Справа № 817/4645/13-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"09" квітня 2014 р.
Справа № 817/4645/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Сидорук Р.М. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Мегатрейд"
на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "07" лютого
2014 р. у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Мегатрейд" до Державної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2014
року у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Мегатрейд"
до Державного бюджету України
недоплачену суму судового збору у
розмірі 4129,20 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, просить скасувати
вказану постанову та прийняти нову про
задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами документальної планової
виїзної перевірки ДПІ у м. Рівному
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія Мегатрейд"
(далі-Товариство) за період з 26.01.2011 р. по
31.12.2012 р. та на підставі акту перевірки
№898/17-16-22-01/37511986 від 10.12.2013 року прийняті
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств у сумі
250909,00 грн., в т.ч. 200728,00 грн. основний
платіж та штрафні (фінансові) санкції у
сумі 50182,00 грн. (т.1 а.с.9); податкове
повідомлення-рішення № про
завищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування за 2012 р. в сумі 889500,00 грн.
(т.1 а.с.10); податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у сумі 120488,75 грн., в т. ч.
96391,00 грн. основний платіж та штрафні
(фінансові) санкції у сумі 24097,75 грн. (т.1
а.с.11); податкове повідомлення-рішення
№ про завищення залишку
від'ємного значення по декларації з ПДВ
в сумі 24332,00 грн. (т.1 а.с.12).

Згідно вказаних документів Товариство
порушило п. 44.1 ст. 44, пп.14.1.36, пп. 14.1.228 п.
14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4, п.138.8., пп.
138.10.2. п.138.10, пп. 138.10.3 п.138.10 ст. 138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139, пп. 153.5. ст. 153 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
занижено доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування на
суму 748 937,00 грн. та завищено витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування на суму 1096504,00 грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток всього в сумі 200748,00 грн., в т.ч.
за І кв. 2012р. - 19656,00 грн., ІІ кв. 2012р. - 22524,00
грн., ІІІ кв. 2012р. - 135500,00 грн., ІV кв. 2012р. -
23048,00 грн. та завищення від'ємного
значення об'єкта оподаткування за 2012 р.
в сумі 889500,00 грн. Крім того, встановлено
порушення п.44.1 ст.44 розділу І, п.185.1 ст.185,
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V
Податкового кодексу України, внаслідок
чого ТОВ «Компанія Мегатрейд» завищено
податковий кредит на загальну суму ПДВ
120723,00 грн., що призвело до заниження
податку на додану вартість всього сумі
96391,00 грн. та завищення залишку
від'ємного значення по декларації з ПДВ
в сумі 24332,00 грн.

Суд встановив, що ТОВ «Компанія
Мегатрейд» було укладено з ТОВ «ТД
«Котнар Плюс» договори про
відступлення права вимоги договір
№1708/1 від 17.08.2012р. (т.1 а.с.82), відповідно
до якого ТОВ «ТД» Котнар Плюс»
(Первісний кредитор) відступає ТОВ
«Компанія Мегатрейд» (Новий кредитор),
а Новий кредитор одержує замість
Первісного кредитора право вимоги від
ТОВ «Томашгородський кар'єр «Розовий»
() (Боржник) поставки
товару (щебеневої продукції), за який
Первісним кредитором було здійснено
Боржнику попередню оплату на суму 255962,18
грн., та повернення грошових коштів в
сумі 255962,18 грн., які були сплачені
Первісним кредитором Боржнику в якості
попередньої оплати за товар (щебеневу
продукцію). За відступлення права
вимоги від Боржника, передбаченої
договором, Новий кредитор сплачує
Первісному кредитору винагороду в
розмірі 50000,00 грн. Відповідно до даного
договору 30.10.2012р. ТОВ «Компанія
Мегатрейд» було сплачено винагороду
ТОВ «ТД» Котнар Плюс» у сумі 50000,00 грн.
Станом на 01.10.2012р. та на 31.10.2012р. по
рахунку 3771 по ТОВ «Томашгородський
кар'єр «Розовий» існує дебіторська
заборгованість у сумі 2559620,18 грн.

За договором №1708/2 від 17.08.2012р. (т.1 а.с.83)
ТОВ «ТД» Котнар Плюс» (Первісний
кредитор) відступає ТОВ «Компанія
Мегатрейд» (Новий кредитор), а Новий
кредитор одержує замість Первісного
кредитора право вимоги від ТОВ - фірми
«Енергоконсалтінг» ()
(Боржник) поставки товару (щебеневої
продукції), за який Первісним
кредитором було здійснено Боржнику
попередню оплату на суму 323 000,00 грн., та
повернення грошових коштів в сумі 323
000,00 грн., які були сплачені Первісним
кредитором Боржнику в якості
попередньої оплати за товар (щебеневу
продукцію). За відступлення права
вимоги від Боржника, передбаченої
договором, Новий кредитор сплачує
Первісному кредитору винагороду в
розмірі 62000,00 грн. Відповідно до даного
договору 30.10.2012р. ТОВ «Компанія
Мегатрейд» було сплачено винагороду
ТОВ «ТД» Котнар Плюс» у сумі 62000,00 грн.
Станом на 01.10.2012р. та на 31.10.2012р. по
рахунку 3771 по ТОВ - фірми
«Енергоконсалтінг» існує дебіторська
заборгованість у сумі 323000,00 грн.Згідно
договору №0510/1 від 05.10.2012р. (т.1 а.с.80) ТОВ
«ТД»Котнар Плюс» (Первісний кредитор)
відступає ТОВ «Компанія Мегатрейд»
(Новий кредитор), а Новий кредитор
одержує замість Первісного кредитора
право вимоги від Іноземного
підприємства «Калісто» () (Боржник) сплатити грошових
коштів за отриманий товар в сумі 49 974,32
грн. За відступлення права вимоги від
Боржника, передбаченої договором,
Новий кредитор сплачує Первісному
кредитору винагороду в розмірі 10000,00
грн. Станом на 31.10.2012р. по рахунку 3771 по
ПП «Калісто» існує дебіторська
заборгованість у сумі 49 974,32 грн.

За договором №0510/2 від 05.10.2012р. ТОВ «ТД»
Котнар Плюс» (Первісний кредитор)
відступає ТОВ «Компанія Мегатрейд»
(Новий кредитор), а Новий кредитор
одержує замість Первісного кредитора
право вимоги від ПП «Вінтекс» (Боржник)
сплатити грошових коштів за отриманий
товар в сумі 262000,00 грн. За відступлення
права вимоги від Боржника,
передбаченої договором, Новий кредитор
сплачує Первісному кредитору
винагороду в розмірі 20000,00 грн. Станом
на 31.10.2012р. по рахунку 3771 по ПП «Вінтекс»
існує дебіторська заборгованість у
сумі 262000,00 грн. Відповідно до
бухгалтерського обліку ТОВ «Компанія
Мегатрейд» дані операції були
відображені наступними
бухгалтерськими записами: Дт. 3771 Кт. 719
748 936,50 грн.

При розгляді справи встановлено, що
різницю між сумою заборгованості та
сплаченою винагородою Товариством
було віднесено згідно даних
бухгалтерського обліку до складу
«Інших доходів від операційної
діяльності». Під час перевірки ним
надано довідку від 28.02.2013 р., згідно з
якою вищезазначені операції було
виправлено методом сторно у 2013 року. В
ході проведення перевірки 2013 рік не
перевірявся.

У відповідності до п.153.5. ст.153
Податкового кодексу України з метою
оподаткування платник податку веде
облік фінансових результатів операцій
від проведення операцій з продажу
(передачі) або придбання права вимоги
зобов'язань у грошовій формі за
поставлені товари, виконані роботи чи
надані послуги третьої особи,
зобов'язань за фінансовими кредитами, а
також за іншими цивільно-правовими
договорами.

Якщо доходи, отримані платником
податку від наступного відступлення
права вимоги зобов'язань третьої особи
(боржника) або від виконання вимоги
боржником, перевищують витрати,
понесені таким платником податку на
придбання права вимоги зобов'язань
третьої особи (боржника), отриманий
прибуток включається до складу доходу
платника податку.

Якщо витрати, понесені платником
податку на придбання права вимоги
зобов'язань третьої особи (боржника),
перевищують доходи, отримані таким
платником податку від наступного
відступлення права вимоги зобов'язань
третьої особи (боржника) або від
виконання вимоги боржником, від'ємне
значення не включається до складу
витрат або у зменшення отриманих
прибутків від здійснення інших
операцій з продажу (передачі) або
придбання права вимоги зобов'язань у
грошовій формі за поставлені товари чи
надані послуги третьої особи.

Виходячи з вказаних приписів, суд
дійшов вірного висновку, що згідно
поданих платником податкових
декларацій з податку на прибуток за 2012
року сума по операціях з відступлення
права вимоги ТОВ «Компанія Мегатрейд»
всупереч вимогам п.153.5 ст.153 Податкового
кодексу України не була віднесена до
складу доходів, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, як
наслідок Товариством занижено доходи,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування в сумі 748 937 грн.

В ході розгляду справи встановлено, що
ТОВ «Компанія Мегатрейд» укладено
договір оренди транспортних засобів
від 01.03.2012р. терміном на один рік (т.1
а.с.84-85) з фізичними особами -
підприємцями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 За
умовами договору Орендодавці
передають, а Орендар приймає, належні
Орендодавцям транспортні засоби в
тимчасове платне користування (оренду)
та зобов'язується використовувати їх
за призначенням і сплачувати платежі,
що передбачені цим договором.

Відповідно до даного договору оренди
орендодавці зобов'язалися здійснювати
власними силами та за власний рахунок
капітальний ремонт транспортного
засобу; нести всі витрати, пов'язані з
технічним обслуговуванням
транспортного засобу, в тому числі із
здійсненням технічного огляду,
профілактичним та поточним ремонтом,
придбанням запасних частин, заміною
шин та зношених деталей; усувати
наслідки аварій та пошкоджень
транспортного засобу, які виникли під
час експлуатації.

Згідно бухгалтерського обліку на
балансі підприємства відсутні власні
транспортні засоби. Витрати по
обслуговуванню орендованих
транспортних засобів були віднесені до
складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування в
сумі 16157,95 грн.

Витрати по придбанню запасних частин
(шини, фари, тощо) для орендованих
транспортних засобів та роботи по
ремонту орендованих транспортних
засобів віднесено Товариством на
збільшення балансової вартості
основних засобів (поліпшення
орендованих транспортних засобів).
Сума нарахованих амортизаційних
відрахувань становить 23023,48 грн.

У відповідності до п.138.8. ст.138
Податкового кодексу України
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо
пов'язаних з виробництвом товарів,
виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі
витрат з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу ІІІ
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Пунктом 144.1. ст. 144 Податкового кодексу
України амортизації підлягають:

витрати на придбання основних засобів,
нематеріальних активів та
довгострокових біологічних активів
для використання в господарській
діяльності;

витрати на самостійне виготовлення
основних засобів вирощування
довгострокових біологічних активів
для використання в господарській
діяльності, в тому числі витрати на
оплату заробітної плати працівникам,
які були зайняті на виготовленні таких
основних засобів;

витрати на проведення ремонту,
реконструкції, модернізації та інших
видів поліпшення основних засобів, що
перевищують 10 відсотків сукупної
балансової вартості всіх груп основних
засобів, що підлягають амортизації, на
початок звітного року;

витрати на капітальне поліпшення
землі, не пов'язане з будівництвом, а
саме іригацію, осушення та інше подібне
капітальне поліпшення землі;

капітальні інвестиції, отримані
платником податку з бюджету, у вигляді
цільового фінансування на придбання
(створення) об'єкта інвестування
(основного засобу, нематеріального
активу) за умови визнання доходів
пропорційно сумі нарахованої
амортизації по такому об'єкту
відповідно до положень підпункту 137.2.1
пункту 137.2 статті 137 цього Кодексу;

сума переоцінки вартості основних
засобів, проведеної відповідно до
статті 146 цього Кодексу;

вартість безоплатно отриманих об'єктів
енергопостачання, газо- і
теплозабезпечення, водопостачання,
каналізаційних мереж, побудованих
споживачами на вимогу спеціалізованих
експлуатуючих підприємств згідно з
технічними умовами на приєднання до
вказаних мереж або об'єктів,

вартість основних засобів, визначена
на рівні звичайної ціни, отриманих в
концесію відповідно до Закону України
"Про особливості передачі в оренду чи
концесію об'єктів централізованого
водо-, теплопостачання і
водовідведення, що перебувають у
комунальній власності".

В ході судового розгляду позивачем
документально не доведено
взаємозв'язок понесених витрат по
обслуговуванню орендованих
транспортних засобів та витрат по
придбанню запасних частин (шини, фари,
тощо) для орендованих транспортних
засобів та роботи по ремонту
орендованих транспортних засобів з
здійсненням господарської діяльності.

Відтак, суд правильно зазначив, що в
порушення пп.138.8. п.138.8., ст.138, п.п.139.1.9
п.139.1 ст.139, п. 144.1. ст. 144 розділу ІІІ
Податкового кодексу України
Товариством завищено показник у рядку
04 Декларації «Витрати, що
вираховуються при визначенні об'єкта
оподаткування» за період 26.01.2011 р. по
31.12.2012 р. всього на суму 39181,0 грн.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України встановлено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.198.1 ст.198 розділу V
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезенняввезення на митну
територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 розділу V Податкового
кодексу України визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу» (п.198.6 ст.198 розділу V
Податкового кодексу України).

Товариством не надано підтверджуючих
документів про зв'язок понесених
затрат по обслуговуванню орендованих
транспортних засобів та витрат по
придбанню запасних частин (шини, фари,
тощо) для транспортних засобів із
здійсненням господарської діяльності
то з огляду на п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України
Товариством завищено податковий
кредит на загальну суму ПДВ 120723,00 грн.

Суд вірно зазначив, що посилання
представника Товариства на внесені у
договір виправлення до пп.6.1 щодо
передачі йому обов'язків здійснення
власними силами та за власний рахунок
капітального ремонту транспортних
засобів, нести всі витрати, пов'язані з
технічним обслуговуванням
транспортного засобу, в тому числі із
здійсненням технічного огляду,
профілактичним та поточним ремонтом,
придбанням запасних частин, заміною
шин та зношених деталей; усунення
наслідків аварій та пошкоджень
транспортного засобу, які виникли під
час експлуатації, є безпідставними,
оскільки такі зміни не є звичайними
виправленнями, а зміною умов договору.
А це, у відповідності до п.11.1 вказаного
договору, має бути викладено у
письмовій формі. Окремого договору
щодо зміни обов'язків орендаря
сторонами не складалося.

Крім того, в ході судового розгляду
встановлено, що у рядку 06 Декларацій
„Інші витрати" показників за період з
01.04.2011р. по 31.12.2012р. у загальній сумі 1 433
014,00 грн. Товариство віднесло
адміністративні витрати - 1 038 917 грн., в
тому числі: витрати на службові
відрядження й утримання апарату,
витрати на утримання основних засобів,
інших необоротних матеріальних
активів, загальногосподарського
використання, амортизація основних
засобів загальногосподарського
використання, витрати на ремонт та
поліпшення об'єктів основних засобів,
витрати на оплату послуг зв'язку, плата
за розрахунково-касове обслуговування
та інші послуги банків, витрати на
оплату праці, внески на соціальні
заходи, тощо; витрати на збут - 319 577,00
грн. в т.ч. витрати на оплату праці,
внески на соціальні заходи, витрати на
транспортування, зберігання ТМЦ, тощо;
інші витрати звичайної діяльності та
інші операційні витрати - 74 520 грн., в
тому числі, витрати на інформаційне
забезпечення господарської діяльності
платника податку, в тому числі з питань
законодавства, на придбання
літератури, оплату Інтернет - послуг і
передплату спеціалізованих
періодичних видань, сума нарахованих
податків та зборів, установлених
Податковим кодексом України, а також
інших обов'язкових платежів,
встановлених законодавчими актами.

Згідно акту перевірки відображеного
показника за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 в
сумі 1433014 грн. встановлено завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 06
Декларацій „Інші витрати" на суму
1057325,00 грн.

При розгляді справи з'ясовано, що
Товариство до складу витрат, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, віднесено витрати по
зберіганню ТМЦ на суму 23 667,00 грн.
Товариством укладено договори
складського зберігання №02/10-12 від
02.10.2012р., за яким ТОВ «Компанія
Мегатрейд» («Поклажодавець») передає
ПП «Європа цукор» («Зберігач»), а
останній приймає на відповідальне
зберігання з 04.10.2012 по 30.06.2013 включно та
зобов'язується повернути
Поклажедавцеві у схоронності майно.
Право власності на майно до Зберігача
не переходить. Майно не може бути
задіяне в господарському обороті
Зберігача або бути передане ним третім
особам. Поклажодавець має право
вимагати видачі майна частинами.
Термін дії договору до 01.07.2013 року.

За договором складського зберігання
№02/10-2 від 02.10.2012 р. ТОВ «Компанія
Мегатрейд» - «Поклажодавець» передає
ПАТ «Гнідавський цукровий завод» -
«Зберігач», на відповідальне
зберігання з 03.10.2012р. по 01.08.2013р. включно
та зобов'язується повернути
Поклажедавцеві у схоронності майно.
Право власності на майно до Зберігача
не переходить. Майно не може бути
задіяне в господарському обороті
Зберігача або бути передане ним третім
особам. особам.

На виконання умов даних Договорів ПАТ
«Гнідавський цукровий завод» та ПП
«Європа цукор» передано до оплати акти
виконаних робіт, податкові накладні.

Товариством до складу валових витрат
(витрати на збут) в 4 кварталі 2012 р.
віднесено витрати по зберіганню ТМЦ в
сумі 23 666,65 грн. (Дт 92 Кт 6851).

Згідно пп.14.1.228. п.14.1 ст.14 розділу І
Податкового кодексу України
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг для
цілей розділу III цього Кодексу -
витрати, що прямо пов'язані з
виробництвом та/або придбанням
реалізованих протягом звітного
податкового періоду товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, які визначаються
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу.

Відповідно до Положення (Стандарту)
бухгалтерського обліку №9 "Запаси",
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 20 жовтня 1999 року №
246 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 2 листопада 1999 р. за №
751/4044 первісною вартістю запасів, що
придбані за плату, є собівартість
запасів, яка складається з таких
фактичних витрат: суми, що сплачуються
згідно з договором постачальнику
(продавцю), за вирахуванням непрямих
податків; суми ввізного мита; суми
непрямих податків у зв'язку з
придбанням запасів, які не
відшкодовуються
підприємству/установі;
транспортно-заготівельні витрати
(затрати на заготівлю запасів, оплата
тарифів (фрахту) за
вантажно-розвантажувальні роботи і
транспортування запасів усіма видами
транспорту до місця їх використання,
включаючи витрати зі страхування
ризиків транспортування запасів). Сума
транспортно-заготівельних витрат, що
узагальнюється на окремому субрахунку
рахунків обліку запасів, щомісячно
розподіляється між сумою залишку
запасів на кінець звітного місяця і
сумою запасів, що вибули (використані,
реалізовані, безоплатно передані тощо)
за звітний місяць. Сума
транспортно-заготівельних витрат, яка
відноситься до запасів, що вибули,
визначається як добуток середнього
відсотка транспортно-заготівельних
витрат і вартості запасів, що вибули, з
відображенням її на тих самих рахунках
обліку, у кореспонденції з якими
відображено вибуття цих запасів.
Середній відсоток
транспортно-заготівельних витрат
визначається діленням суми залишків
транспортно-заготівельних витрат на
початок звітного місяця і
транспортно-заготівельних витрат за
звітний місяць на суму залишку запасів
на початок місяця і запасів, що
надійшли за звітний місяць. Приклади
розподілу транспортно-заготівельних
витрат наведені в додатку до Положення
(Стандарту) 9; інші витрати, які
безпосередньо пов'язані з придбанням
запасів і доведенням їх до стану, в
якому вони придатні для використання у
запланованих цілях. До таких витрат,
зокрема, належать прямі матеріальні
витрати, прямі витрати на оплату праці,
інші прямі витрати
підприємства/установи на
доопрацювання і підвищення якісно
технічних характеристик запасів».

Досліджуючи представлені докази, суд
надав їм належну правову оцінку, у
відповідності до приписів п.п.138.1.1 п.138.1
п.п.138.10.2., 138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового
кодексу, та правильно погодився з
висновками податкового органу щодо
завищення Товариством витрат по
зберіганню ТМЦ на суму - 23 667,00 грн., що
включені у рядку 06.2 Декларацій „
Витрати на збут ".

Також, Товариство надавало послуги
перевезення вантажів автомобільним
транспортом, придбавало ТМЦ та
надавало послуги з просування
продукції ТОВ «Котнар М» на ринку
України. Витрати, які формують вартість
реалізованих товарів (робіт, послуг)
(заробітна плата та відрахування
мерчендайзерів, менеджерів в оптовій
торгівлі, менеджерів з питань
регіонального розвитку, тощо) воно не
включало до їх собівартості, а
відносило до адміністративних витрат
та витрат на збут.

За п.11 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку №16 «Витрати»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31 березня 1999 р. N 87,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 21 червня 1999 р. N 391/3684
собівартість реалізованої продукції
(робіт, послуг) складається з
виробничої собівартості продукції
(робіт, послуг), яка була реалізована
протягом звітного періоду,
нерозподілених постійних
загальновиробничих витрат та
наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції
(робіт, послуг) включаються: прямі
матеріальні витрати, прямі витрати на
оплату праці, інші прямі витрати,
змінні загальновиробничі та постійні
розподілені загальновиробничі
витрати. Перелік і склад статей
калькулювання виробничої собівартості
продукції (робіт, послуг)
установлюються підприємством.

Згідно п.7 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 «Витрати»
витрати визнаються витратами певного
періоду одночасно з визнанням доходу,
для отримання якого вони здійснені. За
п.8. якщо актив забезпечує одержання
економічних вигод протягом кількох
звітних періодів, то витрати
визнаються шляхом систематичного
розподілу його вартості між
відповідними звітними періодами.

В результаті ведення звичайної
діяльності Товариство у періоді з
26.01.2011 по 31.12.2012 формує в
бухгалтерському обліку фактичні
витрати, пов'язані з реалізацією
товарів (робіт, послуг) та відображає їх
у податковому обліку. Витрати ж, які
формують вартість реалізованих
товарів (робіт, послуг) (заробітна плата
та відрахування мерчендайзерів,
менеджерів в оптовій торгівлі,
менеджерів з питань регіонального
розвитку, тощо) не включало до їх
собівартості, а саме до формування
вартості наданих послуг з просування
продукції ТОВ «Котнар-М» на ринку
України, а відносило до
адміністративних витрат та витрат на
збут. Вказане суперечить приписам
п.п.138.4., 138.8. ст.138 Податкового Кодексу
України.

При розгляді справи з'ясовано, що в
період з 26.01.2011 по 31.12.2012 Товариство
надавало послуги з просування
продукції ТОВ «Котнар-М» на ринку
України, нижче собівартості, надавало
послуги перевезення вантажів
автомобільним транспортом та
придбавало ТМЦ.

Згідно бухгалтерського обліку
Товариство не включало до собівартості
товарів (робіт, послуг) витрати, які
формують вартість реалізованих
товарів (робіт, послуг) (заробітна плата
та відрахування мерчендайзерів,
менеджерів в оптовій торгівлі,
менеджерів з питань регіонального
розвитку, тощо), а списує їх одразу на
рах.92, 93 та на фінансовий результат,
внаслідок чого занижує собівартість
реалізації товарів (робіт, послуг).

Відтак, суд вірно погодився з висновком
податкового органу про завищення
Товариством адміністративних витрат
та витрат на збут (заробітна плата та
відрахування мерчендайзерів,
менеджерів в оптовій торгівлі,
менеджерів з питань регіонального
розвитку, тощо) на суму - 967958,00 грн., що
включені у рядку 06 Декларацій „Інші
витрати".

Судом також встановлено, що до складу
валових витрат Товариство віднесло
витрати на виконання умов договору від
02.04.2012 на правове забезпечення
господарської діяльності, укладеного
між Товариством (Замовник) та ФОП
ОСОБА_6 (Виконавець), за яким Замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
зобов'язання по наданню правової
допомоги.

На виконання умов договору, сторонами
було укладено акти прийому-передачі
про виконання робіт за договором по
наданню послуг правової допомоги від
28.04.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
31.05.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
29.06.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
31.07.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
31.08.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
28.09.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
31.10.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
30.11.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ), від
29.12.2012 р. на суму 7300,00 грн. (без ПДВ).
Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводилися в
безготівковій формі. Станом на 31.12.2012
року заборгованість між контрагентами
відсутня.

Проте, в ході розгляду справи суд
встановив, що надані позивачем докази
(договір, рахунки та акти виконаних
робіт (послуг) та відомості, які в них
зазначені, не підтверджують факту
надання юридичних послуг ФОП ОСОБА_6
саме для Товариства, в тому числі, у
зв'язку із невідповідними даними, які
зазначені у наданих документах.

Зокрема, в актах прийому - передачі
виконаних робіт (наданих послуг) за
період 2012 рік, не вказано, які конкретно
виконано роботи з правового
забезпечення господарської діяльності
Товариства. В судовому засіданні
представник позивача вказав, що згідно
договору надавав послуги директору
Товариства Хомюку І.Я. в межах
порушеної проти нього кримінальної
справи, а саме: при проведенні виїмок
документів та під час допитів.

Суд зробив правильний висновок, що
згідно цих доказів ОСОБА_6 фактично
надавав послуги громадянину Хомюку
І.Я., як адвокат, в межах кримінальної
справи і представляв його особисті
інтереси як громадянина, а не надавав
правову допомогу - юридичні послуги ТОВ
«Компанія Мегатрейд» в межах
господарської діяльності.

Виходячи з правового аналізу приписів
п.44.1 ст.44, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, п.2 ст.3, ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.99р. № 996-ХІV (із змінами та
доповненнями), п.1.2 ст.1, п.2.1., 2.4 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88, суд вірно зазначив, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку. Первинні документи повинні
бути складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

З огляду на викладене, суд дійшов
вірного висновку про безпідставність
віднесення до складу витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкту
оподаткування, витрат по наданню
послуг правової допомоги на загальну
суму 65700 грн.

Податковим органом, у відповідності до
ч.2 ст.71 КАС України, доведено
правомірність прийнятих ним рішень.

Згідно вимог ч.2 ст.94 КАС України та ч.3
ст.4 Закону України «Про судовий збір»
суд вірно стягнув з позивача до
Державного бюджету України
недоплачену суму судового збору у
розмірі 4129,20 грн. (4588 - 458,80).

Постанову прийнято з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для її скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Мегатрейд" залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "07" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Мегатрейд" вул.Грушевського,32,Рівне,33023

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,