Справа № 815/6722/13-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6722/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гусев О. Г.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

секретаря Жукової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Совінформ" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Совінформ"
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 13.09.2013року
№№, .

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 23.08.2013 року по 29.08.2013 року посадовою
особою відповідача була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка позивача з питань
взаємовідносин з МП ТОВ «Гамалс» за
період жовтень 2012 року, за результатами
якої складений акт перевірки
№1163/15-53-22-1/35206057 від 30.08.2013року. /а.с.11-22/

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.п.14.1.36 п.п.14.1.178 п.14.1.181 п.14.1
ст.14, п.198.3 ст.198 п.201.1, 201.4, п.201.6 ст.201 ПК
України, у наслідок чого відповідачем
було завищено у жовтні 2012 року від'ємне
значення по рядку 19 декларації на
загальну суму 390грн. Крім того також
було встановлено порушення
відповідачем п.п.14.1.36. п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14,
п.44.1 ст.44. п.138.2. п.138.2, п.138.5 ст.138, п.п.139.1.9
п.139 ст.139 ПК України у наслідок чого
було виявлено заниження суми податку
на прибуток за 2012 року у розмірі 409грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 13.09.2013року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств на 409грн., застосування
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
205грн.; № про зменшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ на суму
390грн. /а.с.40,41/

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Пунктом 15.1 ст. 15 Податкового кодексу
України платника податку визначено як
особу, на яку згідно із цим Кодексом,
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів.

Одночасно, пунктом 36.5 ст. 36 ПК України
передбачено, що відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
податкового обов'язку несе платник
податків, крім випадків, визначених
Податковим кодексом або законами з
питань митної справи.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно з абзацом 1 пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
валові витрати у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в своїй
господарській діяльності що, в першу
чергу, має підтверджуватись належним
чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, валові витрати. При цьому
неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

Підстави для виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит, порядок його
формування, а також порядок виникнення
від'ємного значення, визначено ст. 198, п.
200.1 ст. 200 ПК України.

За умови відсутності законодавчо
визначених обставин, які б позбавляли
платника податку (покупця) права на
формування податкового кредиту,
зокрема за відсутністю з боку платника
порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 ПК України при формуванні
податкового кредиту останній має право
на податковий кредит, на який
зменшується податкове зобов'язання
звітного періоду за правилом п.п.14.1.181
п.14.1 ст.14, п.200.1 ст.200 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач уклав з МП ТОВ «Гамалс» договір
про розміщення реклами.

Реальність здійснення господарських
операції за спірним договором
розміщення зовнішньої реклами
підтверджується первинними
документами: податковими, видатковими
накладними; актами здачі-прийому робіт.

Укладений між сторонами договір не
визнавався недійсним в судовому
порядку. Позивачем було надано належні
та допустимі докази, які підтверджують
правові наслідки вчинених правочинів,
реальність господарських операцій,
використання придбаних послуг в
господарській діяльності.

ТОВ "Совінформ" та МП ТОВ «Гамалс», на
час здійснення господарських операцій,
були зареєстровані в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та
знаходились за зареєстрованим
місцезнаходженням, перебували на
податковому обліку, мали свідоцтво
платника податку на додану вартість.

Отже, суми податку на додану вартість
були внесені позивачем до реєстру
отриманих податкових накладних від МП
ТОВ «Гамалс», включені до складу
податкового кредиту відповідних
податкових періодів, відображені у
реєстрах отриманих податкових
накладних, та відповідають даним
податкової декларації з податку на
додану вартість.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
вірно застосував норми матеріального
закону та вирішив справу по суті
правильно, тому постанова суду першої
інстанції в порядку ст.200 КАС України
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - залишенню без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 30 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: