Справа № 821/2830/13-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Справа № 821/2830/13-а

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 28
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ПП «Гарант-Д»
до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області,
Головного управління Державного
казначейства України у Херсонській
області про стягнення суми бюджетного
відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

У 2008 році приватне підприємство (далі
ПП) «Гарант-Д» звернулось до
Господарського суду Херсонської
області з позовом до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби, у теперішній час
Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
ДПІ у м. Херсоні), Головного управління
Державного казначейства (далі ГУДК)
України у Херсонській області про
стягнення суми бюджетної
заборгованості з ПДВ в розмірі 927 953,67
грн.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30 травня 2013 року скасовано
постанову Господарського суду
Херсонської області від 22 липня 2008 року
(якою задоволено позов) та постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року (якою було скасовано постанову
Господарського суду Херсонської
області від 22 липня 2008 року та
відмовлено у задоволенні позову) та
направлено на новий розгляд.

Після надходження справи до
Херсонського окружного
адміністративного суду позивач
неодноразово уточнював позовні вимоги
та остаточно просив суд стягнути з
Державного бюджету України на користь
ПП «Гарант-Д» суму ПДВ в розмірі 947 049
грн. через ГУДК України в Херсонській
області.

Відповідач - ДПІ у м. Херсоні, позов не
визнав, вказуючи, що право на
відшкодування ПДВ з бюджету виникає
лише при фактичній сплаті податку, а не
з самого факту існування зобов'язання
по сплаті ПДВ в ціні товару, як оплачені
платником.

Відповідач - ГУДК України в Херсонській
області, зазначив, що у разі
задоволення позовних вимог
відшкодування ПДВ буде проводитись у
відповідності ст. 200.15 ПК України,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 №845 «Про затвердження
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або бюджетних установ» та спільного
Наказу Державного казначейства
України та ДПА України від 27 квітня 2004
№82/245 «Про затвердження порядку
взаємодії між органами Державної
податкової служби України Державного
казначейства України в процесі
судового розгляду та виконання рішень
суду щодо безспірного списання коштів
з рахунків, на яких обліковуються
надходження Державного бюджету
України з податку на додану вартість»,
тому він не може надати оцінку
законності позовних вимог.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ПП «Гарант-Д» суму
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 927 953,67 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області подала апеляційну
скаргу, в якій апелянтом ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивачем було подано до ДПІ у м.
Херсоні податкову звітність з ПДВ за
квітень-травень 2005 року, зокрема:

- податкову декларацію з ПДВ за квітень
2005 року (вх. №38330 від 20.05.2005 р.), в якій по
рядку 25 заявлено до бюджетного
відшкодування на рахунок платника у
банку суму ПДВ у розмірі 402 419 грн.;

- податкову декларацію з ПДВ за травень
2005 року (вх. від 21.06.2005 р.), в якій по рядку
25 було заявлено до бюджетного
відшкодування на рахунок платника у
банку суму ПДВ у розмірі 561 297 грн.

Обґрунтованість заявленої до
бюджетного відшкодування суми ПДВ за
вказаною податковою звітністю було
перевірено податковим органом шляхом
проведення перевірок та складанням
актів, зокрема:

- актом виїзної позапланової
документальної перевірки ПП «Гарант-Д»
від 18.10.2005 року №1922/23-7/32725652 щодо
обґрунтованості відшкодування ПДВ з
бюджету по деклараціям з ПДВ за
квітень, травень 2005 року підтверджено
загальна сума бюджетного
відшкодування 947 049,33 грн., у т.ч. за
квітень 2005 року у сумі 385 752,33 грн., за
травень 2005 року у сумі 561 297 грн. та
встановлено завищення заявленого до
бюджетного відшкодування ПДВ за
квітень 2005 року на 16 666,67 грн.;

- актом документальної невиїзної
перевірки ПП «Гарант-Д» від 09.02.2006 року
№371/23-7/32725652 щодо обґрунтованості
відшкодування ПДВ з бюджету за квітень,
травень 2005 року встановлено завищення
суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з
бюджету на суму 503 671,59 грн., в тому числі
за квітень 2005 року у сумі 174 551,67 грн., за
травень 2005 року у сумі 329 119,92 грн.,
внаслідок чого було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2006 року
№/0 про зменшення бюджетного
відшкодування у сумі 503 671,59 грн., від
31.03.2006 року №/1 про зменшення
бюджетного відшкодування у сумі 503 671,59
грн., від 06.06.2006 року № /2 про
зменшення бюджетного відшкодування у
сумі 503 671,59 грн., від 21.08.2006 року №/3
про зменшення бюджетного
відшкодування у сумі 503 671,59 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення було предметом
судового оскарження та відповідно до
ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2007 року
по справі №22а-1068/07, яка набрала
законної сили 06.09.2007 року, залишено без
змін постанову Господарського суду
Херсонської області від 18.05.2007 року
щодо визнання нечинними податкові
повідомлення-рішення від 13.02.2006 року
№/0, від 31.03.2006 року №/1, від
06.06.2006 року №/2, від 21.08.2006 року
№/3 в повному обсязі;

- актом документальної невиїзної
перевірки ПП «Гарант-Д» від 13.07.2006 року
№2310/23-7/32725652 щодо обґрунтованості
відшкодування ПДВ з бюджету за квітень
2005 року встановлено завищення суми ПДВ,
яка підлягає відшкодуванню з бюджету
за квітень 2005 року на суму 192 105 грн.,
внаслідок чого було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.07.2006 року
№/0 про зменшення бюджетного
відшкодування у сумі 192 105 грн., від
14.08.2006 року №/1 про зменшення
бюджетного відшкодування у сумі 192 105
грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення було предметом
судового оскарження та відповідно до
ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2007 року
по справі №22а-1068/07, яка набрала
законної сили 06.09.2007 року, залишено без
змін постанову Господарського суду
Херсонської області від 18.05.2007 року
щодо визнання нечинними податкові
повідомлення-рішення від 14.07.2006 року
№/0, від 14.08.2006 року №/1 в
повному обсязі;

- актом документальної невиїзної
перевірки ПП «Гарант-Д» від 03.04.2006 року
№1203/23-7/32725652 щодо обґрунтованості
відшкодування ПДВ з бюджету за травень
2005 року встановлено завищення суми ПДВ,
яка підлягає відшкодуванню з бюджету
за травень 2005 року на суму 232 177 грн., та
заниження ПДВ, який підлягає
нарахуванню, в сумі 6 623 грн.,
внаслідок чого було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.04.2006 року
№/0 про зменшення бюджетного
відшкодування у сумі 232 177,08 грн., від
07.04.2006 року №/0 про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 9 934,38 грн., в тому числі за
основним платежем у сумі 6 622,92 грн. та за
штрафними санкціями у сумі 3 311,46 грн.,
від 06.05.2006 року №/1 про зменшення
бюджетного відшкодування у сумі 232 177,08
грн., від 06.05.2006 року №/1 про
збільшення грошового зобов'язання з
ПДВ на загальну суму 9 934,38 грн., в тому
числі за основним платежем у сумі 6 622,92
грн. та за штрафними санкціями у сумі 3
311,46 грн., від 14.07.2006 року №/2 про
зменшення бюджетного відшкодування у
сумі 232 177,08 грн., від 14.07.2006 року №/2
про збільшення грошового зобов'язання
з ПДВ на загальну суму 9 934,38 грн., в тому
числі за основним платежем у сумі 6 622,92
грн. та за штрафними санкціями у сумі 3
311,46 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були предметом
судового оскарження та відповідно до
ухвали Запорізького апеляційного
господарського суду від 24.01.2007 року у
справі №8/298-АП-06, яка набрала законної
сили 24.01.2007 року, залишено без змін
постанову Господарського суду
Херсонської області від 19.10.2006 року
щодо визнання нечинними податкові
повідомлення-рішення від 07.04.2006 року
№/0 та №/0, від 06.05.2006 року
№/1 та №/1, від 14.07.2006 року
№/2 та №/2 в повному обсязі.

Висновок на отримання платником
податків суми бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 927 953,67
грн. податковою інспекцією не
складався та до органу державної
казначейської служби України не
передавався.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що зазначеними судовими
рішеннями була встановлена
правомірність виникнення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 927 953,67 грн., яка є предметом
стягнення у даній справі, у зв'язку з
чим, бездіяльність ДПІ у м. Херсоні щодо
ненадання до казначейської служби
відповідних висновків є протиправною,
тому позов належить задовольнити.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні
вказується, що право на відшкодування
ПДВ з бюджету виникає лише при
фактичній сплаті податку, а не з самого
факту існування зобов'язання по сплаті
ПДВ в ціні товару, які оплачені
платником, тому стягнення спірної суми
бюджетного відшкодування ПДВ є
необґрунтованим та безпідставним.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та не
приймає доводи апелянта, виходячи з
наступного.

Згідно з п.1.8 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» (який
втратив чинність, але регулював спірні
правовідносини на час їх виникнення),
бюджетне відшкодування - сума, що
підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
Законом.

Відповідно до пп.7.7.1, 7.7.2, 7.7.3, 7.7.4 п.7.7 ст. 7
цього Закону, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені Законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то: а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді постачальникам
таких товарів (послуг); б) залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Платник податку може прийняти
самостійне рішення про зарахування
належної йому повної суми бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку наступних
податкових періодів.

Платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Згідно з п.5.11 «Порядку заповнення та
подання податкової декларації з
податку на додану вартість»,
затвердженого Наказом ДПА України від
30 травня 1997 року №166 (який втратив
чинність, але регулював спірні
правовідносини на час їх виникнення),
якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту, сума визначеного від'ємного
значення враховується у зменшення суми
податкового боргу за попередні звітні
(податкові) періоди з податку на додану
вартість, у тому числі розстроченого
або відстроченого відповідно до Закону
(відображається у рядку 22.1 податкової
декларації), а решта зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 22.2 податкової декларації
поточного звітного (податкового)
періоду та переноситься до рядка 23.1
податкової декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Відповідно до п.5.12 цього Порядку - у
разі, якщо в наступному звітному
податковому періоді різниця між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту, з урахуванням
залишку такого від'ємного значення
минулого звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду, має
від'ємне значення, то платником податку
разом з податковою декларацією
подається Розрахунок суми бюджетного
відшкодування (додаток 3 до податкової
декларації з ПДВ).

Також, пп.5.12.2, 5.12.3 п.5.12 Порядку,
встановлено: бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді постачальникам
таких товарів (послуг). Значення рядка 4
Розрахунку суми бюджетного
відшкодування (додаток 3 до податкової
декларації з податку на додану
вартість) переноситься до рядка 25
податкової декларації за поточний
звітний податковий період. Залежно від
обраного платником напряму повернення
суми бюджетного відшкодування (на
рахунок цього платника у банку або у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
податкових періодів) така сума в
повному розмірі вказується або в рядку
25.1, або в рядку 25.2 податкової
декларації з податку на додану
вартість. При цьому, платник податку,
який має право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування на його рахунок у банку,
подає заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування (додаток 4 до
податкової декларації з податку на
додану вартість).

Аналіз вищенаведених норм
законодавства свідчить про те, що
бюджетне відшкодування ПДВ платнику
податків не залежить від того, чи
виконували його постачальники
податкові зобов'язання щодо сплати ПДВ
до бюджету, тому суперечний цьому
висновку довід апелянта є
необґрунтованим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
питання про правомірність нарахування
позивачем суми бюджетного
відшкодування вже вирішено судовими
рішеннями, які набрали законної сили.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець