Справа № 872/4381/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2013 р. справа № 401/12425/12
(2а/401/627/12) Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Чабаненко
С.В.

суддів: Суховарова А.В.
Ясенової Т.І.

Розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 18.12.2012 року
по справі №2а-401/627/12 за позовом ОСОБА_1
до Управління пенсійного фонду України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання
неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська в якому просила
зобов'язати відповідача зарахувати до
пільгового стажу період роботи ОСОБА_1
з 05.06.1978 року по 30.04.1985 року та з 01.05.1985
року по 02.10.1987 року, як працівниці, що
працювала в районах Крайньої Півночі
та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії на пільгових умовах з 15.07.2008
року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
18.12.2012 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача.
Зобов'язано відповідача здійснити
позивачу обчислення пільгового
страхового стажу за період роботи з
05.06.1978 року по 30.04.1985 року та з 01.05.1985 року
по 02.10.1987 року з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі - за один рік і шість
місяців. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії на
пільгових умовах з 22.05.2012 року.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та задовольнити позовні
вимоги.

Дана адміністративна справа
розглянута судом апеляційної
інстанції відповідно до ст. 197 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, отримує пенсію за
віком.

12.10.2012 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління Пенсійного фонду в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська з заявою про
перерахунок пенсії по стажу, додавши
довідки про факт роботи в районах
Крайньої Півночі 05.06.1978 року по 30.04.1985
року та з 01.05.1985 року по 02.10.1987 року.

Відповідачем відмовлено в здійсненні
перерахунку, мотивуючи відмову тим, що
в матеріалах пенсійної справи відсутні
копії трудових договорів , які
підтверджують пільговий стаж роботи.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія судів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість такого висновку.

Згідно п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено, що
«робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах».

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено, що
працівникам, які користуються в даний
час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 р. зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 р. -
за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради
Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» встановлено «скоротити
тривалість трудового договору, який
дає право на отримання пільг, які
передбачені статтею 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з п'яти до
трьох років».

Факт роботи позивача в районі Крайньої
Півночі (м. Сєвєробайкальськ,
Республіки Бурятія) підтверджений
наявними в матеріалах справи
документами, відповідачем не
заперечувався.

Згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 та
довідки від 14.04.2011 року за вих. № 330,
виданої ВАТ "Нижнеангарстранстрой",
позивач працювала з 05.06.1978 по 30.04.1985 року
учетчиком, інженером орендної групи,
інженером ПТО на Ремонтно-прокатній
базі тресту "Нижнеангарстранстрой"; з
01.05.1985 року по 02.10.1987 року інженером ПТО,
мастером в управлінні механізації
тресту "Нижнеангарстранстрой".

В довідці зазначено, що позивач
користувався пільгами, передбаченими
для робітників Крайньої Півночі.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що зазначеними документами
підтверджується, що на позивача
поширювалися пільги, встановлені для
працівників, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги положення Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, відповідно до якої пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають. Розмір пенсії
переглядається відповідно до
законодавства держави - учасниці Угоди
за новим місцем проживання пенсіонера,
а обчислення проводиться з заробітку
(доходу) за періоди роботи, які
зараховуються до трудового стажу.

Статтею 6 цієї Угоди визначено, що для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсії на пільгових умовах і
за вислугу років, громадянам держав -
учасниць Угоди, враховується трудовий
стаж набутий на території будь-якої з
цих держав, а також на території
колишнього СРСР за час до вступу в
силу цієї Угоди. Обчислення пенсії
проводиться з заробітку за період
роботи, який зараховується в трудовий
стаж.

Таким чином, оскільки позивач
працювала з 05.06.1978 року по 30.04.1985 року та
з 01.05.1985 року по 02.10.1987 року на
підприємствах, розташованих в районі
Крайньої Півночі, і в її заробіток
входив районний коефіцієнт за роботу в
районах Крайньої Півночі, то на неї
поширюється дія Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 і вона має право на пільгове
обчислення страхового стажу.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції в повній мірі з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення в межах строків
звернення до суду.

Передбачені ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення відсутні, апеляційна скарга
задоволеною не підлягає.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 18.12.2012 року
по справі №2а-401/627/12 - залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
18.12.2012 року по справі №2а-401/627/12 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України шляхом подання касаційної
скарги в порядку, встановленому ст.212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова