Справа № 9101/91137/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/12465/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Фєдосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційні скарги ОСОБА_1 та
Державної податкової інспекції

у Кіровському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.11.2011 року

за позовом ОСОБА_1

до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі

м.
Дніпропетровська

про визнання дій
протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати дії Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська з опису
майна неправомірними та такими що
суперечать приписам норм Податкового
кодексу України, визнати дії Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська щодо
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
яка є об'єктом спільної сумісної
власності, незаконними та такими що
суперечать приписам ст. 41 Конституції
України, ст. ст. 319, 321, 355, 356, 361 Цивільного
Кодексу України;

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.11.2011 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська з опису
майна ОСОБА_1. В решті позовних вимог
відмовлено.

З цією постановою суду не погодився
позивач і оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає апелянт, що постанова
суду першої інстанції винесена при
неповному з'ясуванні обставин справи,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, із порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції безпідставно не взяв
до уваги наведених позивачем
обґрунтувань позовних вимог. Зокрема,
на думку апелянта, неправомірність дій
відповідачів полягає в тому, що вони
вчинені з порушенням вимог пунктів 89.1,
89.3 ст. 89 Податкового кодексу України,
оскільки позивач не був ознайомлений
із рішенням начальника ОДПІ № 086 від
16.08.2011 року про опис майна в податкову
заставу, акт опису майна складено у
відсутності позивача, без підпису
позивача і без підпису понятих, про
дату проведення опису майна позивача
не було повідомлено і він не мав
можливості висловити свої заперечення.

Також надійшла апеляційна скарга від
відповідача, який вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржену постанову
та прийняти нову, якою в задоволені
позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. До початку
судового зсідання апелянт подав
клопотання про перенесення розгляду
справи на іншу дату у зв'язку з
відрядженням.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційна скарга апелянта
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
оскарженого позивачем акту опису майна
№ 86 від 16.08.2011 року податковим керуючим
ОДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська описано майно яке
перебуває у власності платника
податків та інше майно на яке платник
податків набуде право власності в
майбутньому.

Станом на 16.09.2011 року податковим
керуючим було складено акт опису майна
№086 від 16.08.2011 року, яким замінено майно
визначене раніше на нерухоме майно, а
саме: Ѕ квартири АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
податковим керуючим не додержано вимог
Податкового кодексу України та
положень п.2.7 Порядку застосування
податкової застави органами державної
податкової служби.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо неправомірності дій
відповідачів щодо складання акту опису
майна від 16.08.2011 року, з врахуванням
наступного.

Статтею 88 ПК України (тут і надалі в
редакції на час розглядуваних
правовідносин) визначено, що майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу,
з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України,
право податкової застави виникає у
разі : - несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку; -
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

Згідно п. 89.2 ст. 89 ПК України, право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому. У разі
збільшення суми податкового боргу
складається акт опису до суми,
відповідної сумі податкового боргу
платника податків, у порядку,
передбаченому цією статтею.

Згідно п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на
яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису. До
акта опису включається ліквідне майно,
яке можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг. Акт опису майна, на
яке поширюється право податкової
застави, складається податковим
керуючим у порядку та за формою, що
затверджені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики. Відмова платника податків
від підписання акта опису майна, на яке
поширюється право податкової застави,
не звільняє такого платника податків
від поширення права податкової застави
на описане майно. У такому випадку опис
здійснюється у присутності не менш як 2
понятих.

Статтею 91 ПК України передбачено, що
податковий керуючий, зокрема, описує
майно платника податків, що має
податковий борг, в податкову заставу,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Стосовно доводів позивача щодо
правомірності накладення арешту на
квартиру яка знаходиться у спільній
сумісній власності, суд зазначає, що
відповідно до положень ст.6 (Застава
майна, що перебуває у спільній
власності) майно, що перебуває у
спільній власності, може бути передано
в заставу тільки за згодою всіх
співвласників, а майно, що перебуває у
спільній частковій власності (частки,
паї), може бути самостійним предметом
застави за умови виділення його в
натурі.

У зв'язку з цим, суд апеляційної
інстанції вважає безпідставними
доводи відповідача ОДПІ у Кіровському
районі м. Дніпропетровська щодо
правомірності опису майна позивача на
відпорну суму, крім того за відсутності
експертного висновку вартості цього
майна.

Також, матеріалами адміністративної
справи підтверджуються доводи
позивача про те, що останній не був
повідомлений про дату опису майна саме
16.08.2011 р., оскільки повідомлення щодо
проведення вказаних дій на адресу
позивача було направлено лише 21.10.2011
року. Інших же повідомлень в
матеріалах справи немає. При цьому,
опис майна було необґрунтовано
здійснено у відсутності уповноважених
осіб позивача, інших залучених осіб чи
понятих.

Крім того, відповідно до п.п. 2.7 та 2.10
Порядку застосування податкової
застави органами державної податкової
служби, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України 24.12.2010 № 1043, у разі, якщо на
момент складення акта опису майно
відсутнє або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, право
податкової застави поширюється на інше
майно, на яке платник податків набуде
право власності у майбутньому, до
погашення податкового боргу в повному
обсязі. Опис майна може бути проведено
за даними органів, які згідно з чинним
законодавством здійснюють реєстрацію
майна.

Щодо доводів позивача про
правомірність надіслання податкової
вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 175
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу
України у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95-99 Податкового
кодексу України.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Якщо податковим органом направлено
податкове повідомлення щодо раніше
існуючого податкового боргу (незалежно
від того з якого податкового
зобов'язання: визначеного контролюючим
органом чи самостійно платником
податків), а після цього сума
податкового боргу збільшилася на суму
новоствореного податкового боргу
(незалежно від того з якого податкового
зобов'язання: визначеного контролюючим
органом чи самостійно платником
податків), у податкового органу не
виникає обов'язку надсилати платникові
податку податкову вимогу на суму
новоствореного боргу.

Тобто податкова вимога є дійсною
протягом усього терміну безперервного
існування податкового боргу платника
податків з моменту його утворення до
моменту, зокрема, повного погашення
податкового боргу платником за всіма
видами податків і зборів. При цьому
грошові зобов'язання, які складають
податковий борг, можуть змінюватися як
кількісно, так і за видами податків.
Тільки після того, як платник податків
повністю погасить податковий борг,
включаючи пеню, податкова вимога буде
вважатись відкликаною, а у разі
виникнення в майбутньому суми
податкового боргу - контролюючим
органом має бути виставлена нова
податкова вимога.

Відповідно ж до ст. 71 ч.2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.11.2011 року є законною і обґрунтованою,
а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.11.2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності відповідно до
ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров