Справа № 808/980/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/40131/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: не з'явився

відповідача: Зудінова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Запорізької митниці

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2013 року

у справі № 808/980/13-а

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3

до Запорізької митниці

про визнання
протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3)
звернулась з позовом до Запорізької
митниці (далі по тексту - відповідач,
митниця) про визнання протиправними та
скасування рішення.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
в задоволенні позовних вимог ФОП
ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2013 року скасовано постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року.
Прийнято нову постанову, якою
адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаним рішенням суду
апеляційної інстанції, оскаржив його у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Також, від Запорізької митниці
надійшли письмові пояснення до
касаційної скарги.

У запереченні на касаційну скаргу
позивач, посилаючись на те, що суд
апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального та
процесуального права, просить
касаційну скаргу Запорізької митниці
залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника відповідача, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
документальну невиїзну перевірку
дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог
законодавства України з питань
державної митної справи, за
результатами якої складено акт від
24.12.2012 року № н/0045/12/112000006/НОМЕР_1.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено п. 6 ст. 16 Закону
України «Про захист національного
товаровиробника від демпінгового
імпорту», що призвело до заниження
податкового зобов'язання на загальну
суму 1 370 345,53 грн. та підлягає
перерахуванню до Державного бюджету
України, з них антидемпінгове мито - 1 370
345,53 грн.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки, митницею прийнято
податкове повідомлення від 17.01.2013 року
№14, про визначення позивачу суми
податкового зобов'язання за платежем:
антидемпінгове мито в сумі 1 370 345,53 грн.,
(у т.ч. 1 370 345,53 грн. за основним платежем
та 0,00 грн. - штрафних санкцій).

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 щодо
визнання протиправним та скасування
рішення, виходив з того, що позовні
вимоги є не обґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги ФОП ОСОБА_3 виходив з того,
нарахування грошового зобов'язання
відповідачем на підставі Рішення
Міжвідомчої комісії з міжнародної
торгівлі №АД-216/2009/4402-37 від 29.09.2009 року
«Про застосування остаточних
антидемпінгових заходів щодо імпорту в
Україну шприців походження з
Королівства Іспанія, Сполученого
Королівства Великобританії та
Північної Ірландії, Федеративної
Республіки Німеччина і Китайської
Народної Республіки» є незаконними.

Колегія суду не може погодитись з
такими висновками судів, вважаючи їх
передчасними та такими, що винесені з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 КАС України одним з
принципів здійснення правосуддя в
адміністративних судах є принцип
офіційного з'ясування всіх обставин у
справі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи

Частиною 5 ст. 11 КАС України
передбачено, що суд повинен
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до вимог п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 161
КАС України під час прийняття
постанови суд вирішує: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; яку
правову норму належить застосувати до
цих правовідносин; чи належить
задовольнити позовні вимоги або
відмовити в їх задоволенні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 163 КАС України в
мотивувальній частині постанови суду
зазначаються встановлені судом
обставини із посиланням на докази, а
також мотиви неврахування окремих
доказів; мотиви, з яких суд виходив при
прийнятті постанови, і положення
закону, яким він керувався.

Так, в акті перевірки зазначено, що при
перевірці встановлено факти митного
оформлення товару без сплати
антидемпінгового мита за ставкою 10,54 %
(для шприців об'ємом 5мл) та ставкою 196,38 %
(для шприців об'ємом 10 мл) по митним
деклараціям: від 05.05.2010 № 112000010/2010/3095,
від 03.06.2010 № 112000010/2010/4030, від 14.06.2010 №
112000010/2010/4366, від 25.08.2010 № 112000010/2010/6645, від
24.01.2011 № 112000010/2011/450, від 21.02.2011 №
112000010/2011/1305, що призвело до заниження
податкового зобов'язання по
антидемпінговому миту на загальну суму
1 370 345,53 грн.

Слід зазначити, що в матеріалах справи
відсутні митні декларації від 25.08.2010 №
112000010/2010/6645, від 24.01.2011 № 112000010/2011/450, від
21.02.2011 № 112000010/2011/1305.

Суди попередніх інстанцій не дослідили
матеріали справи, та не з'ясували,
причини ненадання позивачем
вищевказаних митних декларацій до суду
першої інстанції, однак надали їм
правову оцінку.

Крім того, позивачем не надано, а судом
не витребувано та не досліджено країна
походження товарів, не витребувано
відповідні докази, як то - сертифікати
про походження товару, декларації про
походження товару, свідоцтво про
державну реєстрацію, тощо.

Також, судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.03.2006 між Фірмою «VOGT
MEDICAL VERTRIEB GMBH» та позивачем укладено
контракт №359, відповідно до умов якого
позивачу поставлялась продукція
медичного призначення, у тому числі
шприци з голками з пластмасових
матеріалів, що використовуються у
медицині об'ємом 5 мл, 10 мл походженням з
Королівства Іспанія.

Водночас, суд касаційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що у
вищевказаному контракті не зазначено
країну походження продукції.

В той же час, судами першої та
апеляційної інстанції не було
з'ясовано вищевикладені обставини, а
також не витребувано відповідних
доказів.

Таким чином, на думку колегії суду, суди
не дослідили та не встановили всі
обставини справи.

Отже, колегія суду приходить до
висновку, що суди попередніх інстанцій
не дослідили та не розглянули належним
чином докази, що містяться в матеріалах
справи, не надали належну оцінку
обставинам справи, порушили та невірно
застосували норми матеріального права,
та, як наслідок, прийняли незаконні
рішення.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог статті 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з ч. 2 ст. 220
КАС України не може досліджувати
докази, встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі ст. 227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Запорізької митниці
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2013 року та постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов