Справа № 2а-4285/09/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/32570/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Карася О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва та
ОСОБА_2 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.05.2011 року по справі № 2а-4285/09/2670 за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва та Головного управління
Державного казначейства України в м.
Києві, третя особа ОСОБА_4 - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу, про стягнення
надмірно сплаченого податку з доходів
фізичних осіб, штрафу за несвоєчасне
повернення коштів, зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва, Головного управління
Державного казначейства України в м.
Києві про стягнення надмірно
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб, штрафу за несвоєчасне повернення
коштів, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.11.2010 року у даній справі відмовлено у
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх безпідставність.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2011 року
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.11.2010 року та прийнято нове рішення про
задоволення позову частково. Визнано
дії Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва щодо
відмови у наданні висновку
Головному управлінню державного
казначейства України в м. Києві із
зазначенням суми податку, що підлягає
поверненню (відшкодуванню) з бюджету на
користь позивача протиправними.
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Солом'янському районі м.
Києва надати висновок Головному
управлінню державного казначейства
України в м. Києві із зазначенням суми
податку, що підлягає поверненню
(відшкодуванню) з бюджету на користь
позивача на суму 466820,25 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач-1
подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.05.2011 року як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та залишити без
змін постанову суду першої інстанції,
оскільки скаржник вважає її такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм чинного законодавства.

Позивач у своїй касаційній скарзі
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2011 року
в частині відмови в задоволенні позову
із прийняттям в цій частині нового
рішення про задоволенні позову, а в
решті залишити рішення суду
апеляційної інстанції без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга відповідача підлягає
задоволенню, а касаційна скарга
позивача не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що у зв'язку із
укладенням договору купівлі-продажу
земельної ділянки, позивачем було
сплачено податок з доходів фізичних
осіб з усієї суми договору у розмірі
466820,25 грн.

20.05.2008 року було розірвано вказаний
договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 09.10.2007 року, а кошти
отримані по договору були повернуті.

З метою повернення надмірно сплаченого
податку з доходів фізичних осіб,
позивач 09.06.2008 року звернувся до ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва із
відповідною заявою з проханням
повернути суму надмірно (помилково)
сплаченого податку. Однак, у поверненні
коштів Державною податковою
інспекцією у Солом'янському районі м.
Києва позивачу було відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов
частково, апеляційний суд виходив з
того, що позивачем було вжито всіх
передбачених чинним законодавством
України заходів щодо повернення
надмірно сплаченого податку, однак
податковий орган безпідставно
відмовив позивачу у його поверненні.

Однак, з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Згідно з п. 11.3 ст. 11 Закону України від 22
травня 2003 року № 889-IV «Про податок з
доходів фізичних осіб» (далі - Закон №
889-IV) податковим агентом при здійсненні
операцій з відчуження об'єктів
нерухомого майна в порядку,
передбаченому в статті 11 цього закону,
є нотаріус, який посвідчує відповідний
договір за наявності оціночної
вартості такого нерухомого майна та
документа про сплату податку сторонами
договору.

Сума податку самостійно сплачується
сторонами (або однією стороною)
договору до його нотаріального
посвідчення через установи банків у
сумі, визначеній податковим агентом.

Нотаріус, який посвідчив договір
відчуження об'єкта нерухомості,
зобов'язаний надіслати інформацію про
такий договір податковому органу за
податковою адресою платника податку у
строки, встановлені законом для
податкового кварталу.

В абз. 5 п. 11.3 ст. 11 Закону № 889-IV
зазначено, що у разі невчинення
нотаріальної дії щодо посвідчення
договору відчуження об'єкта
нерухомості, за яким здійснено сплату
податку, платник податку має право на
повернення зайво (надміру) сплаченої
суми податку на підставі річної
податкової декларації, поданої в
установленому порядку та
підтверджуючих документів про
фактичну сплату податку.

Як встановлено судами, приватним
нотаріусом ОСОБА_4 у 2007 році був
посвідчений договір купівлі-продажу
земельної ділянки. Нотаріальна дія по
посвідченню договору купівлі продажу
була вчинена 09.10.2007 року.

20.05.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_4
було посвідчено розірвання
зазначеного договору купівлі продажу.

Відповідно до п. 15.3.1 Закону України від
21.12.2000 року №2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (далі - Закон №2181-III)
заяви на повернення надміру сплачених
податків, зборів (обов'язкових
платежів) або на їх відшкодування у
випадках, передбачених податковими
законами, можуть бути подані не пізніше
1095 дня, наступного за днем здійснення
такої переплати або отримання права на
таке відшкодування.

Відповідно до п. 12 Роз'яснення
Державної податкової адміністрації
України від 18.01.2005 року № 378/5/17-2116, №
31-50/77 «Щодо виконання нотаріусами
обов'язків податкового агента»
встановлений порядок нарахування
податку при посвідченні договорів
купівлі-продажу або міни з
розстроченням (відстроченням) платежу.
Передбачено, що при посвідченні
договорів купівлі-продажу або міни з
розстроченням (відстроченням) платежу
податок з доходу нараховується і
сплачується на загальних підставах у
порядку, передбаченому Законом.

Відповідно п. 18.8 ст. 18 Закону № 889-IV та п.
11 Порядку взаємодії органів державної
податкової служби України, фінансових
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення помилково та/або надміру
сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) платникам
податків, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України від 03.02.2005 року за № 58/78/22,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18.02.2005 року за № 247/10527 сума
коштів, яка підлягає поверненню
платнику податку, зараховується на
його банківський рахунок, відкритий у
будь-якому комерційному банку, або
надсилається поштовим переказом на
адресу, визначену у декларації,
протягом 60 календарних днів від дня
отримання такої декларації.

Крім того, у декларації за 2007 рік
позивачем до ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва, поданій 09.06.2008
року, зазначено про суму, що підлягає до
повернення в розмірі «0» грн. податку з
доходів фізичних осіб.

Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі м. Києва стосовно
повернення надмірно перерахованого
податку з доходів фізичних осіб ДПА у м.
Києві було надіслано лист від 01.08.2008
року, в якому повідомлено про
відсутність підстав для повернення
податку з доходів фізичних осіб згідно
пункту 11.3 статті 11 Закону № 889-IV,
оскільки укладання та розірвання
договору посвідчувалось в
нотаріальному порядку.

За таких обставин, місцевий
адміністративний суд дійшов
правомірного висновку щодо
необґрунтованості позовних вимог,
правильно застосувавши норми
матеріального та процесуального права
до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

З огляду на вказані обставини колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
скасування постанови апеляційного
суду з підстав невідповідності її
нормам матеріального та
процесуального права, та залишенні в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 226, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2011 року
скасувати та залишити в силі постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17.11.2010 року по справі №
2а-4285/09/2670.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може
бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписКарась О.В.