Справа № 808/8943/13-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 808/8943/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Запоріжжя Міністерства оборони
України

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у справі № 808/8943/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного
відділу м.Запоріжжя про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив:

- визнати неправомірними дії КЕВ
м. Запоріжжя щодо виплати одноразової
грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст.
15 Закону України «Про соціальний
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», в розмірі 50% місячного
грошового забезпечення за 26 повних
календарних років роботи без
урахування щомісячної додаткової
грошової винагороди в розмірі 40%
місячного грошового забезпечення,
передбаченої Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.09.2010 №889;

- зобов'язати КЕВ м.Запоріжжя
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу,
передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про соціальний захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», в розмірі 50% місячного
грошового забезпечення за 26 повних
календарних років роботи з урахуванням
щомісячної додаткової грошової
винагороди в розмірі 40% місячного
грошового забезпечення, передбаченої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.09.2010 №889, з урахуванням виплачених
сум.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на те, що
відповідачем при виплаті одноразової
грошової допомоги при звільненні
безпідставно не включено до її
розрахунку додаткову грошову
винагороду у розмірі 40% грошового
забезпечення, яка передбачена
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.09.2010 р. №889 та яку отримував
позивач за час проходження служби.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2013 року позов задоволено.
Постанова суду мотивована тим, що
відповідач, при нарахуванні та виплаті
ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги
при звільненні, діяв не на підставі та
не у спосіб, що передбачені Законом
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції,
Квартирно-експлуатаційний відділ
м.Запоріжжя подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що суд першої інстанції
безпідставно не застосував до спірних
правовідносинах Інструкцію про
розміри і порядок виплати щомісячної
додаткової грошової винагороди
військовослужбовцям Збройних Сил
України, затверджену наказом
Міноборони №595 від 15.11.2010р.,
зареєстрована в Мін'юсті України
06.09.2012р. за №1540/21852. Пунктом 8 Інструкції
визначено, що до складу грошового
забезпечення, з якого здійснюється
обчислення одноразових додаткових
видів грошового забезпечення, не
включається винагорода. Заявник
апеляційної скарги, вказуючи на те, що у
своїй діяльності він керуються також
вимогами вказаної Інструкції, зазначає
про необґрунтованість висновків суду
щодо

неправомірності дій відповідача.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 23.10.2013 року
позивача, згідно наказу начальника
Південно-Східного територіального
квартирно-експлуатаційного управління
від 23.10.2013 №187, звільнено у запас на
підставі пункту «б» ч.6 ст.26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» (за станом здоров'я),
календарна вислуга позивача на день
звільнення склала 26 років.

Відповідно до зазначеного наказу при
звільненні ОСОБА_1 нараховано
одноразову грошову допомогу при
звільненні у розмірі 49692,50 грн.

Не погодившись з розміром нарахованої
одноразової грошової допомоги при
звільненні та з огляду на позицію
відповідача, яка викладена у листі від
18.11.2013р. (а.с.10), позивач звернувся з
позовом до суду.

За наслідком розгляду справи судом
першої інстанції правильно
встановлено, що фактично спірні
правовідносини між сторонами фактично
виникли з приводу нарахування
одноразової грошової допомоги у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення позивача за 26
повних календарних років без
врахування щомісячної додаткової
грошової винагороди у розмірі 40%
грошового забезпечення, яку отримував
позивач під час проходження служби.

Встановивши такі обставини справи, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що відповідно до ч.2 ст.15 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, які звільняються зі
служби за станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Тобто, вказаною нормою права визначено,
що розмір одноразової грошової
допомоги, вказаній категорії осіб, має
становити 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

У свою чергу, ч.2 ст.9 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" визначено, що до складу
грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.

Отже, щомісячна додаткова грошова
винагорода входить до складу грошового
забезпечення, з якого розраховується
одноразова грошова допомога при
звільненні.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що при
розрахунку одноразової грошової
допомоги при звільненні повинна
враховуватися щомісячної додаткової
грошової винагороди у розмірі 40%
грошового забезпечення, яку отримував
позивач під час проходження служби.

При цьому, суд першої інстанції надав
належну правову оцінку запереченням
відповідача, на доводах яких
ґрунтуються і вимоги апеляційної
скарги, відносно застосування
Інструкції про розміри і порядок
виплати щомісячної додаткової
грошової винагороди
військовослужбовцям Збройних Сил
України, затверджену наказом
Міноборони №595 від 15.11.2010р.,
зареєстрована в Мін'юсті України
06.09.2012р. за №1540/21852.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано
вказав на безпідставність таких
доводів відповідача, оскільки виходячи
з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру одноразової грошової допомоги
застосуванню підлягає Закон України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей", а не Інструкція про порядок
виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних сил
України та деяким іншим особам, яка
звужує поняття грошового забезпечення
та суперечить вимогам Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей".

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
законне і обґрунтоване рішення, у
зв'язку з чим підстав для його
скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Запоріжжя залишити без задоволення, а
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 грудня 2013
року у справі № 808/8943/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
09.04.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк