Справа № 825/1060/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/1060/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представника позивача -
Шимка В.Г.,

представника відповідача -
Кумановського О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛАКС" до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31.03.2014 року звернувся з позовом
до Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області і просить визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 19.03.2014 року №
, видане відповідачем щодо ТОВ
фірма «Лакс» та стягнути з Ніжинською
ОДПІ на його користь судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачем неправомірно збільшено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на підставі
висновків акту перевірки про порушення
позивачем порядку формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість. Позивач вважає, що ним
правомірно, на підставі норм
Податкового кодексу України
сформовано податковий кредит з ПДВ по
взаємовідносинам з ПП «ЕВРО ПЛЮС».
Формування податкового кредиту
здійснено на підставі податкових
накладних, які є єдиною підставою для
такого формування, про що зазначено в
Податковому кодексі України. Позивач
наполягає на тому, що господарська
операція була проведена з метою
настання юридичних наслідків,
сторонами виконано свої зобов'язання
за угодами, позивачем придбано товар та
здійснено його оплату, а відтак сума
ПДВ, сплачена в ціні товару підлягає
включенню до складу податкового
кредиту. ТОВ фірма «Лакс» вважає, що
Ніжинська ОДПІ не має права робити
висновки про безтоварність операцій
між ТОВ фірма «Лакс» та ПП «ЕВРО ПЛЮС»
на підставі висновків акту перевірки
іншого податкового органу про
наявність порушень податкового
законодавства з боку контрагента ПП
«ЕВРО ПЛЮС» - ПП «Зернопром». Позивач
зазначає, що товари медичного
призначення, придбані у ПП «ЕВРО ПЛЮС»,
були частково виготовленні останнім, а
тому Ніжинська ОДПІ безпідставно
прийшла до висновку про те, що всі
товари медичного призначення були
поставлені на ПП «ЕВРО ПЛЮС» від ПП
«Зернопром». Крім того, ТОВ фірма
«Лакс» зазначає, що податкове
повідомлення-рішення, прийняте на
підставі акту перевірки ПП «ЕВРО ПЛЮС»,
проведеною ДПІ в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська, було скасовано
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом. Враховуючи
зазначене, позивач просить
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити, пояснив, що на
підставі акту ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська від 26.06.2013р.
№ 1864/224/30192477 Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово - господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України ПП
„ЕВРО ПЛЮС" під час здійснення
взаємовідносин з ПП „ЗЕРНОПРОМ" за
період березень 2013 року їх реальності
та повноти відображення в обліку було
встановлено, що ТОВ фірма „Лакс" до
податкового кредиту безпідставно
віднесла ПДВ за придбані товари
медичного призначення від ПП „ЕВРО
ПЛЮС" згідно договору поставки від
11.01.2010 року № 1. При цьому в акті ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська зроблено висновки, що
ПП "ЕВРО ПЛЮС" не міг реалізувати ТОВ
фірма «Лакс» товари на суму ПДВ 4206,00
грн. За висновками акту перевірки ПП
«Евро плюс» перевіркою не підтверджена
реальність здійснення господарських
відносин ПП «Евро Плюс» з ПП
«Зернопром», їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, встановлено відсутність
об'єктів оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «Евро плюс»
операцій по ланцюгу з постачальниками
ПП «Зернопром» за період березень 2013
року. За змістом вказаного акту,
підставою для наведених висновків
слугував акт про результати перевірки
ПП «Зернопром» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинам з
контрагентами, складений ДПІ у м.
Полтаві Полтавської області ДПС від
08.05.2013 року №519/22.5/32908536, яким
встановлено нікчемність правочинів у
березні 2013 року з ПП «Евро плюс». Також
позивачем на перевірку не надано
доказів, що свідчили б про
транспортування товару від ПП «Евро
плюс». Враховуючи зазначене,
відповідач зазначає, що реальної
поставки товарів медичного характеру
не відбулося, а тому позивач не має
права на формування податкового
кредиту, а відтак податкове
повідомлення-рішення про
донарахування податкових зобов'язань з
ПДВ є правомірним.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що на підставі
направлення від 17.02.2014 року № 89,
виданого Ніжинською ОДПІ ГУ Міндоходів
у Чернігівській області Турчин Наталії
Володимирівни-головному державному
ревізору-інспектору відділу
податкового аудиту, на підставі
підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України, згідно
наказу 14.02.2014 року № 175 проведена
позапланова виїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Лакс» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
господарських операцій з ПП «Евро
Плюс». За результатами даної перевірки
складено акт № 1197/22-14255011 від 28.02.2014 р.

Перевіркою було встановлено порушення
позивачем п. 198.2. п.198.3. п. 198.6 ст. 198, п. 201.1
ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся на загальну суму 4206,00 грн. в
тому числі за березень - 4206,00 грн.

На підставі акту перевірки Ніжинською
ОДПІ було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 19.03.2014
року, яким ТОВ фірма «Лакс» збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 5250,50 грн., з них за основним
платежем 4206,00 грн., та штрафні санкції в
сумі 1051,50 грн.

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що між ТОВ фірма «Лакс», як
покупцем та ПП «Евро Плюс», як
продавцем було укладено договір
поставки від 11.01.2010 року № 1 (а.с.68).
Відповідно до умов договору продавець
передає у власність покупцеві, а
покупець приймає від продавця товари
(медичного характеру), та
зобов'язується його оплатити.

Поставка товару була здійснена
відповідно до видаткових накладних № 82
від 04.03.2013 року, № 93 від 11.03.2013 року, № 113
від 18.03.2013 року, № 121 від 25.03.2013 року (а.с.
69, 73, 77, 79).

На підтвердження транспортування
товару до позивача ТОВ фірма «Лакс»
було надано в судове засідання та на
перевірку вантажні декларації -
товарно-транспортні накладні від 05.03.2013
року, від 12.03.2013 року, від 26.03.2013 року (
а.с. 71, 75, 81).

Оплата товару підтверджується
платіжними дорученнями № 1245 від 13.03.2013
року, № 1371 від 19.03.2013 року, № 1460 від
25.03.2013 року, № 1650 від 05.04.2013 року (а.с. 72,
76, 82, 83).

На суму податкових зобов'язань
контрагентом позивача було виписано
податкові накладні № 82 від 04.03.2013 року,
№ 93 від 11.03.2013 року, № 113 від 18.03.2013 року,
№ 121 від 25.03.2013 року (а.с. 70, 74, 78, 80).

Згідно ст.. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік та фінансова звітність
ґрунтуються на таких основних
принципах, зокрема превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Отже, на підтвердження включення
податку на додану вартість до складу
податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88,
зокрема: документи, що підтверджують
факт отримання товару від іншої особи
та документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

В ході проведеної перевірки було
встановлено наявність підтверджуючих
проведення господарської операції
документів, а саме видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
доручення, податкові накладні. Як
свідчить акт перевірки, - Ніжинська
ОДПІ не встановила недоліків форми та
змісту зазначених первинних
бухгалтерських документів. Зазначене
свідчить про відповідність акту,
довідки та податкової накладної
вимогам ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88.
Тобто, зазначені документи повністю
відображають реальність проведених
господарських операцій між ТОВ фірма
«Лакс» та ПП «Евро Плюс».

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу податковий кредит
- сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу;

Згідно п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України
передбачено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм
законодавства вбачається, що
формування податкового кредиту
допускається за умови підтвердження
відповідних сум належним чином
оформленими документами. Такими
документами Податковий кодекс України
визначає податкові накладні. Наявність
таких податкових накладних, щодо якої
не виникло заперечень під час
проведення перевірки, було встановлено
актом перевірки Ніжинської ОДПІ. Тому у
позивача були законні підстави для
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість.

В судовому засіданні було встановлено,
що Ніжинська ОДПІ зробила висновки про
відсутність здійснення реальної
господарської операції між позивачем
та його контрагентами на підставі
висновку акту ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська від 26.06.2013р.
№ 1864/224/30192477 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України ПП
„ЕВРО ПЛЮС" (код за ) під час
здійснення взаємовідносин з ПП
„ЗЕРНОПРОМ" (код за ) за
період березень 2013 їх реальності та
повноти відображення в обліку.

Цим актом не підтверджена реальність
здійснення господарських відносин ПП
«Евро Плюс» з ПП «Зернопром», їх вид,
обсяг, якість та розрахунки,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування та неможливість
реального здійснення ПП «Евро плюс»
операцій по ланцюгу з постачальниками
ПП «Зернопром» за період березень 2013
року.

Суд вважає, що такі висновки Прилуцької
ОДПІ є безпідставними та
неправомірними, оскільки позивач не
може нести відповідальності за дії
свого контрагента. Окрім того,
предметом перевірки ПП „ЕВРО ПЛЮС"
були взаємовідносин з ПП „ЗЕРНОПРОМ",
а не господарські операції з позивачем,
під час цієї перевірки не було
досліджено первинні документи
складені під час вчинення поставки
медичних препаратів до ТОВ фірма
«Лакс», їм не давалась правова оцінка, а
тому висновки про відсутність реальної
поставки товару позивачу, зроблені на
підставі акту перевірки його
контрагента є безпідставними.

Крім того, чинним податковим
законодавством не передбачено право
Ніжинської ОДПІ при складанні акту
перевірки одного платника податків
приймати за основу акт перевірки
іншого платника податків, як підставу
для висновку про наявність порушень з
боку першого.

Також в судовому засіданні було
встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 року
по справі № 804/13973/13-а по справі за
адміністративним позовом ПП «Евро
Плюс» до ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів в
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення було
задоволено позовні вимоги ПП
«Евро-Плюс», визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № від 23.07.2013
року, що було винесено на підставі акту
перевірки від 26.06.2013р. № 1864/224/30192477 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України ПП „ЕВРО ПЛЮС"
(код за ) під час здійснення
взаємовідносин з ПП „ЗЕРНОПРОМ" (код за
) за період березень 2013 їх
реальності та повноти відображення в
обліку. Таким чином, судовим рішенням
визнано необґрунтованими висновки
акту ДПІ в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Згідно з рішенням Європейського суду з
прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС"
АД проти Болгарії" (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке оподатковуваної ПДВ поставки,
який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу
України встановлює презумпцію
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий
кредит вважається сформованим
платником податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На думку суду позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, а відповідачем не
доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи, що в ході проведеної
перевірки було встановлено наявність
всіх підтверджуючих проведення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом первинних
бухгалтерських документів, а також, що
рішенням суду встановлено
протиправність висновків ДПІ в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська вчинених під час
проведення перевірки ПП «Евро-Плюс»
стосовно відсутності реального
здійснення господарських операцій
контрагентом позивача, суд вважає, що
позивачем дотримано вимоги
Податкового кодексу України та
правомірно сформовано податковий
кредит з податку на додану вартість, а
тому позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 19.03.2014 року, підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області № від 19.03.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
182 грн. 70 коп. судових витрат на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАКС" .

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур