Справа № 802/537/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/537/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Драчук Т. О.

при секретарі: Майданюк Я.Л.

за участю представників сторін:

представника відповідача: Мельник Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
до управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про визнання дій
протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2014 року Вінницька митниця
Міндоходів звернулась до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання дій
протиправними, скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
№41965767 від 08 лютого 2014 року.

Вінницький окружний адміністративний
суд постановою від 28 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши заяву
про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 19.12.2013 року Вінницьким
апеляційним адміністративним судом
видано виконавчий лист № 802/4267/13-а про
зобов'язання Вінницької митниці
здійснити митне оформлення партії
голонасінного гарбузового насіння у
режимі "експорт" згідно з митною
декларацією №401090000/2013/019085.

Постановою головного державного ВПВР
УДВС ГУЮ у Вінницькій області від 23.12.2013
року на підставі вищевказаного
виконавчого документа відкрито
виконавче провадження ВП № 41332099,
боржнику - Вінницькій митниці надано
строк для самостійного виконання
рішення суду до 30.12.2013 року.

Оскільки у зазначений строк рішення
суду виконано не було, 08.01.2014 року
головним державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у Вінницькій області винесено
постанову про стягнення з Вінницької
митниці виконавчого збору у розмірі 1360
грн.

В подальшому, постановою від 08.02.2014
року, що оскаржується позивачем,
відкрито виконавче провадження ВП №
4196576 з виконання постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні правові підстави для висновку
про неправомірність оскаржуваної
постанови від 08.02.2014 року про відкриття
виконавчого провадження, яка винесена
державним виконавцем з дотриманням
вимог Закону України "Про виконавче
провадження", та за відсутності
перешкод для відкриття виконавчого
провадження, відповідно до ст.ст. 25, 26
цього Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Ст. 18 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено вимоги до
виконавчого документа.

Апеляційним судом досліджено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору №41332099 від 08 січня 2014
року та встановлено, що вказана
постанова відповідає вимогам до
виконавчого документа, визначених ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження". Вказана постанова
Вінницькою митницею Міндоходів не
оскаржувалась, що позивачем не
спростовується. Строк пред'явлення
виконавчого документа не закінчився, і
виконавчий документ поданий до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Передбачені ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що приймаючи постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору, державний виконавець діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Законом України
"Про виконавче провадження".

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначає, що Вінницькою
митницею Міндоходів вживались всі,
передбачені чинним законодавством, дії
щодо виконання судового рішення, і лише
наявність поважних, незалежних від
митниці, причин не дозволило закінчити
проведення митного оформлення. Однак,
зазначені апелянтом доводи стосуються
законності винесення відповідачем
постанови про стягнення виконавчого
збору, яка не є предметом спору у даній
справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо відмови в
задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
15 квітня 2014 року .

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Драчук Т. О.