Справа № 804/3852/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
02 квітня 2014 р. Справа № 804/3852/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Іщенка
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
ОСОБА_3 до квартирно-експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська, в якому з
урахуванням уточнення позовних вимог
(а.с. 54-56), позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність
начальника КЕВ м. Дніпропетровська
Зубкова Григорія Семеновича, яка
виразилась в не розгляді заяви ОСОБА_3
№ 2562 від 11.12.2013р. щодо приватизації
квартири, яку вона займає на підставі
ордеру № 532 від 19 листопада 1990 року
та довідки про переоформлення
особистого рахунку № 2286 від
03.11.2009р. в порядку, передбаченому
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та не
прийнятті рішення щодо передачі у
приватну власність квартири позивача в
порядку, передбаченому Законом України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" та згідно процедури,
передбаченої "Положенням про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян", затвердженого наказом МЖКГ
№ 396 від 16.12.2009 р.;
- зобов'язати начальника КЕВ м.
Дніпропетровська Зубкова Григорія
Семеновича розглянути заяву ОСОБА_3 №
2562 від 11.12.2013р. про передачу в приватну
власність квартири, що займає позивач,
на підставі ордеру № 532 від 19 листопада
1990 року та довідки про переоформлення
особистого рахунку № 2286 від 03.11.2009р., в
порядку, передбаченому Законом України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" та прийняти рішення щодо
приватизації цієї квартири в порядку,
передбаченому Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" та згідно процедури,
передбаченої "Положенням про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян", затвердженого наказом МЖКГ
№ 396 від 16.12.2009 р.
В обґрунтування позову, позивач
зазначив, що керуючись статтями 40, 47
Конституції України, статтями 1, 6, 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», Наказом
Міністра оборони України № 1 від 03.01.1993
року, п.п. 3,7,8 Дорученням Президента
України від 12.10.2010 р., наказом Міністра
оборони України № 569 від
15.09.2011р. з переліком майна, що
безоплатно передається у комунальну
власність територіальної громади смт.
Черкаське позивачка надала до
Гвардійської КЕЧ району, що була на той
момент уповноваженим органом
приватизації в смт. Черкаське, заяву
від 01.07.2013р. вх. № 72 про
передачу в приватну власність
квартири, що займає на підставі ордеру
№ 532 від 19 листопада 1990 року та довідки
про переоформлення особистого рахунку
№ 2286 від 03.11.2009р. Крім вищезазначених
документів, підставою для подання
заяви були листи Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України № 308/4/17/143
від 27.02.2013р., № 303/4/17/78 від 11.02.2013р., №
303/4/17/394 від 13.05.2013 року.
Проте, зазначена заява від 29.06.2013р.
начальником Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубковим
Г.С. не розглядалась.
Відповідач надав заперечення (а.с. 70-72),
в яких зазначив, що згідно з п. 2 ст. 2
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» не
підлягають приватизації квартири
розташовані на територіях закритих
військових поселень. Начальником
Головнокомандувачем Збройних Сил
України генерал-полковником Замана В.М.
в серпні 2013 року був затверджений
перелік закритих військових містечок,
які мають у своєму складі житловий
фонд. В даний перелік ввійшли смт.
Черкаське та смт. Гвардійське. До того,
у примітках до цього переліку
зазначено, що житловий фонд зазначених
військових містечок не підлягає
передачі органам місцевого
самоврядування та приватизації.
Щодо наказу Міністра оборони України №
569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну
передачу військового майна в
комунальну власність територіальних
громад», то цей наказ стосується тільки
«організації» безоплатного вилучення
з балансу Гвардійської квартирно-
експлуатаційної частини району
військового майна та його безоплатної
передачі в комунальну власність
територіальних громад. Однак, на
теперішній час військове майно, а саме,
житлові будинки військового містечка
№ 3 до комунальної власності не
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову.
Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 двічі
надавала до Гвардійської КЕЧ району, що
була на той момент уповноваженим
органом приватизації в смт. Черкаське,
заяву від 29.06.2013р.(вх. № 2562 від
11.12.2013р. та вх. № 72 від 01.07.2013р.) про
передачу в приватну власність
квартири, що займає на підставі ордеру
№ 532 від 19 листопада 1990 року та
довідки про переоформлення особистого
рахунку № 2286 від 03.11.2009р.
Крім вищезазначених документів,
підставою для подання заяви були листи
Головного квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України № 308/4/17/143 від 27.02.2013р.,
№303/4/17/78 від 11.02.2013р., №303/4/17/394 від 13.05.2013
Проте, як встановлено в судовому
засіданні, заява від 29.06.2013р. за вх. № 72
від 01.07.2013р. начальником
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубковим
Г.С. так і не була розглянута, що також
підтвердив в судовому засіданні
представник відповідача, але зазначив
та надав суду докази того, що відповідь
на звернення від 29.06.2013р. за вх. № 2562 від
11.12.2013р. була відповідачем надана
В судовому засіданні представник
позивача погодився з тим, що відповідь
за заявою від 29.06.2013р. вх. № 2562 від
11.12.2013р. надана позивачу в строк, про що
під час подання позовної заяви не було
відомо позивачу та його представнику.
Згідно із ст. 41 Конституції України,
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.
Правовий режим власності визначається
виключно законами (п. 7 ч. 1 ст. 92
Конституції України).
Правові основи приватизації житла, що
знаходиться в державній власності,
визначені у Законі України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», який прийнято 19.06.1992
р. за № 2482-XXII (далі - Закон України
№2482-XXII).
Закон України № 2482-XXII, передбачає
порядок набуття права власності на
житло громадянами України, які
користуються державним житловим
фондом на законних підставах, з
обмеженням на приватизацію, визначеним
п. 2 ст. 2 цього Закону.
Згідно п. 2 ст. 2 Закону України № 2482-XXII,
не підлягають приватизації:
квартири-музеї; квартири (будинки),
житлові приміщення у гуртожитках,
розташовані на територіях закритих
військових поселень.
Судом встановлено, що в законодавстві
України відсутнє визначення «закрите
військове містечко», тому, суд
керуючись частиною сьомою статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАСУ) виходить із
конституційних принципів і загальних
Відповідно до частини сьомої статті 9
КАС України суд, при вирішенні справи,
керується принципом законності,
відповідно до якого, у разі відсутності
закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого закону, суд виходить із
конституційних принципів і загальних
засад права (аналогія права).
На підтвердження відкритості
військового містечка № 3, позивач
звертав увагу на Наказ Міністра
оборони України № 569 від 15.09.2011 р. «Про
безоплатну передачу військового майна
в комунальну власність територіальних
громад». Додатком № 2 зазначеного
наказу затверджено Перелік
військового майна (військове містечко
№ 3, № 2), що безоплатно передається в
комунальну власність територіальної
громади с.м.т. Черкаське
Новомосковського району
Дніпропетровської області.
Також стверджував, що частину об'єктів
нерухомого майна військового містечка
№ 3 передано в комунальну власність
с.м.т. Черкаське, тому, військове
містечко не може бути закритим, адже,
статус закритого виключає можливість
перебування на території містечка
19.08.2013 р. рішенням начальника
Генерального штабу Головнокомандувача
Збройних Сил України затверджено
Перелік закритих військових містечок,
які мають у своєму складі житловий
фонд. До зазначеного переліку увійшло
військове містечко № 3 с.м.т. Черкаське
Новомосковського району. Перелік
затверджено Начальником Генерального
штабу - Головнокомадувачем Збройних
Враховуючи, що Наказ Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011р. «Про
безоплатну передачу військового майна
в комунальну власність територіальних
громад» має вищу юридичну силу та є
чинним, суд не застосовує Перелік
закритих військових містечок, які
мають у своєму складі житловий фонд від
19.08.2013 р., до якого увійшло військове
містечко № 3 с.м.т. Черкаське
Новомосковського району та який
затверджено начальником Генерального
штабу - Головнокомадувачем Збройних
Сил України. Тому, суд приймає
зазначений наказ, як належний доказ
відкритості військового містечка.
З метою повного та всебічного розгляду
справи, додатково судом досліджено
визначення правового режиму майна
закріпленого за військовими частинами,
закладами, установами та організаціями
Збройних Сил України, і повноваження
органів військового управління та
посадових осіб щодо управління цим
майном, які закріпленні в Законі
України «Про правовий режим майна у
Збройних Силах України».
Згідно ст. 1 зазначеного Закону,
військове майно - це державне майно,
закріплене за військовими частинами,
закладами, установами та організаціями
Збройних Сил України (далі - військові
частини). До військового майна належать
будинки, споруди, передавальні
пристрої, всі види озброєння, бойова та
інша техніка, боєприпаси,
пально-мастильні матеріали,
продовольство, технічне, аеродромне,
культурно-просвітницьке, медичне,
ветеринарне, побутове, хімічне,
інженерне майно, майно зв'язку, тощо.
Однак, процедуру вилучення військового
майна з оперативного управління
військових частин, закладів, установ та
організацій Збройних Сил (далі -
військові частини), та його безоплатної
передачі до сфери управління
центральних або місцевих органів
виконавчої влади, інших органів,
уповноважених управляти державним
майном (далі - органи, уповноважені
управляти державним майном),
самоврядним установам і організаціям,
які провадять свою діяльність в
інтересах національної безпеки і
оборони (далі - самоврядні установи і
організації), та у комунальну власність
