в яких міститься інформація про
перевізника, замовника,
вантажовідправника та
вантажоодержувача, про відвантаження
товару ТОВ "ТД "Цун-Дон" та отримання
його ТОВ "Айс Тім".

Долучені до справи на підтвердження
реальності господарських операцій
первинні документи відповідають
вимогам, встановленим Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», не викликають у
суду апеляційної інстанції сумнівів
щодо їх достовірності та підтверджують
реальний характер господарських
операцій між позивачем та ТОВ "ТД
"Цун-Дон" за період лютий, березень,
квітень 2011 року.

Аналіз наведених пп. 201.4, 201.7, 201.10
свідчить про те, що податкова накладна
як звітний податковий документ, є
підставою для включення покупцем в
податковому обліку до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), що
підлягають використанню в його
оподатковуваних операціях, має
юридичне значення при обов'язковій
умові нарахування податку та
виписування податкової накладної
особою, яка зареєстрована як платник
податку на додану вартість в порядку,
встановленому статтею 183 Податкового
кодексу України.

Статтею 185 Податкового кодексу України
передбачено, що об'єктом оподаткування
є операції платників податку з: а)
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом. З метою оподаткування цим
податком до операцій з ввезення
товарів на митну територію України та
вивезення товарів за межі митної
території України прирівнюється
поміщення товарів у будь-який митний
режим, визначений Митним кодексом
України

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Згідно ст.188 цього ПК України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 Податкового
кодексу України.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (пункт 200.1 статті
200 Податкового кодексу України).

На викладену позицію суду першої
інстанції звертає увагу Європейський
Суд з прав людини у рішенні від 22 січня
2009 року у справі «БУЛВЕС» АД проти
Болгарії» (заява №3991/03).

Відповідач не надав жодних доказів на
підтвердження того, що позивач, як
платник податку, діяв без належної
обачності й обережності і йому було
відомо про порушення, які допустили
його контрагенти.

Також суд правильно зауважив, що
Податковий кодекс України не ставить в
залежність формування продавцем
податкових зобов'язань від реалізації
товару від статусу його контрагента -
покупця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення
виготовлено "31" березня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Айс Тім"
вул.Баранова,85-А,м.Житомир,10001

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,