Справа № 2а-515/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-515/11
Головуючий у 1-й інстанції: Яценко
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 травня 2012 року у справі за заявою
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 28 січня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 28 січня 2011 року позов
задоволено частково.

Визнано дії неправомірними та
зобов'язано відповідача провести на
користь позивача перерахунок та
виплату пенсії з підвищенням її
розміру, як дитині війни на 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
11.07.2010, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року постанову Оболонського районного
суду м. Києва від 28 січня 2011 року
скасовано та ухвалено нову, якою
позовні вимоги ОСОБА_5 за періоди з
09.07.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 10.07.2010
залишено без розгляду. В іншій частині
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 28 січня 2011 року залишено
без змін.

В лютому 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва звернулося до суду першої
інстанції із заявою про перегляд
постанови Оболонського районного суду
м. Києва від 28 січня 2011 року за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 15 травня 2012 року заяву
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
перегляд постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 28 січня 2011
року за нововиявленими обставинами
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 травня 2012 року про залишення без
задоволення заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції змінити ухвалу
суду першої інстанції (за текстом
апеляційної скарги). Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України,
постанова або ухвала суду, що набрала
законної сили, може бути переглянута у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин ч. 2 ст. 245 КАС
України відносить: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;
встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Нововиявленими слід вважати обставини,
які об'єктивно існували на момент
вирішення адміністративної справи та
не були відомі і не могли бути відомі на
той час суду та хоча б одній особі, яка
брала участь у справі.

Такі юридичні факти характеризуються
тим, що вони одночасно повинні бути
передбачені нормами права, спричиняють
виникнення, зміну або припинення
правовідносин, мають істотне значення
для вирішення справи, тобто такі
фактичні дані, які спростовують факти,
покладені в основу судового рішення,
існували на момент звернення до суду з
позовом і під час розгляду справи
судом, не могли бути відомі ані особі,
яка заявила про це, ані суду, в
провадженні якого перебувала справа.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що важливо не порушувати балансу
між можливістю переглянути судове
рішення за нововиявленими обставинами
і принципом юридичної визначеності,
який є складовою верховенства права.
Принцип юридичної визначеності
вимагає, серед іншого, що якщо суди
остаточно вирішили питання, їхнє
рішення не повинне ставитися під
сумнів. Юридична визначеність
передбачає повагу до остаточності
рішень. Цей принцип наголошує, що жодна
зі сторін не повинна вимагати
перегляду остаточного і обов'язкового
судового рішення лише з метою
повторного слухання та ухвалення
нового рішення у справі. Відхилення від
цього принципу можна виправдати лише
наявністю обставин суттєвого і
непереборного характеру.

Як на підставу для перегляду постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 28 січня 2011 року за нововиявленими
обставинами, відповідач посилається на
визнаний рішенням Конституційного
Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011
року конституційним пункт 4 розділу VІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» (у редакції від 19
червня 2011 року) та на прийняту на
виконання вимог цього Закону постанову
КМ України від 06 липня 2001 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету». З наведеного
вбачається, що заявник просить
переглянути судове рішення за
нововиявленими обставинами з підстав,
передбачених п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України.

При цьому, відповідачем не було
враховано, що згідно з ч. 3 ст. 245 КАС
України, перегляд судових рішень за
нововиявленими обставинами в разі
прийняття нових законів, інших
нормативно-правових актів, якими
скасовані закони та інші
нормативно-правові акти, що діяли на
час розгляду справи, не допускається,
крім випадків, коли вони пом'якшують
або скасовують відповідальність
фізичної особи. Тобто, у розумінні цієї
статті КАС України, якою встановлений
вичерпний перелік підстав для
провадження за нововиявленими
обставинами, ні рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року, ні Закон України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», ні постанова КМ України від 06
липня 2001 року № 745 не являються
нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про те, що заява
відповідача про перегляд постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 28 січня 2011 року за нововиявленими
обставинами задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
За таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а ухвала
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 травня 2012 року - залишити без
задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 15 травня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 18.04.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.