територіальних громад сіл, селищ, міст
або у їх спільну власність, регулює
Порядок вилучення і передачі
військового майна Збройних Сил
України, який затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України № 1282
від 29.08.2002 р. (далі - Порядок). Лише в
зазначеному Порядку, є визначення
військового містечка.
Згідно абз. 3 п. 2 Порядку, військове
містечко - майновий комплекс будівель,
споруд, іншого нерухомого військового
майна разом із житловим фондом,
об'єктами соціальної та інженерної
інфраструктури, які використовуються
для його обслуговування, розміщений на
відокремленій земельній ділянці, яка
належить до категорії земель оборони.
Відповідно до 2-1 Порядку, об'єктами
передачі згідно з цим Порядком, є:
1) військові містечка, що вивільняються
в процесі реформування Збройних Сил і
не плануються до використання за
цільовим призначенням;
2) нерухоме майно (будівлі, споруди,
об'єкти незавершеного будівництва,
приміщення, інше нерухоме майно);
3) інше окреме індивідуально визначене
4) житловий фонд, інші об'єкти
соціальної та інженерної
інфраструктури, що перебувають в
оперативному управлінні військових
частин і передаються не у складі
майнових комплексів.
Повноваження для передачі військового
майна передбачено пунктом 4 Порядку,
згідно до якого, передача військового
майна органам, уповноваженим управляти
державним майном, самоврядним
установам і організаціям та у
комунальну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст або у їх спільну
власність проводиться за рішенням:
1) Кабінету Міністрів України - щодо
об'єктів, визначених у підпунктах 1 і 2
пункту 2-1 цього Порядку;
2) Міноборони - щодо об'єктів, визначених
у підпунктах 3 і 4 пункту 2-1 цього
Отже, право передати житловий фонд,
інші об'єкти соціальної та інженерної
інфраструктури (військове містечко №3)
в комунальну власність, має Міноборони.
Судом встановлено, що згідно пунктів 3,
7, 8 Доручення Президента України за
підсумками робочої поїздки до
Дніпропетровської області 12.10.2010 р. для
вирішення проблемних питань, що
стримують соціально-економічний
розвиток регіону доручено
- прийняти рішення стосовно
доцільності передачі житлового фонд
об'єктів соціально-культурної сфери та
інженерних мереж селищ міської типу
Гвардійське та Черкаське в комунальну
власність територіальних громад
Новомосковського району
Дніпропетровської області. (термін -
10.12.2010 р. - ОСОБА_6);
- вжити заходів щодо забезпечення
мешканців селищ міського типу
Гвардійське та Черкаське
Новомосковського району
Дніпропетровської області
безперебійним постачанням якісної
питної води, здійснити заходи щодо
розвитку системи водовідведення
(термін - серпень 2011 р. - ОСОБА_7, ОСОБА_8,
- забезпечити проведення капітальних
ремонтів гарнізонних будинків
офіцерів та дошкільних дитячих
закладів, розташованих у селищах
міського типу Гвардійське та Черкаське
Новомосковського району
Дніпропетровської області. (Термін -
грудень 2011 року - ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15,
На виконання зазначеного Доручення
Президента України та відповідно до
повноважень Міністром оборони України
прийнято вищезгаданий Наказ № 569
від 15.09.2011 р. «Про безоплатну
передачу військового майна в
комунальну власність територіальних
громад», яким зобов'язано Головне КЕУ
Збройних сил України організувати
безоплатне вилучення з балансу
Гвардійської КЕЧ району військового
майна та його безоплатну передачу в
комунальну власність територіальних
громад, згідно з переліком військового
майна, що безоплатно передається в
комунальну власність територіальної
громади селища Гвардійське
Новомосковського району
Дніпропетровської області (додаток 1
до наказу), Переліком військового
майна, що безоплатно передається в
комунальну власність територіальної
громади селища Черкаське
Новомосковського району
Дніпропетровської області (додаток 1 до
наказу), Переліком військового майна,
що безоплатно передається в спільну
власність Новомосковської районної
ради Дніпропетровської області
(додаток 3 до наказу).
Так, згідно з Додатком № 2 до наказу
Міністра оборони України № 569
від 15.09.2011 р. затверджено Перелік
військового майна (військове містечко
№ 3, № 2), що безоплатно передається в
комунальну власність територіальної
громади с.м.т. Черкаське
Новомосковського району
Дніпропетровської області.
До переліку входять: житлові будинки №
4, 14, 15, 16, 19, 22, 23-216; котельні №№ 50, 196,
246; будинкоуправління № 203; дитячі садки
№ 207 та № 211; мережі водопостачання;
мережі каналізації; мережі
теплопостачання та інше.
В подальшому, прийняття зазначеного
Наказу та з метою його виконання
Черкаською селищною радою
Новомосковського району прийнято
рішення № 1 від 27.10.2011 р. про прийняття
до комунальної власності
територіальної громади с. Черкаське -
будівлю № 211 дитячого садка; рішення
від 16.12.2011 р. про прийняття - будівлі №207
дитячого садка, рішення від 25.05.2012 р. про
прийняття - каналізаційних очисних
споруд с. Черкаське та рішенням від
27.12.2012 р. прийнято - будинок побуту №91.

Однак, передача житлових будинків не
відбулася через відсутність
інвентаризаційних справ, які начебто,
втрачено Гвардійською КЕЧ району.

Отже, з огляду на Доручення Президента
України від 12.10.2010 р. та враховуючи
фактичну передачу дитячого садка та
інших об'єктів соціальної та
інженерної інфраструктури, що
перебували в оперативному управлінні
Гвардійської КЕЧ району, суд вважає, що
військове містечко № 3, має ознаки
відкритого.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно
до абз. 4 п. 9 Положення про Міністерство
оборони України, затвердженого Указом
Президента України №406/2011 від 06.04.2011 р.
Міністр у межах повноважень, на основі
та на виконання Конституції та законів
України, актів і доручень Президента
України, актів Кабінету Міністрів
України видає накази, організовує і
контролює їх виконання.

Накази Міноборони України, прийняті в
межах його повноважень, обов'язкові для
виконання центральними органами
виконавчої влади, їх територіальними
органами та місцевими державними
адміністраціями, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями всіх форм власності і
громадянами.

З огляду на зазначену норму Наказ
Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад» та
Додаток № 2, яким затверджено Перелік
військового майна (військове містечко
№3, №2), що безоплатно передається в
комунальну власність територіальної
громади с. Черкаське
Новомосковського району
Дніпропетровської області, є
обов'язковим для виконання
Гвардійською КЕЧ району
Дніпропетровської області та
відповідно КЕВ м.
Дніпропетровська, як правонаступником,
відповідно до наказу Начальника
Південно-Східного територіального
квартирно-експлуатаційного управління
№ 93 від 09.08.2013 року.

Як зазначалось, підтвердженням
обов'язковості та виконання
зазначеного наказу, є прийняття
Черкаською селищною радою
Новомосковського району рішень про
прийняття до комунальної власності
територіальної громади частини
об'єктів, які знаходяться на території
військового містечка.

Крім того, згідно листа № 280/1107 від
18.10.2013 р. (бланк № 000560) Департаменту
правового забезпечення Міністерства
оборони України повідомлено, що Наказ
Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад» -
чинний.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що ігнорування Наказу
Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад»,
ігнорування листа № 303/4/17/394
від 13.05.2013р. заступника начальника
Головного КЕУ Збройних Сил України
полковника Прогонюка С.Т. - є належним
підтвердженням бездіяльності
відповідача щодо вжиття заходів для
приватизації квартири ОСОБА_3

Таким чином, суд, з урахуванням вимог ч.2
ст.11 КАС України, згідно якої суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять, задовольняє позовні
вимоги в частині щодо визнання
протиправною бездіяльність КЕВ м.
Дніпропетровська, яка виразилась в не
розгляді заяви ОСОБА_3 від 29.06.2013р.
(вхідний № 72 від 01.07.2013р.) в порядку,
передбаченому Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» щодо приватизації
квартири, яку вона займає на підставі
ордеру № 532 від 19.11.1990 р. та зобов'язання
КЕВ м. Дніпропетровська розглянути
заяву ОСОБА_3 від 29.06.2013р., (вхідний № 72
від 01.07.2013р.) в порядку
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та вжити заходів, передбачених
Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» щодо приватизації квартири,
яку вона займає на підставі ордеру № 532
від 19.11.1990р.

Суд, відмовляє в задоволенні позовних
вимог про визнання протиправною
бездіяльності щодо не розгляду заяви
ОСОБА_3 від 29.06.2013р. вх. № 2562
від 11.12.2013р., у зв'язку з тим, як
встановлено під час розгляду справи по
суті, відповідь була надана
відповідачем в строк 30.12.2013р № 2776
(а.с.78,79).

Щодо позовних вимог про зобов'язання
начальника КЕВ м. Дніпропетровська
Зубкова Григорія Семеновича прийняти
рішення щодо приватизації цієї
квартири в порядку, передбаченому
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та згідно
процедури, передбаченої "Положенням
про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян",
затвердженого Наказом МЖКГ № 396 від
16.12.2009 р., суд зазначає, що вказані
вимоги не можуть бути задоволенні,
оскільки, суд не може зобов'язати
суб'єктів владних повноважень прийняти
рішення, які приймаються ними з
використанням власного
адміністративного розсуду, тобто
підміняти повноваження суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів, при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі, на виконання делегованих
повноважень, при цьому, суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави (ст. 8
КАС України).

Статтею 6 Кодексу адміністративного
судочинства України, встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень, порушені
її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визначено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах, здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких,
позивачеві відмовлено.

У зв'язку з чим, присудити з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 36,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, при вирішені справи по суті,
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю, або частково.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-10,11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
КЕВ м. Дніпропетровська, яка виразилась
в не розгляді заяви ОСОБА_3 від 29.06.2013р.
(вхідний № 72 від 01.07.2013р.)
в порядку, передбаченому Законом
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" щодо приватизації
квартири, яку вона займає на підставі
ордеру № 532 від 19.11.1990р.

Зобов'язати КЕВ м. Дніпропетровська
розглянути заяву ОСОБА_3 від 29.06.2013р.,
(вхідний № 72 від 01.07.2013р.) в порядку
передбаченому Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" та вжити заходів передбачених
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду" щодо
приватизації квартири, яку вона займає
на підставі ордеру № 532 від 19.11.1990р.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі
36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 02.04.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька
Ф.В.Рагімов