Справа № 823/656/14
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
справа №
823/656/14

14 год. 55 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Рахліна
В.В.,

за участю представників:

позивача - Лисенка Ю.М.,

відповідача - Барабаш О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Катеринопільський
елеватор" до Звенигородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Катеринопільський
елеватор" подало позов, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення:

- № від 12.03.2014 про зменшення сум
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 559638
грн., у тому числі 373092 грн. зі сплати
основного платежу та 186546 грн. зі сплати
штрафних (фінансових) санкцій;

- № від 12.03.2014 про зменшення сум
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на загальну суму 100450
грн. 50 коп., у тому числі 66967 грн. зі
сплати основного платежу та 33483 грн. 50
коп. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що податкові
повідомлення-рішення, що оскаржуються,
винесені виключно на підставі даних,
встановлених перевіркою не ТОВ
"Катеринопільський елеватор", а його
постачальника. В акті перевірки, на
основі якого винесено податкові
повідомлення-рішення, немає жодного
посилання на те, що ТОВ
"Катеринопільський елеватор" було
здійснено порушення податкового
законодавства з причин порушення вимог
ведення податкового обліку, а висновок
ОДПІ про те, що взаємовідносини
позивача з його контрагентом відбулися
без мети реального настання правових
наслідків, з метою заниження об'єкта
оподаткування, несплати податків є
неправомірним, оскільки господарські
операції між позивачем та його
контрагентом реально відбулися та
підтверджені оформленими належним
чином первинними документами.

Щодо відсутності у позивача
сертифікатів якості зерна та продуктів
його переробки останній зазначив, що
господарські операції з придбання
зерна мали місце в межах території
України між суб'єктами господарювання
приватного сектору економіки, жоден з
яких не вимагав надання такого
сертифіката, а тому в даному випадку
наявність цього сертифіката не є
обов'язковою.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

В письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив в його задоволенні відмовити
повністю зазначивши при цьому, що в
ході перевірки встановлено
неможливість ТОВ "Укр Мед Експорт"
здійснити реалізацію позивачу
соняшника в об'ємах, які зазначені в
первинних документах, оскільки товар в
асортименті, кількості та за ціною, що
вказаний в рахунках і накладних та в
подальшому прийнятий і в повному
обсязі оплачений покупцем, фактично не
передавався та не рахувався у
відповідній кількості, доказом чого є
дані перевірки ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області.

Крім того, відповідач зазначив про
ненадання позивачем до перевірки
сертифікатів якості зерна та продуктів
його переробки, що свідчить про
відсутність реальної поставки зерна
від контрагента.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечив
повністю з підстав, викладених в
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Катеринопільський
елеватор", як суб'єкт господарювання -
юридична особа, ідентифікаційний код
32580463, зареєстрований 30.06.2004р., взятий на
облік в органах державної податкової
служби 12.07.2004р., є платником податку на
додану вартість відповідно до
свідоцтва від 27.08.2004 № 32392796.

Судом встановлено, що за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Катеринопільський
елеватор" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2013 по
31.11.2013 року, складений акт №
57/23-12-22-016/32580463 від 05.03.2014р., в якому
встановлені порушення: п. 198.1, п. 198.6 ст.
198 та п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого ТОВ
"Катеринопільський елеватор" завищено
задекларовані показники в складі
податкового кредиту декларації з
податку на додану вартість на суму 373092
грн. в тому числі за жовтень 2013 року на
суму 373092 грн., що призвело до завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за жовтень 2013 року на суму 97005
грн. та завищення суми бюджетного
відшкодування за листопад 2013 року на
66967 грн.

На підставі зазначеного акту
Звенигородською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області прийняті податкові
повідомлення-рішення від 12.03.2014 року №
про зменшення збільшення сум
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 559638
грн., у тому числі 373092 грн. зі сплати
основного платежу та 186546 грн. зі сплати
штрафних (фінансових) санкцій та
податкове повідомлення-рішення від
12.03.2014 року № про зменшення сум
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на загальну суму 100450
грн. 50 коп., у тому числі 66967 грн. зі
сплати основного платежу та 33483 грн. 50
коп. штрафних (фінансових) санкцій.

Вирішуючи спір по суті з огляду на
аргументацію сторін, суд зазначає, що
відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
вказаного Кодексу податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно пунктів 200.1 - 200.3 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 цієї статті
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Як свідчить текст акта перевірки, який
став підставою для винесення
податкових повідомлень-рішень,
висновки ОДПІ про не підтвердження
фактів здійснення господарських
операцій між ТОВ "Катеринопільський
елеватор" та ТОВ "Укр Мед Експорт"
ґрунтуються виключно на припущеннях
про неможливість здійснення вказаним
постачальником відповідних
господарських операцій на підставі
висновків оперативного управління ДПІ
у Центральному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївській області, в
яких зазначено про відсутність ТОВ "Укр
Мед Експорт" за податковою адресою,
однак не встановлено ознак
фіктивності.

Разом з тим, суд зазначає, що
господарські операції з
контрагентами-постачальниками мали
реальні наслідки, що підтверджується
первинними документами, доданими
позивачем до матеріалів справи, а також
наданими податковому органу під час
проведення документальної
позапланової перевірки, вказані
документи оформлені у відповідності до
вимог закону.

Факт використання позивачем соняшнику,
що поставлений ТОВ "Укр Мед Експорт", у
власному виробництві ОДПІ не
перевірявся. Однак актом
документальної позапланової перевірки
встановлено, що ТОВ "Катеринопільський
елеватор", здійснювало в основному
діяльність з виробництва та продажу
комбікормів для птиці, олії (сирої)
нерафінованої соняшникової та
лушпиння соняшникового
гранульованого, як на території
України, так і за її межами. Таким чином,
в діях позивача по придбанню соняшника
від контрагентів наявна ділова мета.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.
21 Закону України "Про зерно та ринок
зерна в Україні" якість зерна та
продуктів його переробки, що
виробляються в Україні або ввозяться
на митну територію України, має
відповідати державним стандартам та
іншим нормативним документам. Якість
експортного зерна та продуктів його
переробки може відповідати вимогам, що
зафіксовані сторонами в експортному
контракті.

Експортно-імпортні операції із зерном
та продуктами його переробки, а також
переміщення зерна та продуктів його
переробки територією України (за
винятком зерна та продуктів його
переробки, що переміщуються територією
України в режимі прохідного митного
транзиту без перевантаження, та зерна,
яке використовується для насіннєвих
цілей) проводяться за наявності
сертифіката якості зерна та продуктів
його переробки, в якому зазначаються
якість зерна та продуктів його
переробки, показники їх безпечності,
наявність або відсутність генетично
модифікованих організмів. Сертифікат
якості зерна та продуктів його
переробки видається на платній основі
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, у порядку, який
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 1 Порядку видачі сертифіката
якості зерна та продуктів його
переробки, затвердженого Постановою
КМУ від 23.07.2009 № 848, передбачено, що цей
Порядок визначає процедуру
обов'язкової видачі сертифіката якості
зерна та продуктів його переробки, крім
хлібобулочних і макаронних виробів,
при здійсненні експортно-імпортних
операцій, включаючи транзит територією
України при перевантаженні через
зерноперевантажувальні місткості,
переміщенні територією України зерна,
продуктів його переробки, що придбані
за рахунок коштів державного та
місцевого бюджету, а також за вимогою
однієї з сторін договору (контракту) у
випадках, коли його видача не є
обов'язковою, і обігу бланків
сертифікатів якості зерна та продуктів
його переробки.

Таким чином, аналіз наведених норм
чинного законодавства свідчить про те,
що, наявність сертифіката якості зерна
та його надання обов'язкові лише у
трьох випадках: коли мають місце
вивезення з території України або
ввезення на територію України зерна в
рамках здійснення експортно-імпортних
операцій; у випадку придбання зерна за
бюджетні кошти; за вимогою однієї із
сторін договору.

Оскільки господарські операції між ТОВ
"Катеринопільський елеватор" та ТОВ
"Укр Мед Експорт" з придбання зерна мали
місце в межах території України між
суб'єктами господарювання, жоден з яких
не вимагав надання сертифікатів якості
зерна та продуктів його переробки, то в
даному випадку наявність такого
сертифіката не є обов'язковою.

Окрім того, суд враховує той факт, що з
огляду на принцип персональної
відповідальності платника податку
право на формування податкового
кредиту і, як наслідок, право на
бюджетне відшкодування, не може
ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами. Платника податку не
може бути позбавлено права на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за відсутності доказів його
залучення до протиправної діяльності,
пов'язаної з незаконним отриманням
бюджетного відшкодування, при цьому
платник податку не повинен нести
відповідальність за можливі
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник податку
на додану вартість не знав про такі
зловживання та не міг про них знати.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що податковий кредит ТОВ
"Катеринопільський елеватор"
сформовано у відповідності до
Податкового кодексу України, на
підставі наданих постачальником
податкових накладних, які відповідають
усім передбаченим вимогам та не
визначені не дійсними і на даний час у
підприємства немає передбачених
зазначеним законом підстав для
коригування або виключення цих сум з
податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує
приписи статті 2 цього Кодексу,
відповідно до якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства та матеріалів справи,
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи є
обґрунтованими, а вимоги такими, що
належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 12.03.2014 № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
559638 грн., у тому числі - 373092 грн.
основного платежу, 186546 грн. - штрафних
(фінансових) санкцій.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Звенигородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 12.03.2014 № про зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за листопад
2013 року в розмірі 66967 грн. та
застосування штрафних санкцій в сумі
33483 грн. 50 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Катеринопільський
елеватор" (20505, Черкаська область,
Катеринопільський район, смт. Єрки, вул.
Леніна, 47, ідентифікаційний код 32580463)
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 487 (чотириста
вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
18.04.2014.