Справа № 277/143/14-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" квітня 2014 р.
Справа № 277/143/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі Житомирської
області на постанову Ємільчинського
районного суду Житомирської області
від "04" березня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Ємільчинському районі
Житомирської області про визнання
дій неправомірними та призначення
пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Ємільчинському районі
Житомирської області, в якому просив
визнати дії відповідача щодо відмови
призначити йому пенсію відповідно до
вимог ст. 55 ч. 1 п. 1 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» -
неправомірними; зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію
відповідно до вимог згаданого Закону.

Постановою Ємільчинського районного
суду Житомирської області від 04
березня 2014 року позов задоволено.

Дії управління Пенсійного фонду
України в Ємільчинському районі
Житомирської області щодо відмови
ОСОБА_3 призначити пенсію відповідно до
вимог п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - визнано
неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ємільчинському районі
Житомирської області оформити та
призначити ОСОБА_3 пенсію відповідно до
вимог п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до акту зустрічної
перевірки поданих на обґрунтування
позову документів, факт виконання
робіт у зоні відчуження в зазначений
позивачем період, не підтверджено.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що дана
апеляційна скарга є безпідставна і не
підлягає до задоволення з наступних
міркувань.

ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році категорії 2, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим 22.05.2003 року(а.с.12)

Вказане посвідчення відповідає
вимогам абз.3 п.5 Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.01.1997 року № 51
(далі - Порядок).

У відповідності до п.2 Порядку,
посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", іншими
актами законодавства.

Належність позивача до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії ніким не
оспорювалась, а тому посвідчення є
чинним. Окрім того, дане посвідчення
04.07.1997 року перереєстровано згідно
вимог п.5 Порядку видачі посвідчень
особами, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року.
Тобто, при поставленні відповідного
штампу "Перереєстровано" на
зазначеному посвідченні Житомирською
обласною державною адміністрацією
була здійснена перевірка всіх
необхідних для цього документів.

Аналізуючи наведені норми права, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користування пільгами, встановленими
вищезазначеним Законом, зокрема,
призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
Посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
або Посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.205 року № 22-1 "Про
затвердження Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" при
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку визначено Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особи
повинні надати посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію ,
дату її проведення, довідку форми 122.

Згідно п.7г Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсії у разі неможливості подання
довідки за формою 122 у разі ліквідації
підприємства, установи, організації,
для визначення права на призначення
пенсії надають інші первинні
документи, що стверджують період
роботи в зоні відчуження: табелі обліку
робочого часу за період роботи в зоні;
копії відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати; інші
первинні документи, які містять дані
про місце, термін (період) характер
виконуваних робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 досяг 50-річного
віку і звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі з заявою про
призначення пенсії за віком на
підставі ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
зниженням пенсійного віку на 10 років.

До заяви про призначення пенсії
позивач подав:

- посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році
категорії 2;

-трудову книжку, згідно записам у якій
ОСОБА_3 з 25.12.1985 року по 11.11.1987 року
працював водієм автомобіля автоколони
2193 ( після перейменування відповідно до
наказу Міністерства автомобільного
транспорту №91 від 29.04.86р.- Житомирське
автопідприємство 11855);

-копію наказу № 47 від 30.05.1986 року, згідно
якому ОСОБА_3 з 02 червня по 10 червня 1986
року був відряджений в Іванків ДРРСУ
(а.с.16);

-копію наказу начальника автоколони 2193
від 06.06.1986 року, яким врегульовано
оплату праці водіїв, відряджених в
розпорядження дорожніх управлінь ДБУ-39
та Іванківське ДРРСУ для перевезення
камінної продукції з Малинських
кар"єрів в райони Чорнобильської АЕС (
а.с.17-18) ;

-довідку АТП 11855 №253 від 18.01.1993 року про
те, що ОСОБА_3 у складі зведеної групи
автомобілів Житомирського
облавтоуправління здійснював
підвезення камінної продукції в 30-ти
кілометрову зону АЕС в села Роз"їждже,
Іллінці, Корогод,Розсоха
Чорнобильського району Київської
області ( зона відчуження) з 02.06. по
10.06.1986 року на підставі наказу №47 від
30.06.1986 року.

Згідно цієї ж довідки, за 7 днів роботи в
зоні АЕС зарплата ОСОБА_3 склала 56грн.46
коп., а відповідно до Постанови РМ УРСР
від 08.05.1986р. зарплата йому виплачена в
потрійному розмірі і становила 169грн.38
коп. (а.с.19).

