Справа № 2а-12004/10/1370
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа № 9104/38325/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання -
Ратушній М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2011 року по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Сокальському
районі Львівської області про визнання
недійсним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В
И Л А:

15 грудня 2010 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся в
Львівський окружний адміністративний
суд з позовом до Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області в якому просив
зупинити дію рішення керівника
Державної податкової інспекції у
Сокальському районі від 9 грудня 2010
року № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 15439 грн.;
визнати недійсним та повністю
скасувати рішення керівника Державної
податкової інспекції у Сокальському
районі від 9 грудня 2010 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 15439 грн.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
направленням № 3983 від 22 листопада 2010
року працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
доручено з 22 листопада 2010 року по 30
листопада 2010 року провести виїзну
планову перевірку позивача по справі з
метою здійснення контролю за
додержанням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), наявністю торгових
патентів та ліцензій. В зв'язку з
відсутністю позивача на робочому місці
з направленням він не був ознайомлений
та під розписку його не отримував, що не
дало змоги підготуватися до перевірки.

24 листопада 2010 року в присутності
продавця ОСОБА_5 було проведено
перевірку, за результатами якої
складено акт №/13/01/23/НОМЕР_1 від 24
листопада 2010 року, яким встановлено
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації, а саме:
здійснювалась реалізація алкогольних
напоїв без відповідних накладних на
загальну суму 7719,7 грн.

13 грудня 2010 року позивач отримав
рекомендованим листом рішення від 9
грудня 2010 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
15439грн. Дане рішення винесено на
підставі акта перевірки №
404/13/29/23/НОМЕР_1 від 07 грудня 2010 року за
порушення п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», який на думку позивача не
відповідає дійсності, так як 07 грудня
2010 року перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 не
здійснювалася і акт не складався.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2011 року в задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу на неї, в якій просив
постанову суду першої інстанції -
скасувати та закрити провадження у
справі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що
постанова суду першої інстанції не
ґрунтується на належних та допустимих
доказах. Акт перевірки жодним чином не
відображає виявлення відповідачем
порядку обліку товарів за місцем їх
реалізації. Позивачем здійснювався
такий облік за місцем реалізації у
книзі обліку доходів та витрат.
Визначена в акті перевірки відсутність
документів на придбання товару не
передбачена, як підстава
відповідальності згідно ст.21 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Відповідачем
застосовано поняття податкового
зобов'язання та наслідки його несплати
до правовідносин, що не входять до
сфери регулювання Закону України «Про
порядок погашення зобов`язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Заслухавши суддю доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимоги суд першої інстанції виходив із
того, що згідно направлення №3983 від 22
листопада 2010 року направлено двох
працівників Державної податкової
адміністрації у Львівській області на
підставі п.2 ст.11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було доручено з 22
листопада 2010 року по 30 листопада 2010
року провести виїзну планову перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з
метою здійснення контролю за
додержанням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), наявністю торгових
патентів та ліцензій.

Відповідно до акту (довідки) перевірки
за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій за
реєстраційним № 13/01/23/НОМЕР_1 від 24
листопада 2010 року, було встановлено
порушення п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Перевіркою встановлено
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації, а саме
здійснення реалізації алкогольних
напоїв без відповідних накладних на
загальну суму 7719,7 грн. Перевірка
проводилася в присутності продавця
ОСОБА_5

09 грудня 2010 року відповідачем на
підставі акта перевірки було прийнято
рішення № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
15439грн.

Проте, з висновками суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог позивача погодитись не можна.
Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
неправильними і такими, що не
відповідають вимогам законодавства
України та приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно із п.3.2 Методичних рекомендацій
щодо порядку взаємодії між
підрозділами органів державної
податкової служби при організації
проведення перевірок платників
податків, затверджених наказом
Державної податкової адміністрації
України від 27 травня 2008 року №355,
перевірки щодо контролю за здійсненням
суб'єктами господарювання
розрахункових та касових операцій,
наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію, патентів і ліцензій
проводяться групою у складі не менше
двох посадових осіб органів ДПС за
наявності у них службових посвідчень
та направлення на перевірку (примірна
форма направлення наведена в додатку 8
до Методичних рекомендацій).
Направлення виписується окремо на
перевірку кожного суб'єкта
господарювання у 2-х примірниках (один з
яких оформлюється на бланку органу
ДПС), що скріплюються гербовою печаткою
і підписуються керівником органу ДПС.

Відповідно до п.7 Методичних
рекомендацій щодо оформлення
матеріалів перевірок за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, акт перевірки та
інформативні додатки до акта перевірки
(у разі їх складання) повинні містити
підписи посадових осіб органу ДПС, які
проводили перевірку, і підпис
керівника суб'єкта господарювання або
його представника, а у випадку їх
відсутності - особи, що уповноважена
здійснювати розрахункові операції.
Після підписів проставляється
відмітка керівника суб'єкта
господарювання або особи, що його
заміщає, а у випадку їх відсутності -
особи, що уповноважена здійснювати
розрахункові операції, про
ознайомлення та отримання одного
примірника акта перевірки, дату
ознайомлення, прізвище, ім'я та по
батькові особи, її посаду та підпис.
Факт ознайомлення з актом, отримання
примірника акта представником суб'єкта
господарювання відображається
посадовою особою органу ДПС у
прикінцевих положеннях акта перевірки.

Згідно із п.8 Методичних рекомендацій
щодо оформлення матеріалів перевірок
за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, датою
акта перевірки є дата підписання акта
посадовими особами органу ДПС, що
проводили перевірку, та посадовими
особами (особами) суб'єкта
господарювання. Датою реєстрації акта
перевірки в органі ДПС за місцем
здійснення діяльності суб'єкта
господарювання є дата його реєстрації
(не пізніше наступного робочого дня
після його складання) у журналі
реєстрації матеріалів перевірки
підрозділу контролю за розрахунковими
операціями органу ДПС (додаток 2 до
Методичних рекомендацій), посадові
особи якого здійснювали перевірку
такого суб'єкта.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме направлення відповідача №3983 від 22
листопада 2010 року, позивач по справі не
був ознайомлений з даним направленням
на проведення виїзної планової
перевірки. Акт перевірки був складений
в присутності продавця ОСОБА_5

Також, з матеріалів справи вбачається,
що товари, які на переконання
відповідача реалізовувались без
відповідних накладних, були
відображенні в книзі обліку доходів і
витрат громадян, які займаються
підприємницькою діяльністю, серії М №31
від 27 жовтня 2010 року за період з 01
листопада по 31 грудня 2010 року. В
матеріалах справи, також, наявний
договір позики на цей товар, укладений
позивачем по справі з ФОП ОСОБА_6 від 08
листопада 2010 року. Актом
прийому-передачі 08 листопада 2010 року,
додатком до договору позики, позивачу
по справі було передано товар в
кількості 542 штук, в тому числі товар в
кількості 58 штук - який перелічений в
додатку №3 до акту перевірки
відповідача №/13/01/23/НОМЕР_1 від 24
листопада 2010 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
викладених в позовній заяві і
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, так як позивачем належним
чином вів у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
за місцем їх реалізації і здійснював
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, що
виключає порушення п.12 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Відповідно до ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення та ухвалює нове, коли
має місце неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність таких обставин;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1,
4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - задоволити, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2011 року по справі № 2а-12004/10/1370 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою задоволити позовні вимоги.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
№ від 09 грудня 2010 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Богаченко С.І.

Суддя
Багрій В.М.

Суддя
Старунський Д.М.

Повний текст виготовлений 04.04.2014 року.