Справа № 2а-11532/12/2070
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/34685/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Маринчак Н. Є.
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргуЗахідної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби на
постанову та ухвалуХарківського
окружного адміністративного суду від
14.03.2013 року Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 рокуу
справі№ 2а-11532/12/2070за позовомФізичної
особи - підприємця ОСОБА_4доЗахідної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової
службипровизнання дій неправомірними,
-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2013 року
у справі № 2а-11532/12/2070, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28.05.2013 року, позов задоволено.
Визнано неправомірними дії Західної
міжрайонної Державної податкової
інспекції міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби по
проведенню документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань порушення строків сплати
узгоджених сум грошового зобов'язання
з податку на додану вартість та з
податку на доходи фізичних осіб,
донарахованого згідно акта перевірки
№ 814/17-218/НОМЕР_1 від 16.04.2009 року, за
наслідками якої було складено акт №
2080/17-221/НОМЕР_1 від 20.09.2012 року.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати, прийняти нову про відмову в
позові. Свої вимоги заявник
обґрунтовує порушенням судами норм
процесуального права., зокрема, ст. ст. 2,
3, 17, 105 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Начальником Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби
видано наказ від 04.09.2012 року № 901 «Про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ФОП
ОСОБА_4 з питань порушення строків
сплати узгоджених сум грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість та з податку на доходи
фізичних осіб донарахованого згідно
акту перевірки № 814/17-218/НОМЕР_1 від
16.04.2009 року».

Відповідачем на підставі вказаного
акта проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку з
питань порушення строків сплати
узгоджених сум грошового зобов'язання
з податку на додану вартість та з
податку на доходи фізичних осіб,
донарахованого згідно акту перевірки
№ 814/17-218/НОМЕР_1 від 16.04.2009 року, складено
акт № 2080/17-221/НОМЕР_1 від 20.09.2012 року.

ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки з питань.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідачем
порушено законодавчо встановлений
порядок та спосіб проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки.

Колегія суддів вважає такий висновок
передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють,
серед іншого, чи вчинені вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: перевірок та
звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу
України податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового
кодексу України визначено, що
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86
Податкового кодексу України на
підставі акта перевірки податковим
органом приймається податкове
повідомлення-рішення.

Дії податкового органу по проведенню
перевірки та складанню акта перевірки
є способом реалізації наданої суб'єкту
владних повноважень компетенції, а сам
акт перевірки не є рішенням (актом
індивідуальної дії) в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України і є лише носієм інформації,
встановленої під час проведення
перевірки.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є, серед іншого, захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб.

Вирішуючи спір про визнання
неправомірними дій податкового органу
щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки,
судам необхідно було встановити, яким
чином ці дії порушують права, свободи
чи законні інтереси платника.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що на підставі ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові рішення підлягають скасуванню,
як такі, що прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а
справа в цій частині - направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції слід врахувати викладене,
дослідити на підставі належних доказів
питання наявності порушення діями по
проведенню спірної перевірки прав
платника, застосувати при оцінці
доводів сторін норми матеріального
права, які повинні бути застосовані, і
вирішити спір згідно із
законодавством.

За таких обставин касаційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Західної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова харківської області Державної
податкової служби задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 року
у справі № 2а-11532/12/2070 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів з моменту направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак