Справа № К/9991/34662/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/34662/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Чумаченко Т.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ФОП ОСОБА_4 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2011 року у справі за позовом
Житомирського міжрайонного
природоохоронного прокурора в
інтересах держави в особі Житомирської
обласної державної адміністрації,
Головного управління Державного
комітету із земельних ресурсів
Житомирської області до Бердичівської
районної державної адміністрації,
третя особа ФОП ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2011
року позов Житомирського міжрайонного
природоохоронного прокурора в
інтересах держави в особі Житомирської
обласної державної адміністрації,
Головного управління Державного
комітету із земельних ресурсів
Житомирської області задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
розпорядження т.в.о. Бердичівської
районної державної адміністрації від
28 грудня 2007 року №827.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, ФОП ОСОБА_4
звернулась з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, розпорядженням т.в.о.
голови Бердичівської
райдержадміністрації від 28.12.2007 р. №827
було погоджено ПП ОСОБА_4 місце
розташування об'єктів, під які
вилучається земельна ділянка на
території Великонизгірецької
сільської ради для розміщення
комплексу сервісного обслуговування
жителів територіальної громади.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду у іншій справі
встановлено, що спірним розпорядженням
т.в.о. голови Бердичівської
райдержадміністрації розпорядився
погодити ПП ОСОБА_4 місце розташування
об'єктів, під які вилучається земельна
ділянка із земель запасу, інших земель,
порушених при будівництві об'їздної
дороги, заболочених землі
Великонизгірецької сільської ради
Бердичівського району, за межами
населеного пункту, орієнтовною
загальною площею 1,0 га для розміщення
комплексу сервісного обслуговування
жителів територіальної громади району
(кафе, сауни, мотелю, теплиці, вітрового
генератора, декоративної водойми) та
погодити розроблення проекту
відведення даної земельної ділянки.
Після отримання розпорядження
позивачем було отримано ряд дозвільних
документів, а саме: висновок обласного
управління охорони культурної
спадщини від 26.04.2007 р.; висновок
Бердичівської районної СЕС; висновки
Держуправління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області від 14.01.2009 р. та 03.07.2007 р.;
висновок відділу містобудування
Бердичівської РДА про погодження
проекту землеустрою від 08.12.2008 р.;
висновок міжрайонного управління
водного господарства від 16.04.2010 р.; акти
обстеження земельної ділянки ДП
"Бердичівське лісове господарство" від
17.07.2008 р. та 16.04.2010 р.; висновок служби
автомобільних доріг в Житомирській
області від 17.10.2008 р.; витяг з протоколу
засідання Головного управління
будівництва та архітектури
Житомирської ОДА від 27.07.2008 р.; висновок
відділу земельних ресурсів у
Бердичівському районі від 27.05.2008 р.;
висновок відділу містобудування про
погодження місця розташування
земельної ділянки від 28.08.2008 р.; проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки 2008 р.; містобудівельне
обґрунтування 2008 р. Зазначена
постанова набрала законної сили.

При цьому, у відповідності з вимогами
ст. 151 ЗК України (в редакції від 2007 р.),
Бердичівська райдержадміністрація
розглядаючи клопотання про виділення
земельної ділянки зобов'язана була
відправити його разом із матеріалами,
передбаченими частиною 15 ст. 151 ЗК
України, на розгляд органів земельних
ресурсів, природоохоронних і
санітарно-епідеміологічних органів,
органів містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини.
Зазначені органи надають свої
висновки, після чого
райдержадміністрація приймає рішення
про погодження місця розташування того
об'єкта, під який мають право
самостійно вилучати земельну ділянку.

В порушення вищезазначених вимог,
райдержадміністрація своїм
розпорядженням погодила третій особі
місце розташування об'єктів, під які
вилучається земельна ділянка на
території Великонизгірецької
сільської ради без висновків від
органів земельних ресурсів,
санітарно-епідеміологічних органів,
органів містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини.

Крім того, згідно акту обстеження
земельної ділянки від 17.07.08 р.,
складеного головним лісничим ДП
«Бердичівське ЛГ» на вказаній ділянці
зростають 149 дерев породи береза, осика
та верба, загальною масою 10 метрів
кубічних тоді як відповідно до акту
вибору земельної ділянки від 15.03.07 р. на
земельній ділянці зростають чагарники.
Таким чином, відомості, що зазначені в
акті вибору земельної ділянки від 15.03.07
р. не відповідають дійсності, а також
відсутні на час прийняття
розпорядження викопіювання з
генерального плану або іншої
містобудівної документації населеного
пункту, копія плану земельної ділянки з
нанесенням на ній варіантів розміщення
об'єкта із зазначенням загальної площі,
яку необхідно вилучити, інше.

В акті вибору, а також в розпорядженні,
не зазначено цільове призначення
земельної ділянки, а лише зазначено, що
це землі несільськогосподарського
призначення.

За таких обставин, матеріали вибору
земельної ділянки не відповідають
дійсності, є неповними, оскільки
відсутні всі документи, що визначені в
ст. 151 ЗК України (викопіювання з
генерального плану або іншої
містобудівної документації населеного
пункту, копію плану земельної ділянки з
нанесенням на ній варіантів розміщення
об'єкта із зазначенням загальної площі,
яку необхідно вилучити, інше), висновки,
підстав для їх погодження та надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою у відповідача не було.

Відповідно до ст. 13, 14 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу, є
основним національним багатством і
перебуває під особливою охороною
держави. Надання земельної ділянки з
порушенням вимог чинного
законодавства суперечить інтересам
держави.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, ст.2, 3, 16 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
районна державна адміністрація, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Як вірно встановлено судами,
відповідач діяв не у спосіб,
передбачений чинним законодавством, що
є наслідком задоволення позовних вимог
та скасування розпорядження т.в.о.
Бердичівської районної державної
адміністрації від 28 грудня 2007 року №827.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: