Справа № 817/843/14
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/843/14

04 квітня 2014 року 12год. 40хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Друзенко Н.В. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом

Публічного акціонерного
товариства " Рівненська фабрика
нетканих матеріалів" до
Відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про визнання
протиправною та скасування постанови
ВСТАНОВИВ:

20.03.2014 року Публічне акціонерне
товариство "Рівненська фабрика
нетканих матеріалів" звернулось до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про визнання протиправною та
скасування постанови ВП№40299766 від
15.01.2014 року про накладення штрафу.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав клопотання,
яким позовні вимоги підтримав та
просив розглянути справу без його
участі (а.с.32).

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, подав
клопотання про розгляд справи у
відсутність представника відповідача
(а.с.20).

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні.
Отже, суд вважає за можливе розглянути
справу без участі сторін на підставі
наявних доказів.

Оскільки в матеріалах
адміністративної справи наявні
клопотання всіх осіб, які беруть участь
у справі про розгляд справи за їх
відсутності, у відповідності до вимог
частини четвертої статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Дослідженням матеріалів справи судом
встановлено, що 03.10.2013 року Рівненським
міським судом Рівненської області
видано виконавчий лист №1715/19188/12 про
зобов'язання ПАТ "Рівненська фабрика
нетканих матеріалів" виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з кімнати №?НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_1 з наданням
іншого жилого приміщення або
приміщення, яке вони займали раніше
(а.с.24).

21.10.2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№40299766 з виконання вказаного
виконавчого листа (а.с.22).

За постановою, боржнику - ПАТ
"Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" надано строк для
добровільного виконання до 28.10.2013 року.

В той же час постанова про відкриття
виконавчого провадження надіслана
боржнику лише 30.10.2013 року, а отримана
ним 31.10.2013 року (а.с.23).

03.12.2013 року державним виконавцем
надіслано боржнику лист про
зобов'язання повідомити в п'ятиденний
термін про результати виконання
виконавчого документа (а.с.25).

Листом №828 від 17.12.2013 року боржник
повідомив державного виконавця про
відсутність вільних житлових кімнат та
про здійсненні на виконання вимог
державного виконавця заходи, а також
про відмову громадян добровільно
звільнити займане житло та відсутність
відповідних повноважень у позивача на
примусове виселення громадян (а.с.26,36).

Також ПАТ "Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" надано докази повідомлення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про необхідність
звільнення житлової кімнати №НОМЕР_1 з
наступним вселенням у кімнату №НОМЕР_2,
яку вони займали раніше (а.с.33) та докази
вимоги термінового звільнення кімнати
для вселення ОСОБА_6.( а.с.34).

Відповідно до довідки позивача від
13.01.2014 року в гуртожитку по вул.
Фабрична , 4 в м. Рівне, що перебуває на
балансі ПАТ "Рівненська фабрика
нетканих матеріалів" вільних житлових
місць немає, на усі житлові кімнати
видані відповідні ордера, є лише
вільне ліжко-місце в кімнаті за № 69
(а.с.35).

23.12.2013 року державним виконавцем
винесено постанову ВП №40299766 про
накладення на посадову особу -
генерального директора ПАТ
"Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" штрафу у розмірі 340,00 грн. за
невиконання рішення суду (а.с27).

Вказана постанова визнана
протиправною та скасована постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
у справі №817/83/14, яка набрала законної
сили (а.с.38-39).

15.01.2014 року державним виконавцем
складено акт, яким зафіксовано, що
станом на вказану дату - ПАТ
"Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" рішення суду не виконано
(а.с.28). Акт складено у відсутності
боржника.

На підставі вказаного акту, цього ж дня
державним виконавцем винесено
постанову про накладення на посадову
особу - генерального директора ПАТ
"Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" штрафу в подвійному
розмірі 680,00 грн.(а.с.29).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення.

При цьому суд виходив з такого.

Статтею 75 Закону України "Про
виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999
року, визначено, що після відкриття
виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону. У
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

В свою чергу, в силу вимог частини
першої статті 89 цього Закону, у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.
Згідно з частиною другою статті 89 цього
Закону, у разі повторного невиконання
рішення боржником без поважних
причин державний виконавець у тому ж
порядку накладає на нього штраф у
подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З наданих відповідачем та
досліджених судом доказів вбачається,
що державний виконавець, всупереч
вимог статті 89 Закону України "Про
виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999
року, після накладення на боржника
штрафу в сумі 340,00 грн., не встановлював
для боржника новий строк виконання
рішення, а виніс постанову про
накладення штрафу в подвійному розмірі
на підставі акту, який до того ж
складено у відсутності представника
боржника.

Крім того, застосовуючи до
боржника заходи відповідальності,
державний виконавець не врахував, що
штраф за невиконання рішення суду
накладається лише у випадку його
невиконання без поважних причин.
Відповідач не тільки не встановив
причини, через які рішення суду
боржником не виконано, але й не з'ясував
їх поважності. В постанові про
накладення штрафу державний
виконавець не зазначив обставини, про
які повідомив йому боржник, як про такі,
що перешкоджають виконанню, і,
відповідно, не надав їм жодної оцінки.

Крім того, статтею 89 Закону
України "Про виконавче провадження"
№606-XIV від 21.04.1999 року, встановлено вид і
міру відповідальності за невиконання
рішення для фізичної особи, посадової
особи та юридичної особи.

Боржником у виконавчому провадженні
№40299766 є ПАТ "Рівненська фабрика
нетканих матеріалів", в той же час
спірна постанова про накладення
штрафу в подвійному розмірі 680,00 грн.
винесена стосовно посадової особи -
генерального директора ПАТ
"Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" ОСОБА_7 В той же час, в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні будь-які докази, на підставі
яких державним виконавцем встановлено
повноваження даної особи.

Крім того, в матеріалах виконавчого
провадження, копії яких на вимогу суду
долучено до матеріалів справи,
відсутні будь-які докази тому, що
державний виконавець в будь-який
спосіб здійснював організацію
виконання рішення відповідно до
повноважень, наданих йому законом, чи
сприяв боржнику у виконанні рішення.

Сукупність зібраних у справі доказів
доводить, що постанова про накладення
штрафу від 15.01.2014 року винесена з
порушенням вимог статті 89 Закону
України "Про виконавче провадження"
№606-XIV від 21.04.1999 року, не відповідає
критеріям добросовісності та
розсудливості, а відтак підлягає до
скасування, як протиправна.

Також суд акцентує увагу на тому, що
відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Наданими суду доказами відповідач не
довів правомірність та
обґрунтованість свого рішення, відтак
суд вважає вимоги позивача є
підставними та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції ВП №40299766
від 15.01.2014 року про накладення штрафу на
посадову особу генерального директора
ПАТ "Рівненська фабрика нетканих
матеріалів" ОСОБА_7

Присудити на користь позивача Публічне
акціонерне товариство " Рівненська
фабрика нетканих матеріалів" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Друзенко
Н.В.