Справа № 826/55/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/55/14
інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання протиправним та скасування
припису № С-0909/13 від 09 вересня 2013 року
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, головним державним
інспектором Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Завертайлом К.В.
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», згідно з Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю №
533 від 23 травня 2011 року, на підставі
направлення на здійснення
позапланової перевірки № 3645.13/09/02 від 06
вересня 2013 року, проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил ОСОБА_4 по
об'єкту садовий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 09
вересня 2013 року, в якому встановлено, що
позивачем у 1998-1999 роках виконані
будівельні роботи з будівництва
садового будинку літ. «А-2» розміром в
плані 6,8 х 7,94 + ((1,13 х 3,14)/2) м, бані літ. «Б»
розміром в плані 6,38 х 3,335 + 1,92 х 3,21 м,
бесідки літ. «В», колонки літ. «К»,
огорожі літ. «N». Будівельні роботи
позивачем виконані без документу, що
дає право на виконання будівельних
робіт, про що складено припис № 1595 від 20
листопада 2012 року, вимоги якого ОСОБА_4
не виконано.

09 вересня 2013 року відповідачем
винесено припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №
С-0909/13 з вимогою усунути наведені
порушення та привести у відповідність
з вимогами чинного законодавства
України до 31 грудня 2013 року.

Не погоджуючись з винесеним приписом
та вважаючи його протиправним, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

З матеріалів справи вбачається, що 19
листопада 2012 року за результатами
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, у
присутності позивача, на об'єкті
будівництва: житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
відповідачем складено акт, в якому
встановлено, що на вказаній земельній
ділянці знаходиться садовий будинок
літ. «А-2» розміром 6,8*7,94+((1,13*3,14)/2) м., баня
літ. «Б» розміром 6,38*3,35+1,92*3,21 м., бесідка
літ. «В», колонка літ. «К», огорожа літ.
«N». Будівельні роботи виконані у 1998-1999
роках (згідно з технічним паспортом
БТІ), без затвердженої в установленому
порядку проектної документації та без
оформлення права на виконання
будівельних робіт, чим порушено вимоги
ст. 5 Закону України «Про основи
містобудування», ст.ст. 31, 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

20 листопада 2012 року на підставі
вказаного акту відповідачем винесено
припис № 1595 про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, та
надано строк для усунення вказаних
порушень до 31 грудня 2012 року.

Постановою про адміністративне
правопорушення № 2599 від 20 листопада 2012
року ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено штраф.

Між тим, до визначеного строку
порушення, встановленні приписом № 1595
від 20 листопада 2012 року, позивачем
усунуто не було.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача із заявою та доданими
документами стосовно прийняття в
експлуатацію об'єкта будівництва,
розташованого по АДРЕСА_1, відповідно
до Порядку, затвердженого Наказом
Мінрегіону України № 95 від 19 березня 2013
року. За результатами розгляду
зазначених документів Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області прийняла
рішення про повернення декларації про
готовність об'єкта до експлуатації на
підставі того, що подана копія
технічного паспорта не відповідає
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна: в п. 6 декларації не
зазначено виконавця технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж об'єкта та дату його
проведення.

Зазначену заяву з доданими документами
ОСОБА_4 повернуто листом від 11
листопада 2013 року вих. № 7/10-49/1111/03.

Не погоджуючись з наведеними діями
відповідача, позивач оскаржив їх у
судовому порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
лютого 2014 року адміністративний позов
задоволено частково та зобов'язано
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області повторно розглянути
заяву про прийняття в експлуатацію
об'єкта від 10 жовтня 2013 р. із додатками
до неї, подану ОСОБА_4.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
основи містобудування»,
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, громадян,
об'єднань громадян по створенню та
підтриманню повноцінного життєвого
середовища, яка включає прогнозування
розвитку населених пунктів і
територій, планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Статтею 5 Закону України «Про основи
містобудування» визначено, що при
здійсненні містобудівної діяльності
повинні бути забезпечені: розробка
містобудівної документації, проектів
конкретних об'єктів згідно з вихідними
даними на проектування, з дотриманням
державних стандартів, норм і правил,
регіональних і місцевих правил
забудови; розміщення і будівництво
об'єктів відповідно до затверджених у
встановленому порядку містобудівної
документації та проектів цих об'єктів;
раціональне використання земель та
територій для містобудівних потреб,
підвищення ефективності забудови та
іншого використання земельних ділянок;
охорона культурної спадщини,
збереження традиційного характеру
середовища населених пунктів;
урахування державних та громадських
інтересів при плануванні та забудові
територій; урахування законних
інтересів та вимог власників або
користувачів земельних ділянок та
будівель, що оточують місце
будівництва; інформування через засоби
масової інформації громадян про плани
перспективного розвитку територій і
населених пунктів, розміщення важливих
містобудівних об'єктів; участь
громадян, об'єднань громадян в
обговоренні містобудівної
документації, проектів окремих
об'єктів і внесення відповідних
пропозицій до державних органів,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ і організацій;
захист прав громадян та громадських
організацій згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю, -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч.ч. 1-8 ст. 39 вказаного
Закону, прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до IV
і V категорій складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі органами
державного архітектурно-будівельного
контролю сертифіката у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Форма акта готовності об'єкта до
експлуатації, форма сертифіката,
порядок його видачі, розмір та порядок
внесення плати за видачу сертифіката
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації
підписується замовником, генеральним
проектувальником, генеральним
підрядником або підрядником (у разі
якщо будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників),
субпідрядниками, страховиком (якщо
об'єкт застрахований).

Орган державного
архітектурно-будівельного контролю у
разі необхідності під час розгляду
питань, пов'язаних з видачею
сертифіката, може звернутися до
державних органів з метою отримання
відповідних висновків.

Неподання таких висновків у визначений
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
строк не є підставою для продовження
строку видачі сертифіката або відмови
в його видачі.

Прийняття рішення про реєстрацію
(повернення) декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, видачу
(відмову у видачі) сертифіката
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю
протягом десяти робочих днів з дати
подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

Орган державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляє у видачі сертифіката з таких
підстав: 1) неподання документів,
необхідних для прийняття рішення про
видачу сертифіката; 2) виявлення
недостовірних відомостей у поданих
документах; 3) невідповідність об'єкта
проектній документації на будівництво
такого об'єкта та вимогам будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відмова у видачі сертифіката надається
замовникові у строк, передбачений для
його видачі.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, здійснюється
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до пп. 3, 4, 5 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23 травня 2011
року, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється посадовими особами
інспекцій відповідно до їх посадових
інструкцій та функціональних
повноважень.

Посадові особи інспекцій мають
службові посвідчення встановленого
зразка, форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Повноваження посадових осіб
Держархбудінспекції поширюються на
всю територію України.

Державний архітектурно-будівельний
контроль на території інших областей
здійснюється посадовими особами
територіальних органів за рішенням
Держархбудінспекції.

Згідно з пп. 16, 17 вказаного Порядку, за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право:
зокрема, безперешкодного доступу до
місць будівництва об'єктів; складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону; видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначено, що правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. Вчинення
суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
основи містобудування», особи, винні у:
недотриманні державних стандартів,
норм і правил при проектуванні і
будівництві; проектуванні об'єктів з
порушенням затвердженої у
встановленому порядку містобудівної
документації; виконанні будівельних чи
реставраційних робіт без дозволу та
затвердженого у встановленому порядку
проекту або з відхиленням від нього;
самовільній зміні архітектурного
вигляду споруди в процесі
експлуатації; недотриманні
екологічних і санітарно-гігієнічних
вимог, встановлених законодавством при
проектуванні, розміщенні та
будівництві об'єктів; прийнятті в
експлуатацію об'єктів, зведених з
порушенням законодавства, державних
стандартів, норм і правил; наданні
інформації, що не відповідає дійсності,
про умови проектування і будівництва
чи у необгрунтованій відмові надати
таку інформацію, - несуть
відповідальність, передбачену законом.

Законами може бути встановлено
відповідальність і за інші види
порушень містобудівного
законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
будівельні роботи з будівництва
садового будинку з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, виконані без
затвердженої в установленому порядку
проектної документації та без
оформлення права на виконання
будівельних робіт, що не
заперечувалось позивачем.

Водночас, спірним приписом від
позивача вимагалось усунути вказані
порушення до 31 грудня 2013 року
відповідно до вимог містобудівного
законодавства.

Згідно з п. 1.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 95 від 19 березня
2013 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15 квітня
2013 року за № 612/23144, цей Порядок
встановлює процедуру та умови
прийняття в експлуатацію збудованих
без дозволу на виконання будівельних
робіт та механізм проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж:
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, збудованих у
період з 05 серпня 1992 року до 12 березня
2011 року; збудованих до 12 березня 2011
року: громадських будинків I і II
категорій складності; будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I і II категорій складності.

Між тим, доказів того, що зазначений
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 прийнято в
експлуатацію відповідно до вказаного
Порядку та/або в іншому передбаченому
чинним законодавством України порядку,
суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного
кодексу України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що вказаний об'єкт є самочинним
будівництвом, факт будівництва якого
виявлено відповідачем під час
проведення первинної перевірки за
адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої
складено вищевказаний акт від 19
листопада 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Проаналізувавши викладені законодавчі
норми та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що відповідач
під час прийняття припису № С-0909/13 від 09
вересня 2013 року, діяв у порядку та в
межах, визначених Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, який затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від 23
травня 2011 року, оскільки належними та
допустимими доказами у справі доведено
факт вчинення позивачем
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності: виконання будівельних
робіт без затвердженої в установленому
порядку проектної документації та без
оформлення права на виконання
будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності дій щодо прийняття
оскаржуваного припису № С-0909/13 від 09
вересня 2013 року про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, що
підтверджується наведеними
законодавчими нормами та наявними
матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_4 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання протиправним та скасування
припису.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.