Справа № 826/19726/13-а
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БК Моноліт Мегабуд"
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БК Моноліт Мегабуд»
(надалі-позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом, (з
урахуванням уточнення позовних вимог),
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(надалі-відповідач), в якому просило
визнати протиправними та скасувати
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача, відповідачем у
порушення норм податкового
законодавства України, перевищуючи
надані йому повноваження, прийняті
протиправні податкові
повідомлення-рішення, якими позивачу
неправомірно збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість і застосовані штрафні
(фінансові) санкції, а також зменшено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, що
призвело до порушення прав та законних
Відповідач проти позову заперечував,
вважаючи оскаржувані рішення
законними та обґрунтованими,
винесеними на підставі та на виконання
норм податкового законодавства за
результатами перевірки позивача,
просив суд відмовити в задоволенні
У судовому засіданні 06.02.2014 р. судом
поставлене на обговорення питання щодо
подальшого розгляду справи у порядку
письмового проведення. Представники
сторін проти розгляду справи у порядку
письмового провадження не
Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так само,
як і відсутні перешкоди для розгляду
справи у судовому засіданні.
З огляду на наведене, суд ухвалив
перейти до розгляду справи у порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які юридичне значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.
Відповідачем проведена документальна
невиїзна позапланова перевірка
позивача з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ
За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 16.08.2013 р.
№ 930/26-58-22-03-17/35334479, яким зафіксовані
виявлені під час перевірки порушення
позивачем норм податкового
законодавства України, а саме:
п.185.1 ст.185, п.198.3. ст.198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 456 759,00 грн., в тому числі
по періодам: лютий 2012 року - 16 888,00 грн.,
квітень 2012 року - 29 579,00 грн., травень 2012
року - 113 878,00 грн., червень 2012 року - 151 790,00
грн., серпень 2012 року - 144 624,00 грн.;
та завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду на суму 382
626,00 грн., в тому числі по періодах:
січень 2013 року - 382626,00 грн.
У зв'язку з виявленими порушеннями, на
підставі акту перевірки позивача від
16.08.2013 р. № 930/26-58-22-03-17/35334479,
відповідачем прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення:
збільшено суму грошового зобов'язання
на загальну суму 799328,00 грн., з яких, - з
податку на додану вартість у розмірі 456
759,00 грн. і застосовані штрафні
(фінансові) санкції в сумі 342 569,00 грн.;
зменшено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду у розмірі 382 626,00 грн.
повідомлення-рішення, за правилами ст.56
Податкового кодексу України, зокрема,
оскаржувались позивачем в
адміністративному порядку до
Міністерства доходів і зборів України
(скарга від 22.10.2013 р. № 104), за
результатом якого, рішенням
Міністерства доходів і зборів України
про результати розгляду повторної
податкове повідомлення-рішення від
податкове повідомлення-рішення від
зобов'язано відповідача винести
податкове повідомлення-рішення форми
«В4» про зменшення від'ємного значення
податку на 382626 грн., передбачене
Порядком № 1236.
Відповідачем, на підставі акта
перевірки позивача від 16.08.2013 р. №
930/26-58-22-03-17/35334479 та рішення Міністерства
доходів і зборів України про
результати розгляду повторної скарги
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
січень 2013 року у розмірі 382 626,00 грн.
Позивач вважає податкові
повідомлення-рішення відповідача
28.11.2013 р. протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.
Відповідно до п.56.1. ст.56 Податкового
кодексу України, рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.
Дослідивши та надавши оцінку наявним у
матеріалах справи письмовим доказам за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та
зафіксовано в акті перевірки позивача
від 16.08.2013 р. № 930/26-58-22-03-17/35334479, у період
з 01.02.2012 р. по 31.01.2013 р. позивач мав
господарські взаємовідносини з
контрагентами - ТОВ «Магреб-Україна»
ґрунтувалися на договірних
правовідносинах, а саме:
з ТОВ «Айсіпі» відповідно до договорів
від 23.07.2012 р. № 23/07, за умовами якого, ТОВ
«Айсіпі», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, будівельні
матеріали, а останній, у свою чергу,
зобов'язувався прийняти товар належної
якості та оплатити його на умовах
договору. При цьому, п.1.2. договору
визначено, що найменування, одиниця
виміру, кількість товару, що підлягає
поставці за цим договором, ціна за
одиницю товару, визначаються сторонами
по рахункам фактурам, які погоджується
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 500 000,00 грн. і включає ПДВ у
від 09.07.2012 р. № 9/07, за умовами якого, ТОВ
«Айсіпі», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача як покупця металопрокат в
асортименті, а останній, у свою чергу,
зобов'язувався прийняти товар належної
якості та оплатити його на умовах
договору. При цьому, п.1.2. договору
визначено, що найменування, одиниця
виміру, кількість товару, що підлягає
поставці за цим договором, ціна за
одиницю товару, визначаються сторонами
по рахункам фактурам, які погоджується
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 300 000,00 грн. і включає ПДВ у
Поставка товарів за зазначеними
договорами здійснюється
постачальником по місцю, вказаному
На підтвердження виконання умов
зазначених договорів, а також сплати
позивачем податку на додану вартість у
складі ціни за придбані товари, ТОВ
«Айсіпі» виписані позивачу наступні
видаткові накладні № 170 від 16 липня 2012
р. (до договору №9/07 від 09.07.2012 р.) на суму
285000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 47 500,00 грн.) та № 212
від 23 липня 2012 року (до договору № 23/07
від 23.07.2012 р.) на суму 93 528,00 грн. (у т.ч. ПДВ
податкові накладні від 16.07.2012 р. № 30 (до
договору №9/07 від 09.07.2012 р.) на суму 285000,00
грн. (у т.ч. ПДВ - 47 500,00 грн.) та від 23.07.2012
р. № 56 (до договору № 23/07 від 23.07.2012 р.) на
суму 93 528,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 15 588,00 грн.).
Вищезазначені договори та первинні
документи підписані з боку
контрагента, - ТОВ «Айсіпі», його
директором Голішем М.І.
з ТОВ «Магреб-Україна» відповідно до
від 19.04.2012 р. № КП-19/04-01, за умовами якого,
ТОВ «Магреб-Україна», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, побутовки
будівельні у кількості 3 шт., а
останній, у свою чергу, зобов'язувався
прийняти товар належної якості та
оплатити його на умовах договору. При
цьому, п.1.2. договору визначено, що
найменування, одиниця виміру,
кількість товару, що підлягає поставці
за цим договором, ціна за одиницю
товару, визначаються сторонами по
рахункам фактурам, які погоджуються
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 58 000,00 грн. і включає ПДВ у
розмірі 9 666,67 грн.;
від 24.04.2012 р. № КП-24/04-01, за умовами якого,
ТОВ «Магреб-Україна», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, будівельні
матеріали (пісок, щебінь), а останній, у
свою чергу, зобов'язувався прийняти
товар належної якості та оплатити його
на умовах договору. При цьому, п.1.2.
договору визначено, що найменування,
одиниця виміру, кількість товару, що
підлягає поставці за цим договором,
ціна за одиницю товару, визначаються
сторонами по рахункам фактурам, які
погоджується сторонами. Орієнтовна
ціна договору становить 1500000,00 грн. і
включає ПДВ у розмірі 250000,00 грн.
від 04.07.2012 р. № КП-0407/12, за умовами якого,
ТОВ «Магреб-Україна», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, пластикові
контейнери, піддони, а останній, у свою
чергу, зобов'язувався прийняти товар
належної якості та оплатити його на
умовах договору. При цьому, п.1.2.
договору визначено, що найменування,
одиниця виміру, кількість товару, що
підлягає поставці за цим договором,
ціна за одиницю товару, визначаються
сторонами по рахункам фактурам, які
погоджується сторонами.
Поставка товарів за зазначеними
договорами здійснюється
постачальником по місцю вказаним
На підтвердження виконання умов
зазначених договорів, а також сплати
позивачем податку на додану вартість у
складі ціни за придбані товари, ТОВ
«Магреб-Україна» виписані позивачу
наступні первинні документи:
видаткові накладні № 650 від 10 липня 2012
р. (до договору № КП-0407/12 від 04.07.2012 р.) на
суму 203 376,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 33 896,00 грн.), №
462 від 07 липня 2012 р. (до договору №
КП-0407/12 від 04.07.2012 р.) на суму 285 840,00 грн. (у
т.ч. ПДВ - 47 640,00 грн.), № 438 від 27 червня 2012
р. (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на
суму 266 400,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 44 400,00 грн.), №
392 від 26 червня 2012 р. (до договору №
КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму 143 940,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 23 990,00 грн.), № 391 від 25 червня
2012 р. (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.)
