Справа № 2а-1870/6365/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/78255/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Гончар Л.Я.,Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Косівщинської сільської ради
Сумської області до Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» в особі
відокремленого підрозділу
«Держенергонагляд у Північному
регіоні» про скасування постанови та
приписів, за касаційною скаргою
Косівщинської сільської ради Сумської
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 13
вересня 2012 року і ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2012 року Косівщинська сільська
рада Сумської області звернулась до
суду з позовом, у якому просила суд
скасувати:

акти перевірки Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Сумській області №07/30-06-0736
від 27.01.2012 та № 07/30-06-0255 від 14.06.2012;

приписи Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Сумській області № 07/30-06-0736
від 27.01.2012 та № 07/30-06-0с47/12 від 19.06.2012;

постанову Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Сумській області № 07/30-06-0с47/12
від 19.06.2012.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що у розумінні вимог
Закону «Про електроенергетику» не є
споживачем електроенергії і не є
суб'єктом господарської діяльності, а
тому застосування до неї санкцій за
порушення законодавства в галузі
електроенергетики та сфері
теплопостачання є протиправним.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Косівщинська
сільська рада Сумської області,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що відносно Косівщинської
сільської ради Сумської області
Державною інспекцією з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії в
Сумській області проведено планове
обстеження з питань технічного стану,
організації експлуатації
електроустановок та режимів
споживання електричної енергії, за
результатом якого складені спірні у
цій справі:

акти перевірки №07/30-06-0736 від 27.01.2012 та №
07/30-06-0255 від 14.06.2012;

приписи № 07/30-06-0736 від 27.01.2012 та №
07/30-06-0с47/12 від 19.06.2012;

постанова № 07/30-06-0с47/12 від 19.06.2012.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Відносини, що виникають у зв'язку з
виробництвом, передачею, постачанням і
використанням енергії, державним
наглядом за безпечним виконанням робіт
на об'єктах електроенергетики
незалежно від форм власності,
безпечною експлуатацією енергетичного
обладнання і державним наглядом за
режимами споживання електричної і
теплової енергії, регулюються Законом
України «Про електроенергетику» №
575/97-ВР від 16.10.1997 (далі - Закон № 575/97-ВР
від 16.10.1997).

У частині 1 статті 9 вказаного Закону
визначено, що державний нагляд
(контроль) в електроенергетиці
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері нагляду (контролю) в
галузі електроенергетики.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 Положення
про державний енергетичний нагляд за
режимами споживання електричної і
теплової енергії, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 929 від 07.08.1996, державний енергетичний
нагляд за технічним станом та
організацією експлуатації
електричних, теплових,
тепловикористовувальних установок і
мереж, режимами споживання електричної
та теплової енергії суб'єктів
електроенергетики, суб'єктів відносин
у сфері теплопостачання і споживачів
електричної енергії здійснює Державна
інспекція з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії.

Указом Президента України «Про зміни в
структурі центральних органів
виконавчої влади» № 1573/99 від 15.12.1999
внесені зміни до структури центральних
органів виконавчої влади та утворено
Міністерство палива та енергетики
України.

Наказом Міністерства палива та
енергетики України № 422 від 03.11.2006
встановлено, що Державна інспекція з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії безпосередньо підпорядкована
Мінпаливенерго щодо виконання функцій,
покладених на Держенергонагляд
Положенням про державний енергетичний
нагляд за режимами споживання
електричної і теплової енергії,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 07.08.96 № 929,
здійснює допоміжні заходи із
забезпечення надійного і сталого
функціонування об'єднаної
енергетичної системи України та діє у
складі державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» (НЕК «Укренерго»).

Наказом державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» № 63 від 20.02.2006 створено
відокремлений підрозділ
«Держенергонагляд у Північному
регіоні».

Таким чином, Державне підприємство
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» в особі відокремленого
підрозділу «Держенергонагляд у
Північному регіоні» є суб'єктом
владних повноважень у розумінні вимог
статті 3 КАС України, оскільки здійснює
владні управлінські функції на основі
законодавства.

У статті 26 Закону України № 575/97-ВР від
16.10.1997 передбачено, що споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Правила користування
електричною і тепловою енергією для
населення затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері нагляду (контролю) в
галузі електроенергетики на підставі
акта перевірки, оформленого в
установленому порядку, за наявності
порушень, передбачених цією статтею, як
визначено у частині 4 статті 27 Закону
України № 575/97-ВР від 16.10.1997, видають у
межах своєї компетенції суб'єктам
господарської діяльності постанови
або розпорядження про накладення
штрафів за встановленою формою.

Учасниками відносин у сфері
господарювання, згідно зі статтею 2
Господарського кодексу України, є
суб'єкти господарювання, споживачі,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, наділені
господарською компетенцією, а також
громадяни, громадські та інші
організації, які виступають
засновниками суб'єктів господарювання
чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські
повноваження на основі відносин
власності.

Під господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність (частина 1 статті 3
Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Встановлено, що на підставі договору
про постачання електричної енергії №
139с від 09.07.2003, укладеного між ВАТ
«Сумиобленерго» та позивачем, останній
є користувачем електричної енергії для
власних потреб і є її споживачем.

Таким чином, Косівщинська сільська
рада Сумської області у вказаних
правовідносинах діяла не як орган
місцевого самоврядування, а як суб'єкт
господарської діяльності, діяльність
якого була предметом описаної вище
перевірки згідно з вимогами Закону №
575/97-ВР від 16.10.1997 та Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності.

Враховуючи те, що спірні
правовідносини у цій справі полягають
лише у встановленні чи є позивач в
даному випадку суб'єктом господарської
діяльності, відносно якого Державною
інспекцією з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Сумській області
прийняті спірні акти, приписи та
постанова, і не пов'язані з
обґрунтованістю та законністю
викладених у них порушень, суди дійшли
висновку, що вони були прийняті
інспекцією в межах повноважень та
компетенції.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій і
доводи касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу Косівщинської
сільської ради Сумської області
залишити без задоволення, а постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 13 вересня 2012 року і ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: