Справа № 826/5009/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Винокуров
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної казначейської служби
України на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної казначейської служби
України про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся з позовом до Державної
казначейської служби України (далі по
тексту - відповідач) про визнання
протиправними дії відповідача щодо
відмови у виконанні виконавчого листа
Сумського окружного адміністративного
суду по адміністративній справі №
2а-1870/7784/12 від 29.10.2012 року.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 12 липня 2013
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 липня 2013 року та
постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Сумський окружний адміністративний
суд своєю постановою від 29.10.2012 року у
справі № 2а-18700/7784/12 позовні вимоги
ОСОБА_2 щодо визнання протиправним та
скасування розпорядження голови
Буринської районної державної
адміністрації № 456-С від 28.08.2012 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_2» та стягнення
з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_2 понесені ним судові
витрати в сумі 1739,91 грн. задовольнив.

Сумський окружний адміністративний
суд видав виконавчий лист № 2а-1870/7784/13
про стягнення на користь ОСОБА_2
понесені ним судові витрати в сумі 1739,91
грн.

Позивач звернувся до Державної
казначейської служби України із заявою
про стягнення судових витрат за
вказаним виконавчим листом, додавши до
заяви необхідні документи.

04.03.2013 листом № 5-13/2304-6141 Державна
казначейська служба України повернула
позивачу виконавчий лист та копії
документів, що були додані до заяви. В
даному листі відповідач звернув увагу
на те, що ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу
України передбачено, що будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення, а
оскільки Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
бюджетні призначення на відшкодування
витрат на правову допомогу не
передбачені, то рахунки, з яких би
здійснювалося таке відшкодування, у
Державній казначейській службі
України відсутні.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України
передбачено, що Державне казначейство
України здійснює безспірне списання
коштів державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Статтею стаття 161 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що під час прийняття
постанови суд, зокрема, вирішує, як
розподілити між сторонами судові
витрати.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

П. 6 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845 (далі Порядок № 845) визначено, що у
разі прийняття рішення про стягнення
коштів стягувач подає органу
Казначейства в установлений
зазначеним органом спосіб: заяву про
виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;
оригінал виконавчого документа; судові
рішення про стягнення коштів (у разі
наявності); оригінал або копію
розрахункового документа (платіжного
доручення, квитанції тощо), який
підтверджує перерахування коштів до
відповідного бюджету.

Пп. 1 п. 9 Порядку № 845 встановлено, що
орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли виконавчий документ: не
підлягає виконанню органом
Казначейства; подано особою, що не має
відповідних повноважень; пред'явлено
до виконання з пропущенням
установленого строку; видано або
оформлено з порушенням установлених
вимог; рішення про стягнення коштів не
набрало законної сили, крім випадків,
коли судове рішення про стягнення
коштів допущено до негайного виконання
в установленому законом порядку; суми
коштів, зазначених у судовому рішенні
про стягнення коштів, повернуті
стягувачеві за поданням органу, що
контролює справляння надходжень
бюджету, або за рахунок таких коштів
виконано грошові зобов'язання чи
погашено податковий борг стягувача
перед державним або місцевим бюджетом;
відсутній залишок невідшкодованого
податку на додану вартість, узгоджений
із стягувачем; стягувач відмовився від
виконання виконавчого документа або
відкликав його без виконання; наявні
інші передбачені законом випадки.

Як вбачається з матеріалів справи, у
виконавчому листі по адміністративній
справі № 2а-1870/7784/12 боржником вказано
Державний бюджет України та стягувача -
ОСОБА_2 на користь якого стягуються
понесені ним судові витрати на сплату
судового збору та оплату правової
допомоги у сумі 1739,91 грн.

Але, Державна казначейська служба
України листом від 04.03.2013 року №5-13/2304-6141
повернула виконавчий лист №2а-1870/7784/12
позивачу без виконання.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що відповідно до
змісту порядку № 845, на органи
Казначейства фактично покладено
функції щодо виконання рішень судів.
Зазначеним порядком органам
Казначейства не надається право
надавати оцінку та/або тлумачити зміст
рішенням суду, які підлягають
виконанню, та надавати оцінку
можливості його виконання.

В разі наявності обставин, які на думку
органу казначейства ускладнюють або,
роблять неможливим виконання рішення
суду, такий орган, відповідно до ст. 263
КАСУ має право звернутися, в даному
випадку, до адміністративного суду
першої інстанції, із поданням про зміну
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позиція відповідача,
висловлена в листі від 04.03.2013 року є
необгрунтованою, оскільки в даному
випадку мова йде не про відшкодування
витрат на оплату правової допомоги
та/або повернення надмірно сплачених
зборів до бюджету відповідного рівня, а
про виконання рішення суду. Крім того п.
9 Порядку № 845 наведений вичерпний
перелік підстав для повернення
виконавчого документу. Колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає, що
жодна з підстав, визначених в п. 9
Порядку № 845 не співпадає з
обставинами, викладеними відповідачем,
у своєму листі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
а також те, що відповідачем не було
надано суду доказів та пояснень щодо
виконання (невиконання) виконавчого
листа Сумського окружного
адміністративного суду у справі №
2а-1870/7784/12 від 21.12.2012 року, колегія суддів
вважає протиправними дії відповідача
щодо повернення виконавчого листа без
виконання, а тому апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.