на суму 40 080,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 6 680,00 грн.),
№ 341 від 22 червня 2012 р. (до договору №
КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму 211 920,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 35 320,00 грн.), № 190від 07 червня
2012 р. (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.)
на суму 248 400,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 41 400,00 грн.),
№153 від 30 травня 2012 р. (до договору №
КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму 293 868,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 48 978,00 грн.), № 114 від 28 травня
2012 р. (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.)
на суму 189 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 31 500,00
грн.), № 126 від 24 травня 2012 р. (до договору
№ КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму 200400,00 грн.
2012 р. (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.)
на суму 59 500,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 9 916,67 грн.),
№ 39 від 19 квітня 2012 р. (до договору №
т.ч. ПДВ - 9666,67 грн.), № 40 від 24 квітня 2012
р. (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на
податкові накладні від 19.04.2012 р. № 26 (до
договору № КП-19/04-01 від 19.04.2012 р.) на суму
58 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 9 666,67 грн.), від
24.04.2012 р. № 27 (до договору № КП-24/04-01 від
24.04.2012 р.) на суму 59 976,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 9
996,00 грн.), від 26.04.2012 р. № 28 (до договору №
КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму 59 500,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 9 916,67 грн.), від 21.05.2012 р. № 17
(до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на
суму 189 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 31 500,00 грн.),
від 24.05.2012 р. № 28 (до договору № КП-24/04-01
від 24.04.2012 р.) на суму 200 400,00 грн. (у т.ч.
договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму
293 868,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 48 978,00 грн.), від
07.06.2012 р. № 5 (до договору № КП-24/04-01 від
24.04.2012 р.) на суму 248 400,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 41
400,00 грн.), від 20.06.2012 р. № 64 (до договору
№ КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму 211 920,00
грн. (у т.ч. ПДВ - 35 320,00 грн.), від 25.06.2012 р.
№ 114 (до договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.)
на суму 40 080,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 6 680,00 грн.),
від 26.06.2012 р. № 115 (до договору № КП-24/04-01
від 24.04.2012 р.) на суму 143 940,00 грн. (у т.ч.
ПДВ - 23 990,00 грн.), від 27.06.2012 р. № 159 (до
договору № КП-24/04-01 від 24.04.2012 р.) на суму
266 400,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 44 400,00 грн.), від
05.07.2012 р. № 9 (до договору КП-0407/12 від
04.07.2012 р. ) на суму 285 840,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
47 640,00 грн.), від 10.07.2012 р. № 57 (до договору
КП-0407/12 від 04.07.2012 р.) на суму 203 376,00 грн.
(у т.ч. ПДВ - 33 896,00 грн.).
Вищезазначені договори та первинні
документи підписані з боку контрагента
його директором Михальовою Т.В. (Суд
звертає увагу, що у вище вказаних
договорах, зокрема, у вступних їх
частинах зазначено прізвище зазначено
прізвище директора ТОВ
«Магреб-Україна» Михайльова, а в п. 12
вказаних договорів та у вказаних
видаткових та податкових накладних -
з ТОВ «Будрай», відповідно до договору
поставки будівельних матеріалів від
27.11.2012 р. № 27 -11-12, за умовами якого, ТОВ
«Будрай», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, будівельні
матеріали, а останній, у свою чергу,
зобов'язувався прийняти товар належної
якості та оплатити його на умовах
договору. При цьому, п.1.2. договору
визначено, що найменування, одиниця
виміру, кількість товару, що підлягає
поставці за цим договором, ціна за
одиницю товару, визначаються сторонами
по рахункам фактурам, які погоджується
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 500000,00 грн., і включає ПДВ -
На підтвердження виконання умов
зазначеного договору, а також сплати
позивачем податку на додану вартість у
складі ціни за придбані товари, ТОВ
«Будрай» виписані позивачу наступні
видаткові накладні № 744 від 05 грудня 2012
р. на суму 55 680,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 9 280,00
грн.), № 745 від 06 грудня 2012 р. на суму 40
980,30 грн. (у т.ч. ПДВ - 6 830,05 грн.), №626 від 28
листопада 2012 р. на суму 266319,00 грн. (у т.ч.
р. на суму 207 137,31 грн. (у т.ч. ПДВ - 34 522,89
грн.), № 743 від 03 грудня 2012 р. на суму 57
593,68 грн. (у т.ч. ПДВ - 9 598,95 грн.);
податкові накладні від 03.12.2012 р. № 8 на
суму 57 593,68 грн. (у т.ч. ПДВ - 9 598,95 грн.),
від 05.12.2012 р. № 9 на суму 55 680,00 грн. (у т.ч.
ПДВ - 9 280,00 грн.), від 06.12.2012 р. № 10 на суму
40 980,30 грн. (у т.ч. ПДВ - 6 830,05 грн.), від
29.11.2012 р. № 51 на суму 207 137,31 грн. (у т.ч.
ПДВ - 34 522,89 грн.), від 28.11.2012 р. № 40 на суму
266 319,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 44 386,50 грн.).
Вищезазначені договори та первинні
документи підписані з боку контрагента
його директором Міщенко А.В.
з ТОВ «Віпбудпром» відповідно до
договорів купівлі-продажу:
від 16.02.2012 р. № 16/02/12, за умовами якого,
ТОВ «Віпбудпром», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, будівельні
матеріали, а останній, у свою чергу,
зобов'язувався прийняти товар належної
якості та оплатити його на умовах
договору. При цьому, п.1.2. договору
визначено, що найменування, одиниця
виміру, кількість товару, що підлягає
поставці за цим договором, ціна за
одиницю товару, визначаються сторонами
по рахункам-фактурам, які погоджується
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 486120,00 грн., і включає ПДВ -
від 02.11.2012 р. № 02-11-12, за умовами якого,
ТОВ «Віпбудпром», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, пісок річковий, а
останній, у свою чергу, зобов'язувався
прийняти товар належної якості та
оплатити його на умовах договору. При
цьому, п.1.2. договору визначено, що
найменування, одиниця виміру,
кількість товару, що підлягає поставці
за цим договором, ціна за одиницю
товару, визначаються сторонами по
рахункам-фактурам, які погоджується
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 600000,00 грн., і включає ПДВ -
від 10.12.2012 р. № 10-12-12, за умовами якого,
ТОВ «Віпбудпром», як постачальник,
зобов'язувався передати у власність
позивача, як покупця, будівельні
матеріали, а останній, у свою чергу,
зобов'язувався прийняти товар належної
якості та оплатити його на умовах
договору. При цьому, п.1.2. договору
визначено, що найменування, одиниця
виміру, кількість товару, що підлягає
поставці за цим договором, ціна за
одиницю товару, визначаються сторонами
по рахункам-фактурам, які погоджується
сторонами. Орієнтовна ціна договору
становить 500000,00 грн., і включає ПДВ -
На підтвердження виконання умов
зазначених договорів, а також сплати
позивачем податку на додану вартість у
складі ціни за придбані товари, ТОВ
«Віпбудпром» виписані позивачу
наступні первинні документи:
видаткові накладні №248 від 24 грудня 2012
р. (до договору № 10-12-12 від 10.12.2012 р.) на
від 25 грудня 2012 р. (до договору № 10-12-12
- 9825,85 грн.), № 250 від 27 грудня 2012 р. (до
договору № 10-12-12 від 10.12.2012 р.) на суму
грудня 2012 р. (до договору № 02-11-12 від
договору № 02-11-12 від 02.11.2012 р.) на суму
05 грудня 2012 р.(до договору № 02-11-12 від
9870,00 грн.), № 221 від 26 грудня 2012 р. (до
договору № 10-12-12 від 10.12.2012 р.) на суму 123
246,48 грн. (у т.ч. ПДВ - 20 541,08 грн.), №2202 від
22 лютого 2012 р. (до договору №16/02/12 від
9108,00 грн.), № 2802від 28 лютого 2012 р. (до
договору №16/02/12 від 16.02.2012 р.) на суму
листопада 2012 р. (до договору №02-11-12 від
4567,50 грн.), № 328 від 28 листопада 2012 р. (до
договору №02-11-12 від 02.11.2012 р.) на суму
листопада 2012 р. (до договору №02-11-12 від
договору №02-11-12 від 02.11.2012 р.) на суму
23 листопада 2012 р. (до договору №02-11-12 від
8925,00 грн.), №322 від 24 листопада 2012 р. (до
договору №02-11-12 від 02.11.2012 р.) на суму
податкові накладні від 26.12.2012 р. № 28 (до
договору № 10-12-12 від 10.12.2012 р.) на суму 123
246,48 грн. (у т.ч. ПДВ - 20 541,08 грн.), від
27.12.2012 р. № 58 (до договору № 10-12-12 від
4934,96 грн.), від 25.12.2012 р. № 57 (до договору
т.ч. ПДВ - 9825,85 грн.), від 24.12.2012 р. № 56 (до
договору № 10-12-12 від 10.12.2012 р.) на суму 59
635,16 грн. (у т.ч. ПДВ - 9 939,19 грн.), від 23.11.2012
р. № 12 (до договору № 02-11-12 від 02.11.2012 р.)
на суму 398 475,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 66 412,50
грн.), від 27.11.2012 р. № 16 (до договору №
02-11-12 від 02.11.2012 р.) на суму 197 820,00 грн. (у
т.ч. ПДВ - 32 970,00 грн.), від 22.02.2012 р. № 6 (до
договору № 16/02/12 від 16.02.2012 р.) на суму
р. № 12 (до договору № 16/02/12 від 16.02.2012 р.)
з ТОВ «Фалкон-2011», відповідно до
договорів субпідряду:
від 26.11.2012 р. № 26-11-12, за умовами якого,
ТОВ «Фалкон-2011», як підрядник,
зобов'язувався власними силами та
засобами, у встановлений цим договором
строк, виконати будівельно-монтажні
роботи на об'єкті, який розташований за
адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 15, а
позивач як замовним, у свою чергу,
зобов'язувався прийняти результат
виконання відповідних робіт та
оплатити їх. Загальна ціна цього
договору становить 294000,00 грн., у т.ч. ПДВ
від 10.12.2012 р. № 10/12/12, за умовами якого,
ТОВ «Фалкон-2011», як підрядник,
зобов'язувався власними силами та
засобами, у встановлений цим договором
строк, виконати будівельно-монтажні
роботи торгово-офісного центру на
об'єкті, який розташований за адресою:
м. Бровари, вул. Київська, а позивач як
замовним, у свою чергу, зобов'язувався
прийняти результат виконання
відповідних робіт та оплатити їх.
Загальна ціна цього договору становить
342600,00 грн., у т.ч. ПДВ 57 100,00 грн.
На підтвердження виконання умов
зазначених договоів, а також сплати
позивачем податку на додану вартість у
складі ціни за виконані роботи, ТОВ
«Фалкон-2011» виписані позивачу наступні
до договору від 26.11.2012 р. № 26-11-12:
довідка про вартість виконаних
будівельних робіт (та витрати) за
акт прийому-передачі матеріалів у
монтаж № 1;
акт приймання виконання будівельних
робіт за грудень 2012 року № 1;
податкова накладна від 10.12.2012 р. № 3 на
суму 205 900,00 грн. ( у т.ч. ПДВ - 34 316,67 грн.).
до договору від 10.12.2012 р. № 10/12/12:
акт приймання виконаних підрядних
робіт за грудень 2012 року № 1 від 13.12.2012
акт прийому-передачі матеріалів у
монтаж № 1;
податкова накладна від 13.12.2012 р. № 7 на
суму 342 600,00 грн. ( у т.ч. ПДВ - 57 100,00 грн.).
Вищезазначені договори та первинні
документи підписані з боку контрагента
його директором Пузенковим С.О.
Про взаємовідносини позивача із ТОВ
«Авто безпека» свідчать наявні в
матеріалах справи наступні первинні
рахунок-фактура № 28/1 від 28 листопада 2012
р. на суму 23 200,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3 866,66
видаткова накладна № 1547 від 20 грудня 2012
р. на суму 23 200,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3 866,66
податкова накладна від 29.11.2012 р. № 36 на
суму 23 200,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 3866,66 грн.).
Вищезазначені первинні документи
підписані з боку контрагента його
директором Гончарей С.В.
Розрахунки позивача к вищезазначеними
контрагентами здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи, виписками по банківських
На думку позивача, вищезазначені
первинні документи є достатніми для
підтвердження права на отримання ним
податкового кредиту по договірних
взаємовідносинах з вказаними вище
В той же час, як вбачається з матеріалів
справи, в ході перевірки позивача,
відповідач отримав інформацію інших
податкових органів, відповідно до якої,
зафіксовано порушення вказаними
контрагентами позивача вимог
податкового законодавства, а саме:
Актом ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва від 21.06.2013 р. № 164/2240/36282249 про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
взаємовідносин з платниками податків
за період з 01.03.2012 року по 31.08.2012 року
зафіксовано, що службовою запискою від
ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ПДС надано висновок щодо
наявності ознак «фіктивності» та
відсутності факту реального
здійснення господарської діяльності, а
також надано пояснення директора ТОВ
«Магреб Україна» Михайлової Т.В., яка
пояснила, що не має жодного відношення
до ведення фінансово-господарської
діяльності товариства, що їй не відомо,
чим займається підприємство і, що
фінансово-господарського характеру
від імені ТОВ «Магреб Україна» вона не
підписувала. До перевірки ТОВ «Магреб
Україна» не надано підтверджуючих
документів щодо виникнення податкових
зобов'язань. Також, перевіркою було
встановлено відсутність будь-якої
інформації про наявні складські
приміщення, наявність автомобільного
чи іншого транспорту, а також
устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства. Отже,
фінансово-господарська діяльність ТОВ
«Магреб Україна» здійснюється поза
межами правового поля, що у свою чергу
свідчить про не набуття належним чином
цивільної право дієздатності
товариством, фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ «Магреб
Україна» та контрагентами є фіктивними
правочинами, та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами.
Актом ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 03.06.2013 р. № 1726/2240/38123927 про
неможливість проведення зустрічної
з контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 05.06.2012 р. по 28.09.2012 р.
зафіксовано, що службовою запискою
ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 27.05.2013 року № 2412/ДПІ/07-10/3
надано висновок щодо наявності ознак
«фіктивності» та відсутності факту
реального здійснення господарської
діяльності ТОВ «Айсіпі», а також надано
пояснення директора товариства Голіша
М.І., який пояснив, що особисто не має
ніякого відношення до діяльності
підприємства та не знає чим воно
займається, заяви про реєстрацію
платником податку на додану вартість
до ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС не подавав, хто займається
веденням бухгалтерського обліку та
складанням податкової звітності ТОВ
«Айсіпі» не знає, оскільки нікого не
наймав, усних чи письмових доручень не
надавав, податкову звітність не
підписував та до ДПІ не подавав, від
фінансово-господарських
взаємовідносин не здійснював; яким
чином придбаються та реалізуються ТМЦ
та яким чином проводяться розрахунки,
де на даний час знаходяться
реєстраційні, бухгалтерські, інші
документи та печатка підприємства, хто
здійснює фінансово-господарську
діяльність від імені даного
підприємства йому не відомо. Отже,
фінансово-господарська діяльність ТОВ
«Айсіпі» здійснюється поза межами
правового поля, що у свою чергу
свідчить про не набуття належним чином
цивільної право дієздатності ТОВ
«Айсіпі» фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ «Айсіпі» та
контрагентами є фіктивними
правочинами та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами.
Актом ДПІ У Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 21.06.2013 р. № 162/22-90/38260798 про
неможливість проведення зустрічної
з питань підтвердження відомостей по
взаємовідносинам з контрагентам, якими
сформовані податкові зобов'язання та
податковий кредит за період з 23.07.2012 р.
по 21.06.2013 р. зафіксовано, що від ГВПМ ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва ДПС
отримано службову записку щодо
відсутності реального факту
здійснення фінансово-господарської
діяльності та наявності ознак
«фіктивності» ТОВ «Будрай» від 21.06.2013 р.
№2986/ДПІ/07-10/3, яким встановлено, що
підприємство за податковою адресою не
знаходиться, на підприємстві працює
одна особа, яка має право підпису та
являється директором та головним
бухгалтером, це гр. Міщенко А.В., отже,
підприємство здійснювало реалізацію
за умови відсутності основних засобів,
виробничих потужностей та найманих
працівників для її виробництва. Отже,
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.
Актом ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 06.06.2013 р. № 1708 /22-90/37471305 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Віпбудпром» (код за
платником податків задекларовані
взаємовідносини за період з 01.07.2012 р.
по31.01.2013 р. зафіксовано, що в ході
проведення зустрічної звірки було
використано матеріали, отримані від
слідчого управління ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
31.05.2013 р. № 2549/ДПІ/07-10/3, а саме: висновок
щодо наявності у ТОВ «Віпбудпром»
ознак «фіктивності» та відсутності
факту реального здійснення
господарської діяльності, та копія
пояснення гр. ОСОБА_7, яка значиться
директором товариства, яка повідомила
про непричетність до здійснення
господарської діяльності
підприємства. Отже, правочини, укладені
з контрагентами порушують публічний
порядок, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
Актом ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 3.06.2013 р. №1733/2240/37649519 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Фалкон-2011» (код за ) з контрагентами, з якими
платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01.12.2012 р. по
31.01.2013 р. зафіксовано, що службовою
запискою ГВПМ ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва ДПС від 16.05.2013 року
№2284/ДПІ/07-10/3 надано висновок щодо
наявності ознак «фіктивності» та
відсутності факту реального
здійснення господарської діяльності
ТОВ «Фалкон-2011», а також надано
висновок почеркознавчої експертизи №
395 від 15.05.2013 р., проведений експертом
СТКЗР Білоцерківського МВ при ГУМВС
України в Київській області, капітаном
міліції Рубан Н.В., яка має вищу освіту,
підготовку за спеціальністю
«Почеркознавча експертиза», яким
встановлено, що підписи від імені гр.
Пузенкова С.О. ймовірно виконані не ним,
а іншою особою. Також, перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів(послуг)
підприємствам - покупцям за період з
01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. в розумінні ст.134 р.III
Податкового кодексу України. Отже,
вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.
Актом ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 17.06.2013 р. №93/22-20/36800937 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «АВТО БЕЗПЕКА» () з питань підтвердження
відомостей по взаємовідносинах з
контрагентами, якими сформовано
податкові зобов'язання та податковий
кредит за податкові періоди з 01.07.2010 р.
по 17.06.2013 р. зафіксовано, що на момент
проведення перевірки відсутні будь-які
первинні документи. Крім того, згідно
висновку експерта сектору з
техніко-криміналістичного
забезпечення роботи Білоцерківського
МВ від 08.06.2013 р. № 446 встановлено, що
підписи в графах «директор»
документів, які надано для експертизи
ймовірно виконані не гр. Гончарей С.В., а
Надавши оцінку викладеному, відповідач
дійшов висновку про відсутність
реальності вчинення господарських
операцій між позивачем та
контрагентами - ТОВ «Магреб-Україна»,
ТОВ «Фалкон-2011», ТОВ «Айсіпі», ТОВ
«Будрай», ТОВ «Віпбудпром», ТОВ «Авто
безпека» та, відповідно, про
фіктивність складених за участю
зазначених контрагентів первинних
документів, оскільки, вони підписані
невідомими особами, що не може мати
місця за правилами діючого
законодавства України.
Відповідно до ч.1 ст.202, ч.1-3,5,6 ст.203
Цивільного кодексу України, правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.208 Цивільного
кодексу України правочини між
юридичними особами належить вчиняти у
Згідно ч.2 ст.207 Цивільного кодексу
України, правочин, який вчиняє юридична
особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (ч.1 ст.204 ЦКУ).
Відповідно до ч.1,2 ст.215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Такий правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю (ч.1
Згідно ч.1,2 ст.228 Цивільного кодексу
України, правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст.207 Господарського
кодексу України, господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Крім того, відповідно до
інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11 від 02.06.2011 р. судам належить
звертати особливу увагу на дослідження
обставин реальності здійснення
господарських операцій платника
податку, на підставі яких таким
платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, рух активів у процесі
здійснення господарської операції.
Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-то: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.
Судам слід ураховувати, що наявність
укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції.
Позивачем не подані суду належні та
допустимі докази, які б підтверджували
наявність у нього та у вказаних
контрагентів фізичних, технічних та
технологічних можливостей для
вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарських
операцій, що ставить під сумнів
реальність господарських операцій між
позивачем та контрагентом.
Враховуючи наведені законодавчі норми
та обставини справи, а також те, що в
результаті перевірок контрагентів
позивача встановлено, що їх
фінансово-господарська діяльність
здійснювалась ними поза межами
правового поля, що, в свою чергу,
свідчить про не набуття контрагентами
належним чином цивільної право -
дієздатності, а укладені ними
правочини (договори) є такими, що
вчиненні без мети настання реальних
наслідків та підписані невідомими
особами, приймаючи до уваги, що
позивачем не надано доказів
транспортування товару, що постачався
вказаними контрагентами, доказів
передачі-приймання вказаного товару,
доказів наявності приміщень для його
розміщення та доказів використання
вказаних товарів та послуг у
господарській діяльності позивача, суд
погоджується з висновками відповідача
про відсутність реального здійснення
господарських операцій позивача з
Формування податкового кредиту та
від'ємного значення ПДВ за такими
відносинами не може вважатись
правомірним з урахуванням вимог
податкового законодавства.
Таким чином, у позивача не було підстав
для податкового обліку операцій з
контрагентами, оскільки реальне
вчинення господарських операцій між
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України
(далі-Кодекс), він, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Кодексу,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Згідно пп.а п.198.1, п.198.2., абз.1 п.198.3. ст.198
Кодексу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, крім
іншого, придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Згідно п.198.6. ст.198 Кодексу, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Згідно п.200.1., п.200.3. ст.200 Кодексу, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.
Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Отже, для підтвердження включення сум
сплаченого податку на додану вартість
у складі ціни за придбаний товар
(роботи, послуги) до складу податкового
кредиту та формування від'ємного
значення ПДВ для зараховування до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду,
необхідні первинні документи,
оформлені відповідно до вимог Закону
України «Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність в Україні»
(далі-Закон), яким визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
При цьому, суд звертає увагу на те, що
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, тобто достовірні первинні
Відповідно до ст.1 Закону, первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Згідно ст.9 Закону підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Згідно п.2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.
Відповідно до п.2.15 та п.2.16
вищевказаного Положення,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
Крім того, суд звертає увагу на правову
позицію Вищого адміністративного суду
України, викладену у листі від 02.06.2011 p.
№ 742/11/13-11, а саме: «будь-які документи (у
тому числі договори, накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції також
передбачена нормами Кодексу.
Підставою для виникнення права на
податковий кредит та формування
від'ємного значення ПДВ для
зараховування до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду є не тільки
наявність усіх передбачених
законодавством для даного виду
господарських відносин первинних
документів, а й реальність
господарських операцій,
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
Водночас, за відсутності факту
придбання/реалізації товарів (робіт,
послуг) відповідні суми не можуть
включатися до складу доходів/витрат
для цілей оподаткування податком на
прибуток або податкових зобов'язань та
податкового кредиту для цілей
оподаткування податком на додану
вартість навіть за наявності формально
складених документів або сплати
Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.
В той же час, позивачем не надані суду
докази транспортування
(товарно-транспортні накладні)
придбаних у контрагентів товарів, а
також доказів отримання товарів
(довіреностей), прийняття і обліку їх на
Відсутність згаданих документів не
надає змоги ідентифікувати осіб, що
приймали участь у здійсненні
відповідних господарських операцій та
позбавляє можливості встановити факт
товарності зазначених господарських
За результатом системного аналізу
викладеного та обставин справи,
враховуючи, що фінансово-господарська
діяльність контрагентів позивача
здійснювалась ними поза межами
правового поля, що, в свою чергу,
свідчить що укладені ними вище вказані
правочини (договори) є такими, що
вчиненні без мети настання реальних
наслідків та, у свої більшості,
підписані невідомими особами, суд
дійшов висновку про те, що виписані
такими контрагентами первині
документи складені ними всупереч
вимогам діючого законодавства, отже не
можуть підтвердити факт здійснення
господарських операцій з позивачем.
Враховуючи те, що первинні документи
видані позивачу контрагентами
фактично на виконання нереальних
господарських операцій, суд дійшов
висновку про відсутність підстав
вважати такі первинні документи
належними документами на
підтвердження права на податковий
кредит та формування від'ємного
значення ПДВ для зараховування до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду,
первинними бухгалтерськими
документами в розумінні Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», тобто
документами, які підтверджують
фактичне отримання позивачем товарів
(робіт, послуг) від контрагентів,
фактичне здійснення господарських
операцій та дають позивачу право на
податковий кредит та формування
від'ємного значення ПДВ для
зараховування до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.
Таким чином, суд дійшов висновку про
правомірність прийнятих відповідачем
оскаржуваних податкових
Враховуючи вищевикладене, виходячи з
меж заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, виконаний обов'язок щодо
доказування правомірності прийнятих
ним оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень з урахуванням вимог
встановлених ч.2 ст.19 Конституції
України та ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
Приймаючий до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами
ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «БК
Моноліт Мегабуд» до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
відмовити повністю .
Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко