Справа № 872/6081/13
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/1750/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадів на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
березня 2013 року

у справі № 804/1750/13-а

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області

до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадів на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
звернулося у Дніпропетровський
окружний адміністративний суд з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадів на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області про стягнення витрат на
виплату ОСОБА_1 державної адресної
допомоги, пенсії та щомісячної
грошової допомоги на прожиття за
грудень 2012 року в сумі 884,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
березня 2013 року позов задоволено
частково, стягнуто 52,86 грн. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (а.с. 76-78).

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадів на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, не погодившись з постановою
суду першої інстанції подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову в
частині задоволення позовних вимог та
винести нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційних скарг, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що виплачені за
грудень 2012 року управлінням Пенсійного
фонду України в Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області
ОСОБА_1 884,00 грн. (пенсія 11,06 грн.,
щомісячна грошова допомога на прожиття
41,80 грн., державна адресна допомога 831,14
грн.), відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області до заліку не прийняті і не
відшкодовані.

Згідно пункту 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому
Постановою правління Пенсійного фонду
України і правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року №5-4/4, відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 став інвалідом внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами про нещасні випадки на
виробництві, виписками із акту огляду
МСЕК. Загальна сума пенсії разом із
цільовою допомогою на прожиття та
витратами з доставки пенсії за
вказаний період дорівнює 52,86 грн.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві, мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку на виробництві
відповідно до цього Закону.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» закріплене аналогічне
правило - якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, позивач правомірно
звернувся до відповідача щодо
відшкодування понесених ним витрат в
сумі 52,86 грн., адже страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами
управлінням пенсійного фонду -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд.

Доводи відповідача стосовно поширення
на спірні правовідносини положень
Угоди про взаємне визнання права на
відшкодування шкоди, завданої
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язанні з виконанням ним
трудових обов'язків, яка підписана 09
вересня 1994 року між частиною держав
колишнього СРСР, є безпідставними,
оскільки її норми регулюють інші
відносини пов'язані з відшкодуванням
витрат ПФУ, понесених у зв'язку з
виплатою пенсій особам, які стали
інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
інших республік СРСР до проголошення
Україною незалежності.

Недоречними є і доводи відповідача
щодо відсутності у нього документів,
таких як акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та висновків
МСЕК про ступень втрати професійної
працездатності застрахованого, а тому
підстави для відшкодування страхових
виплат не має, оскільки надання таких
документів під час вирішення питання
щодо відшкодування Фондом Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, чинним законодавством не
передбачено.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що вимога позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 52,86 грн.
(основний розмір пенсії 11,06 грн. та
щомісячна грошова допомога на прожиття
41,80 грн.), є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача сум
державної адресної допомоги,
виплачених позивачем в розмірі 831,14
грн., то встановлено, що виплата
щомісячної державної адресної
допомоги громадянам України
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян».

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 року № 265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» встановлено, що
виплата адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога, але даною
постановою не передбачено обов'язку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадів на виробництві та
професійних захворювань України
відшкодовувати витрати по оплаті
державної адресної допомоги.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків щодо часткового задоволення
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд, апеляційної
інстанції доходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційних
скарг та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадів на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
березня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим