Справа № 826/1628/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1628/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
представника Закритого акціонерного
товариства «Сонат» Яковишина Михайла
Валентиновича, Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3, Публічного акціонерного
товариства «Банк Кіпру» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Закритого
акціонерного товариства «Сонат» до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання протиправними дій, скасування
рішення від 26 жовтня 2013 року №7252569,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, в якому, з
урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними дії щодо
відмови у задоволенні заяви від 30.09.2013
року №3201317 про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень щодо права
власності нерухомого майна - нежилого
приміщення площею 932,7 кв. м, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, літ.
«А,А»;

- скасувати рішення про відмову у
державні реєстрації прав та їх
обтяжень ЗАТ «Сонат» від 26 жовтня 2013
року №7252569;

- зобов'язати зареєструвати право
власності на нерухоме майно - нежиле
приміщення площею 932,7 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літ.
«А,А» на підставі заяви від 30.09.2013 року
№3201317.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2014 року позов задоволено
частково, визнані протиправними дії
щодо відмови у задоволенні заяви за
реєстраційним №3201317 від 30.09.2013 року
17:31:13 про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності
нерухомого майна - нежилого приміщення
площею 932,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, літ. «А,А»; зобов'язано
зареєструвати право власності на
нерухоме майно - нежиле приміщення
площею 932,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, літ «А,А» на підставі
заяви № 3201317 від 30.09.2013 року закритого
акціонерного товариства «Сонат».

Не погоджуючись із вказаною
постановою, Закрите акціонерне
товариство «Сонат» подало апеляційну
скаргу за підписом представника за
довіреністю, яка видана Черновим
Ярославом Миколайовичем як Головою
правління, з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2014 року та закрити провадження у
справі у зв'язку із відмовою від
адміністративного позову.

Також, не погоджуючись із
вищенаведеною постановою, відповідач
подав апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Окрім цього, особами, які не брали
участь у справі - ОСОБА_3, Публічним
акціонерним товариством «Банк Кіпру»,
подані апеляційні скарги з підстав
неповного з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні Яковишин Михайло
Валентинович, який діє за довіреністю
як представник Закритого акціонерного
товариства «Сонат», що видана Черновим
Ярославом Миколайовичем як Головою
правління підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 195
КАС України колегія суддів дійшла
висновку про перегляд постанови суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 30
вересня 2013 року позивач звернувся до
Реєстраційної служби головного
управління юстиції у м. Києві з заявою
за реєстраційним номером 3201317 від 30.09.2013
року 17:31:13 про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, щодо права власності
нерухомого майна - нежилого приміщення
площею 932,7 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, літ «А,А» і належить
на праві власності ЗАТ «Сонат».

Позивач надав відповідачу
правовстановлювальні документи, на
підставі яких у позивача виникло право
власності на нежитлове приміщення, що
знаходиться в АДРЕСА_1, літ. «А,А»:
договір купівлі - продажу від 24.03.2004
року №121, укладеного між позивачем та
головним управлінням комунальної
власності м. Києва; реєстраційне
посвідчення, що видане Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна за
реєстраційним номером 507-п від 31.03.2004
року.

Також, відповідачу було надано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.12.2005 року, що
залишена без змін постановою Вищого
господарського суду України від 10
березня 2006 року, у справі №40/511 за
позовом ЗАТ «Сонат» до ПП «Русь - 95»,
якою визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 літ. «А,А», укладеного 31.03.2004
року між ЗАТ «Сонат» та ПП «Русь-95».

Ухвалою Верховного суду України від 20
квітня 2006 року відмовлено в порушенні
провадження з перегляду в касаційному
порядку постанови Вищого
господарського суду України від 10.03.2006
року у справі №40/511.

Згідно із положеннями ст. ст. 215, 216, 236 ЦК
України недійсний, тобто нікчемний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані із
його недійсністю. Правочин визнаний
судом недійсним, є недійсним з моменту
його вчинення. Угода купівлі-продажу
нерухомого майна, яка визнана судом
недійсною не може породжувати
наслідків щодо передачі майна від
одного власника іншому.

Також, згідно матеріалів справи
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2009 року, що
залишена без змін ухвалами
Апеляційного суду м. Києва від 10
листопада 2010 року, Вищого
спеціалізованого суду України від 25
серпня 2011 року, Апеляційного суду м.
Києва від 01 лютого 2012 року, задоволено
позов ЗАТ «Сонат» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
ТОВ «Пан Маркет», про витребування
майна із чужого незаконного володіння.

Вказаним судовим рішенням:

- витребувано у ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ТОВ «Пан Маркет» нежилого приміщення
площею 932,7 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, літ. «А» і належить на
праві власності ЗАТ «Сонат»;

- зобов'язано КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» скасувати
державну реєстрацію від 30.03.2006 року за
№507-П на зазначений об'єкт нерухомого
майна та зареєструвати відомості про
право власності ЗАТ «Сонат» на об'єкти
нерухомого майна;

- повернути приміщення, площею 932,7
кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, літ. «А» власнику ЗАТ «Сонат»
шляхом примусового виселення з
приміщення ТОВ «Пан Маркет».

Відповідно до частини першої статті 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, зазначеними вище судовими
рішеннями було встановлено право
власності ЗАТ «Сонат» на приміщення
площею 932,7 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, літ. «А,А».

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів, виходив з наступного.

Згідно статті 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. У разі скасування на підставі
рішення суду рішення про державну
реєстрацію прав до Державного реєстру
прав вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Відповідно до частини першої статті 19
зазначеного Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, договорів, укладених
у порядку, встановленому законом,
рішень судів, що набрали законної сили,
інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Частиною першої статті 24 Закону
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

51) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

52) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

53) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

54) після завершення п'ятиденного строку
з дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення;

55) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

56) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень (частина друга статті 24
Закону).

Згідно частини четвертої статті 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» відмова в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Разом з тим, Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
заяву позивача не задовольнила та
нерухоме майно не зареєструвала, про що
свідчать матеріали справи.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
на те, що вона не є належним
відповідачем, оскільки згідно картки
прийому заяви №6371663 позивачем саме
посадовій особі Реєстраційної служби
ГУЮ у м. Києві були подані документи.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, що рішення суду про
задоволення позову про повернення
майна, переданого за недійсним
правочином, чи витребування майна із
чужого незаконного володіння є
підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на майно, що
підлягає державній реєстрації, за
власником, а також скасування
попередньої реєстрації.

Проте, відповідач заяву позивача не
задовольнив та нерухоме майно не
зареєстрував.

Тому, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги про
визнання дій відповідача щодо відмови
задовольнити заяву протиправними,
оскільки була подана із належним
переліком документів, проте усно не
задоволена відповідачем без надання
обов'язково рішення про відмову.

Відповідно, правомірно зобов'язав
відповідача зареєструвати право
власності на нерухоме майно - нежиле
приміщення площею 932,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літ
«А,А» на підставі заяви №3201317 від 30.09.2013
року закритого акціонерного
товариства «Сонат».

Враховуючи наведене, судові рішення,
які набрали законної сили, та предмет
спору, колегія суддів вважає, що не
підлягають задоволенню апеляційні
скарги Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3,
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кіпру»

Разом з тим, колегія суддів не приймає
до уваги вимоги апеляційної скарги
представника Закритого акціонерного
товариства «Сонат» Яковишина Михайла
Валентиновича про закриття
провадження у справі у зв'язку з
відмовою від адміністративного позову
з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 112
КАС України позивач може відмовитися
від адміністративного позову повністю
або частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи.

Частиною четвертої статті 112 КАС
України визначено, що суд не приймає
відмови від адміністративного позову і
продовжує розгляд адміністративної
справи, якщо ці дії позивача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Тому, з огляду на особливість даного
спору та те, що така відмова може
порушити права іншої особи, колегія
суддів вважає, що вимога не підлягає
задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов в
частині.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги представника
Закритого акціонерного товариства
«Сонат» Яковишина Михайла
Валентиновича, Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3, Публічного акціонерного
товариства «Банк Кіпру» залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
18.04.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.