Справа № 815/1697/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1697/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

за участю сторін:

від позивача: Марочкін В.О. (за
довіреністю);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного акціонерного
товариства «Болградський виноробний
завод» до Державної податкової
інспекції у Болградському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області про
скасування рішення від 17.02.2014 року та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Болградський
виноробний завод» до Державної
податкової інспекції у Болградському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області, в якому позивач просить суд
скасувати рішення від 17.02.2014 року «Про
опис майна в податкову заставу» та
зобов'язати відповідача вилучити запис
від 21.02.2014 року про публічне обтяження
майна Приватного акціонерного
товариства «Болградський виноробний
завод» з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна відповідно до
податкової застави. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на
порушення відповідачем вимог ст.ст. 59, 89
Податкового кодексу України, оскільки
податкове повідомлення - рішення
№ від 08.11.2013 року та податкова
вимога №1-11 від 03.02.2014 року позивачу не
надсилались, що унеможливило виконання
визначених у рішенні та вимозі
податкових зобов'язань, а тому рішення
про опис майна у податкову заставу, яке
також не було вручено керівнику
позивача, та подальша реєстрація у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна відповідно до податкової застави
не відповідають чинному законодавству
України, оскільки майно, включене до
акту опису майна у податкову заставу, є
державним та передано в оренду
позивачу за договором оренди цілісного
майнового комплексу «Болградський
виноробний завод» від 12.09.2002 року, а
тому не може бути предметом податкової
застави.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі і просив
задовольнити адміністративний позов.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с. 34-38), відповідно до яких зазначив,
що 08.11.2013 року, після отримання
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013 року,
Державною податковою інспекцією у
Болградському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
нарахування пені за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 666521,69 грн., яке 11.11.2013 року
направлено на адресу позивача та
отримано останнім 12.11.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. В
подальшому, у зв'язку з несплатою
Приватним акціонерним товариством
«Болградський виноробний завод» суми
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні,
03.02.2014 року на адресу платника податків
надіслано податкову вимогу №1-11 від
03.02.2014 року, але конверт з поштовим
відправленням було повернуто на адресу
податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання». Так,
17.02.2014 року, на виконання приписів ст.89
Податкового кодексу України,
начальником ДПІ у Болградському районі
ГУ Міндоходів Одеської області
прийнято рішення №1593 про опис майна
Приватного акціонерного товариства
«Болградський виноробний завод» у
податкову заставу, яке пред'явлено
голові правління позивача Курдову С.І.,
що підтверджується підписом
останнього на примірнику рішення та
податковим органом складено акт опису
майна у податкову заставу №1/2501 від
17.02.2014 року, відповідно до якого
податковим керуючим до акту включено
майно, яке є власністю позивача згідно
його бухгалтерського обліку та за
вартістю, визначеною відповідно до
його балансової вартості. З
урахуванням вищенаведеного,
відповідач вважає доводи та вимоги
позивача, викладені у позовній заяві,
безпідставними та необґрунтованими.

У попередніх судових засіданнях
представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, посилаючись
на доводи, викладені у наданих до суду
запереченнях та поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи
адміністративного позову, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступні факти та обставини.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
по справі №1570/7147/2011 частково
задоволено апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Болградський виноробний завод»,
скасовано постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
05.04.2013 року, винесено нову постанову,
якою позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Болградський
виноробний завод» задоволено частково,
скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Болградському районі Одеської області
ДПС від 05.08.2011 року № в частині
нарахування пені за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 445956,33 грн., в решті позову
відмовлено та стягнуто з Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
453,36 грн.

08.11.2013 року, на підставі акту перевірки
№677/2201/00411938 від 22.07.2011 року та
встановлених порушень, враховуючи
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2013 року,
ДПІ у Болградському районі ГУ
Міндоходів Одеської області прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу нараховано суму
грошового зобов'язання за платежем -
пеня за порушення термінів розрахунків
у сфері ЗЕД у розмірі 666521,69 грн.(а.с.40).
Дане податкове повідомлення-рішення
супровідним листом від 11.11.2013 року
№4284/15-11-22-00 надіслано на адресу
Приватного акціонерного товариства
«Болградський виноробний завод» 11.11.2013
року та отримано представником
останнього - Кучеренко 12.11.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення з
відповідним підписом зазначеної особи
(а.с.41).

Як вбачається з матеріалів справи,
25.11.2013 року, не погоджуючись з
вищенаведеним податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся зі скаргою вих. №367/5 від
15.11.2013 року до Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 08.11.2013
року.

03.02.2014 року у зв'язку з непогашенням
суми грошового зобов'язання,
визначеного у податковому
повідомленні-рішенні №, ДПІ у
Болградському районі ГУ Міндоходів
Одеської області сформовано та
надіслано на адресу позивача податкову
вимогу №11-1 від 03.02.2014 року, але конверт
з поштовим відправленням повернуто на
адресу податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання»
(а.с.42-44).

Відповідно до Наказу від 04.02.2014 року №47
«Про призначення податкового
керуючого», призначено податкового
керуючого ОСОБА_3, зокрема, за
підприємством ПрАТ «Болградський
виноробний завод» (а.с.45-46).

17.02.2014 року Начальником ДПІ у
Болградському районі ГУ Міндоходів
Одеської області Вакуловим М.Ю.
прийнято рішення про опис майна
Приватного акціонерного товариства
«Болградський виноробний завод» у
податкову заставу №1593 від 17.02.2014 року,
оригінал якого пред'явлено голові
правління Курдову С.І., що
підтверджується наявним підписом
останнього у рішенні, а також разовою
перепусткою від 17.02.2014 року, виписаної
позивачем на ім'я ОСОБА_3 (а.с.47, 87).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено обов'язок сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст.36 Податкового кодексу
України, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПКУ, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 -
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Згідно п.-п. 58.1-58.3 ст.58 ПКУ, у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення)
контролюючим органом суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платнику податків
надсилаються (вручаються) окремі
податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих
податкових повідомлень-рішень щодо
окремих платників податків.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення. У
такому самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

У разі якщо вручити податкове
повідомлення-рішення неможливо через
помилку, допущену контролюючим
органом, податкове
повідомлення-рішення вважається таким,
що не вручено платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкове повідомлення-рішення
отримано представником позивача 12.11.2013
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення з
відповідним підписом зазначеної особи,
а також про отримання даного рішення
позивач вказує у скарзі №367/5 від 15.11.2013
року до Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 08.11.2013
року (а.с.41, 110).

Відповідно до п.-п. 59.1.-59.3 ПКУ, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Отже, щодо податкової вимоги №11-1 від
03.02.2014 року, судом встановлено, що
конверт з поштовим відправленням
повернуто на адресу податкового органу
з відміткою відділення поштового
зв'язку «за закінченням терміну
зберігання», а тому відповідно до
вищенаведених норм Податкового
кодексу України, податкова вимога
вважається врученою платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення, а саме
11.03.2014 року (а.с.43), що також вбачається з
відповіді Центру поштового зв'язку №5
від 08.04.2012 року №474, відповідно до якого
повідомлено, що рекомендований лист
№364 за адресою ПрАТ «Болградський
виноробний завод» надійшов до МВПЗ
Болград-2 05.02.2014 року та у цей же день
було доставлено повідомлення про
надходження рекомендованого листа,
повторні повідомлення доставлені
06.02.2014 року, 11.02.2014 року, 18.02.2014 року, але у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання даний рекомендований лист
повернуто за зворотною адресою (а.с.85).

Відповідно до п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкова
застава - спосіб забезпечення сплати
платником податків грошового
зобов'язання та пені, не сплачених
таким платником у строк, визначений цим
Кодексом. Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків
грошового зобов'язання, забезпеченого
податковою заставою, орган стягнення у
порядку, визначеному цим Кодексом,
звертає стягнення на майно такого
платника, що є предметом податкової
застави.

За правилами пункту 88.1 статті 88 ПК
України, з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

При цьому, в силу пункту 89.1 статті 89 ПК
України право податкової застави
виникає у разі: несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті у
відповідності до п.89.2 ст.89 ПКУ право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна,
на яке поширюється податкова застава, є
меншою ніж сума податкового боргу
платника податків, право податкової
застави поширюється на таке майно.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України,
майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

До акта опису включається ліквідне
майно, яке можливо використати як
джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Згідно п.89.6. ст.89 ПКУ, якщо майно
платника податків є неподільним і його
балансова вартість більша від суми
податкового боргу, таке майно підлягає
опису у податкову заставу у повному
обсязі.

Отже, судом не приймається до уваги
посилання представника позивача що
відповідачем здійснено опис майна
згідно Акту №1/2501 від 17.02.23014 року на
суму, яка перевищує суму боргу,
оскільки позивачем не надано доказів
щодо подільності описаного майна.

Судом встановлено, що рішення про опис
майна Приватного акціонерного
товариства «Болградський виноробний
завод» у податкову заставу №1593 від
17.02.2014 року прийнято на підставі
вищенаведених норм діючого
законодавства та у межах повноважень,
наданих державою. Також, слід
зазначити, що рішення пред'явлено
голові правління Курдову С.І., що
підтверджується наявним підписом у
рішенні, а також разовою перепусткою
від 17.02.2014 року, виписаної позивачем на
ім'я ОСОБА_3 (а.с.47, 87) та поясненнями
допитаної у якості свідка ОСОБА_5, а
тому посилання позивача на неотримання
даного рішення є безпідставними.

Також слід зазначити, що Акт опису
майна №1/2501 від 17.02.23014 року підписано
представниками позивача без зауважень
(а.с.18-20).

Доводи позивача щодо неотримання
податкового повідомлення-рішення не
знайшли свого підтвердження у наданих
до суду доказів, оскільки податкове
повідомлення-рішення отримано
представником позивача 12.11.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення та
скаргою позивача №367/5 від 15.11.2013 року до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 08.11.2013 року, в якій
зазначено, що податкове
повідомлення-рішення отримано
позивачем 12.11.2013 року (а.с.41, 110).

Щодо неотримання податкової вимоги,
даний факт спростовується наявним у
матеріалах справи конвертом з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання» та
листом Центру поштового зв'язку №5 від
08.04.2012 року №474, відповідно до якого
повідомлено, що рекомендований лист
№364 за адресою ПрАТ «Болградський
виноробний завод» надійшов до МВПЗ
Болград-2 05.02.2014 року та у цей же день
було доставлено повідомлення про
надходження рекомендованого листа,
повторні повідомлення доставлені
06.02.2014 року, 11.02.2014 року, 18.02.2014 року, але у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання даний рекомендований лист
повернуто за зворотною адресою (а.с.85),
тобто не з вини відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищенаведених обставин,
в ході офіційного з'ясування обставин
справи суд прийшов до висновку про
правомірність прийнятого податковим
органом рішення та складання акту
опису майна та відсутності підстав для
задоволення позовних вимог Приватного
акціонерного товариства «Болградський
виноробний завод».

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,
254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Приватного акціонерного
товариства «Болградський виноробний
завод» до Державної податкової
інспекції у Болградському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області про
скасування рішення від 17.02.2014 року та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 22 квітня 2014 року.

Суддя
П.П. Марин