Справа № 694/1667/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Черкаській
області, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання протиправною та скасування
постанови державного виконавця, за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
20 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області звернулося у суд із позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Черкаській області, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області, за участю третьої
особи - ОСОБА_2, в якому просило
скасувати постанову державного
виконавця вказаного відділу
примусового виконання рішень від 15.10.2013
року про поновлення виконавчого
провадження №39118778.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 20 грудня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець, поновивши
виконавче провадження спірною
постановою, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
чинним законодавством.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що на
підставі виконавчого листа № 2-а-7604/11,
виданого Звенигородським районним
судом Черкаської області 24.05.2013 року,
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області було відкрито
виконавче провадження № 39118778 на
виконання рішення названого суду, яким
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області визначити та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з встановленого ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» прожиткового мінімуму
для працездатних осіб, відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», починаючи з 08.03.2011
року по 22.07.2011 року, з урахуванням
фактично виплачених сум.

У ході виконавчого провадження,
державний виконавець звернувся до суду
із поданням про встановлення або зміну
способу та порядку виконання постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 02.11.2011 року у
справі №694/1390/13-а, на виконання якої
виданий вищезгаданий виконавчий лист.
Разом з цим, державним виконавцем
постановою від 02.09.2013 року зупинено
виконавче провадження №39118778.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 02.10.2013 року
подання було задоволено судом. Змінено
спосіб і порядок виконання судового
рішення шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплату підвищення до пенсії
ОСОБА_2 стягненням цих виплат з
боржника - Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області - на користь
стягувача - ОСОБА_2 Згідно відмітки
місцевого суду на копії вказаної
ухвали, вона набрала законної сили
08.10.2013 року.

Позивач зазначає, що згадана ухвала
Звенигородського районного суду
Черкаської області, якою задоволено
подання державного виконавця про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення, була оскаржена ним в
апеляційного порядку, на підтвердження
чого надає копію апеляційної скарги
від 17.10.2013 року №3623/07, яка, згідно
реєстраційного штампу місцевого суду,
отримана останнім 17.10.2013 року.

У той же час, у зв'язку із задоволенням
його подання, державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області 15.10.2013 року прийнято
постанову про поновлення виконавчого
провадження №39118778. У той же день
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, що пов'язано з
тим, що наявна встановлена законом
заборона щодо проведення виконавчих
дій стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення (п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Не погоджуючись із постановою
державного виконавця про поновлення
виконавчого провадження,
територіальний орган Пенсійного фонду
України оскаржив її у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів виходить із
наступного.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

За положеннями пункту 1 частини 1 статті
38 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право зупинити виконавче провадження у
разі його звернення до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Частиною 5 статті 39 цього Закону
передбачено, що після усунення
обставин, які стали підставою для
зупинення виконавчого провадження,
державний виконавець протягом трьох
днів з моменту, коли йому стало про це
відомо, зобов'язаний своєю постановою
поновити виконавче провадження за
власною ініціативою або за заявою
стягувача. Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

Як було встановлено судом, обставиною,
що зумовила зупинення виконавчого
провадження, було звернення державного
виконавця до суду із поданням про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання судового рішення.
Зазначене подання було розглянуте
судом та задоволене ухвалою від 02.10.2013
року. Згідно відмітку суду першої
інстанції на копії вказаного судового
рішення, воно набрало законної сили
08.10.2013 року. Таким чином, обставини, які
зумовили зупинення виконавчого
провадження були усунуті, відтак, у
державного виконавця виник обов'язок
поновити таке провадження.

Колегія суддів не приймає покликання
апелянта на те, що ним було оскаржено
ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області від 02.10.2013 року,
про що свідчить копія апеляційної
скарги від 17.10.2013 року, адже за
правилами статті 254 КАС України ухвала
суду першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Згідно частини 3 статті 186 КАС України
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Зі змісту ухвали Звенигородського
районного суду Черкаської області від
02.10.2013 року у справі №694/1390/13-а випливає,
що вона постановлена за наслідками
розгляду подання державного виконавця
у відкритому судовому засіданні. При
цьому, місцевим судом не
застосовувались правові норми,
передбачені частиною третьою та сьомої
статті 160 цього Кодексу, щодо
відкладення складення повного тексу
судового рішення. Крім того, зі змісту
ухвали вбачається, що судом викликався
представник Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області, проте він не
з'явився.

Враховуючи викладене, перебіг строку
апеляційного оскарження вказаної
ухвали слід обчислювати з дня її
проголошення, тобто з 02.10.2013 року.
Відтак, останнім днем подання
апеляційної скарги на це судове
рішення було 07.10.2013 року. Оскільки воно
було оскаржене відповідачем лише 17.10.2013
року, такий строк був скаржником
пропущений.

За правилами частин 3, 4 статті 254 КАС
України у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Зважаючи на те, що Управлінням
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області не надано доказів поновлення
пропущеного строку звернення до суду з
оскарженням ухвали Звенигородського
районного суду Черкаської області від
02.10.2013 року у справі №694/1390/13-а, в
апеляційного суду відсутні підстави
вважати, що зазначене судове рішення
станом на 08.10.2013 року не набрало
законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що державний виконавець,
поновивши оспорюваною постановою
виконавче провадження №39118778 у зв'язку
із постановленням Звенигородським
районним судом Черкаської області
ухвали від 02.10.2013 року по справі
№694/1390/13-а діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Отже, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду
першої інстанції, а тому скарга
задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення.

Постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М