Листом від 02 жовтня 2013 року № 5762/02 , та
повторно листом №484/02 від 28.01.2014 року
Управління Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі відмовило
позивачу у призначенні такої пенсії,
посилаючись на те, що до заяви не подано
необхідних документів, які
підтверджують його участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що така відмова незаконна, оскільки є
наслідком формального вирішення
даного питання.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01.07.1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року
по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 1010 років, а
учасникам ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали з 1
липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні
відчуження від 1 до 5 календарних днів
пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку до 5 років.

Відповідно до ст. 15 цього Закону
підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні
відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

Згідно з ч. 3 ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
призначення та виплата пенсій особам,
які мають право на її отримання із
зменшенням пенсійного віку,
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і цього
Закону.

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заява про
призначення пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

«Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено,
що при призначенні пенсії із
використанням норм ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до заяви
про призначення пенсії за віком
додаються такі документи: посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та довідка про
період (періоди) участі в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, форма якої затверджена постановою
Державного Комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 09 березня 1988
року № 122. У разі неможливості надання
довідки за формою № 122 внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації, для визначення права на
призначення пенсії надаються інші
(первинні) документи, що стверджують
період роботи в зоні відчуження, а саме:
довідки про період роботи в зоні,
табелі обліку робочого часу за період
роботи у зоні, копії відомостей
(особових рахунків) на виплату
заробітної плати.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у 1986 році
перебував у відрядженні для виконання
робіт по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській атомній
електростанції, і у зв'язку з чим
отримав посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській атомній електростанції
у 1986 році, яке було перереєстровано до
10.06.1997 року, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997
року.

Відповідач не заперечує той факт, що
позивач є ліквідатором аварії на
Чорнобильській АЕС, саме у зв"язку із
виконанням робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в період з 02.06.
по 10.06.1986 року.

Отже, спір зводиться до встановлення
права позивача на такі пільги при
призначенні пенсії за відсутності
первинних документів, які
безпосередньо підтверджують факт
виконання робіт у зоні відчуження.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що факт перебування позивача у
зоні відчуження з 02.06.1986 року по 10.06.1986
року підтверджується іншими доказами,
наявними в матеріалах справи.

Такими доказами є наказ начальника
автопідприємства 2193 №47 від 30.06.86р. про
відрядження до Іванківського ДРРСУ,
наказом №174 від 06.06.86р. про умови оплати
праці водіїв, відряджених до
Іванківського ДРРСУ для виконання
робіт по перевезення каменю з кар"єрів
в район Чорнобильської АЕС, довідка АТП
11855 від 18.01.1993 року, якою підтверджено
кратність розміру оплати праці
позивача за період роботи в зоні
відчуження.

При цьому, колегія суддів апеляційного
суду зауважує, що посилання суду першої
інстанції на довідку №94 від 21.10.2013 року,
що видана Житомирським АТП 11855, як доказ
виконання робіт в зоні відчуження, є
помилковим, оскільки довідка ф.122 за
чинним законодавством видається
підприємством, у складі якого працював
працівник, виконуючи відповідні
роботи, а не підприємством, у якому він
рахувався за штатом.

Разом з тим, дана правова помилка на
правильність постановленого рішення
не впливає, оскільки позовні вимоги
ОСОБА_3 підтверджені іншими первинними
документами.

Інші первинні документи за спливом
часу не збереглись.

Аналізуючи фактичні обставини даної
справи , колегія суддів зазначає, що
право особи, яка жертвуючи своїм
здоров'ям виконувала обов'язок перед
Батьківщиною, не може ставитись в
залежність від існування конкретного
документу, а збереження таких
відомостей не може контролюватись
пенсіонером, а значить на нього не може
покладатись відповідальність за їх
відсутність.

Об'єктивна неможливість дослідження
будь-яких документів не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову за обставин, коли право на
пільгове зниження пенсійного віку
підтверджується сукупністю зібраних у
справі доказів.

Враховуючи викладене , колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач, має право на
пенсію за віком зі зниженням
пенсійного віку, як це передбачено, ст.
55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", оскільки подав всі
необхідні документи, що передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Ємільчинського районного
суду Житомирської області від "04"
березня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Ємільчинському районі Житомирської
області
вул.Леніна,45,смт.Ємільчине,Ємільчинськ
ий район, Житомирська область,11000

4-третій особі: - ,