Справа № 2а-939/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-939/12/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі міста Києва на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 лютого 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Технікс Ресурс» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «Технікс
Ресурс» звернулися в суд з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі міста Києва про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13.12.2011 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва 27
лютого 2012 року вимоги позивача
задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
постанову або ухвалу суду першої
інстанції та ухвалює нове рішення, якщо
встановить, що суд першої інстанції в
наслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушив норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
23.11.2011 року Державною податковою
інспекцією у Солом'янському районі
міста Києва проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на прибуток Товариства з
обмеженою відповідальністю «Технікс
Ресурс» за податковий період ІІ-ІІІ
квартали 2011 року.

За результатами перевірки складено акт
№12867/15-136273496 від 23.11.2011 року, яким
встановлено, що в декларації за
другий-третій квартали 2011 року
підприємством завищено рядок 06.6
(від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду) на суму 2 914 046,00
грн., що призвело до завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування (р. 07 декларації) за
другий третій квартали 2011 року на суму 2
914 026,00 грн..

На підставі вказаного акту 13.12.2011 року
відповідачем було винесено податкове
повідомлення рішення № від 13.12.2011
року, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «Технікс Ресурс»
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за ІІ-ІІІ квартали 2011 року на
суму 2 914 046,00 грн..

Апелянт під час апеляційного розгляду
справи стверджував про правомірність і
обґрунтованість винесеного
податкового повідомлення-рішення
посилаючись на порушення позивачем
норм чинного податкового
законодавства.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, доводи сторін та позицію суду
першої інстанції, вважає рішення суду
незаконним і необґрунтованим, та таким,
що винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

З матеріалів справ Як встановлено
судом першої інстанції в декларації за
ІІ-ІІІ квартали 2011 року позивачем
відображено в р. 06.6 (від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
(звітного) періоду) суму 2914026,00 грн..

В декларації за перший квартал 2011 року
рядок 08 (об'єкт оподаткування)
становить «мінус» 32644279,00 грн..

В складі витрат І кварталу 2011 року
позивачем відображено в р. 04.9 (від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного (податкового)
періоду) суму 2759556,00 грн., яка формується
за рахунок збитків, що сформувались
станом 01.01.2011 року.

Таким чином, від'ємне значення об'єкта
оподаткування (збиток) відображене в І
кварталі 2011 року формується зі збитків,
що утворились станом на 01.01.2011 року у
сумі 2759556,00 грн., збитку отриманого
протягом діяльності за І квартал 2011
року в сумі 350233,00, а також самостійно
виявленої помилки за результатами
минулих періодів (р.05.2) у сумі 154490,00 грн..

Відповідно до пункту 1 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу України
розділ III (податок на прибуток
підприємств) цього Кодексу
застосовується під час розрахунків з
бюджетом починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 1 квітня 2011
року, якщо інше не встановлено цим
підрозділом.

Отже, до 01 квітня 2011 року, при визначені
доходів і витрат платники податків
керувалися нормами Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
який діяв до 01 квітня 2011 року.

Так, згідно з пунктом 6.1 статті 6 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році норми цього пункту діяли з
урахуванням особливостей,
встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього
Закону. Відповідно до пункту 22.4. статті
22 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у 2010 році у
складі валових витрат платника податку
враховується 20 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 01.01.2010 року. У
2011 році сума від'ємного значення, яка
відповідно до абзацу першого цього
пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.

Згідно з пунктом 3 підрозділу 4 Розділу
ХХ Податкового кодексу України пункт
150.1 статті 150 Кодексу застосовується у
2011 році з урахуванням такого: якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Колегія суддів вважає, що наведені вище
норми свідчать, що право платника
податків на включення до витрат
другого календарного кварталу 2011 року
показника від'ємного значення за
підсумками першого кварталу 2011 року
пов'язується лише з діяльністю
платника податків у цьому кварталі.

А тому, у зв'язку із набранням з 01.04.2011
року чинності розділом ІІ Податкового
кодексу України та відсутності у ньому
посилання на врахування у ІІ кварталі
2011 року від'ємного значення
оподаткування, окрім того, що виник за
результатами діяльності у першому
кварталі 2011 року, від'ємне значення
об'єкту оподаткування за 2010 рік, що
увійшло до першого кварталу 2011 року
відповідно до п.22.4 ст. 22 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу від'ємного
значення другого кварталу 2011 року не
включається.

Отже, на підставі вищевикладеного
оскільки на час прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
від'ємне значення об'єкту
оподаткування за 2010 рік, що увійшло до
першого кварталу 2011 року до складу
від'ємного значення другого кварталу
2011 року не включається, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість
позиції суду першої інстанції, що
позивач порушив вимоги п. 3 підрозділу 4
Розділу ХХ Перехідних положень
Податкового кодексу України (в
редакції чинній на час прийняття
такого податкового
повідомлення-рішення).

Колегія суддів звертає увагу на тому,
що на час прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень позивач
не був наділений правом включення
від'ємного значення об'єкту
оподаткування за 2010 рік, що увійшло до
першого кварталу 2011 року, до складу
від'ємного значення другого кварталу
2011 року, враховуючи, що на час вирішення
справи нормами податкового
законодавства позивача наділено
правом включення від'ємного значення
отриманого за підсумками першого
кварталу 2011 року, у складі витрат
наступних податкових періодів, шляхом
подання уточнюючого розрахунку. Отже
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення не позбавляють
позивача права на віднесення
від'ємного значення з податку на
прибуток до наступних звітних
(податкових) періодів шляхом надання
уточнюючого розрахунку, а тому не
порушують права позивача.

На думку колегії суддів, матеріалами
справи повністю підтверджено факт
порушення позивачем норм податкового
законодавства, а тому прийняття
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення є законним і
обґрунтованим.

Суд першої інстанції, задовольняючи
вимоги позивача, посилався на
порушення відповідачем процедури
прийняття податкового
повідомлення-рішення, мотивуючи це тим,
що податковий орган не надав відповідь
на заперечення на акт перевірки
позивача.

Колегія суддів, ґрунтовно дослідивши
всі матеріали справи та врахувавши
позицію сторін, вважає, що ненадання
відповіді податковим органом може
вважатись бездіяльністю останнього та
може бути оскаржена в судовому порядку,
проте жодним чином не впливає на факт
встановлення порушення позивачем
податкового законодавства, на підставі
якого і було винесене оскаржуване
податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Апелянтом доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 лютого 2012 року та
постановлення нової про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 лютого 2012 року -
скасувати.

Постановити по справі нове рішення,
яким в задоволенні вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю «Технікс
Ресурс» до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
міста Києва про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.12.2011
року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки
передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови суду
виготовлено 10.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

Головуючий суддя

Бистрик Г.М.

Судді:

Карпушова О.В.

Оксененко О.М.