Справа № 356/1654/13-а(2а/356/3/14)
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
356/1654/13-а(2а/356/3/14) Головуючий у
1-й інстанції: Дудар Т.В.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.,

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Березанського муського суду Київської
області від 20 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Березань Київської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Березанського муського суду Київської
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м. Березань
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що
УПФУ в м. Березань йому було відмовлено
в призначенні пенсії на пільгових
умовах у зв'язку із відсутністю
первинних документів, які
підтверджують факт роботи із
шкідливими і важкими умовами праці.
Також зазначає, що ним було надано
відповідачу заяву про призначення
пенсії, трудова книжка, довідка, що
уточнює характер роботи, витяги з
наказів, довідку про реорганізацію
підприємства, довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії. Однак,
розглянувши вказані документи УПФУ у м.
Березань прийняло рішення про відмову
в призначенні пенсії на пільгових
умовах. Разом з цим позивач зазначає, що
посадовими особами підприємства, на
якому він працював, а саме
«Баришівського Ветсанутильзаводу, не
було внесено до трудової книжки
записів про його роботу на пільговій
посаді водія спецавтомобіля по
збиранню та перевезенню трупів тварин.
Також позивач вказує, що відповідачем
була порушена процедура прийняття та
оформлення документів для призначення
пенсії. У зв'язку із вищенаведеним
просить визнати дії УПФУ у м. Березань
щодо відмови в призначенні пенсії на
пільгових умовах за списком № 2
неправомірними та зобов'язати
відповідача призначити та виплачувати
пенсію на пільгових умовах за списком
№ 2 з дати звернення за призначенням
пенсії до УПФУ у м. Березань.

Постановою Березанського муського
суду Київської області від 20 лютого 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову про задоволення
даного позову повністю.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а постанова суду
- скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Позивач у період з 09 лютого 1984 року по 25
березня 1996 року та з 09 грудня 1996 року по
13 січня 2003 року працював шофером на
Баришівському заводі по виробництву
м'ясокісткового борошна
«Ветсанутильзавод» (а.с. 7, 8).

УПФУ в м. Березань позивачу було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах у зв'язку із
відсутністю первинних документів, які
підтверджують факт роботи із
шкідливими і важкими умовами праці.

Не погоджуючись із такими діями
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що доводи позовної заяви є
необґрунтованими, а тому вона
задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам.

Судом першої інстанції було
встановлено, що у довідці про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, виданої ТОВ
«Баришівський «Ветсанутильзавод» за №
27 від 20 травня 2013 року, було зазначено,
що позивач працюючи у ТОВ
«Баришівський «Ветсанутильзавод» у
період з 01 липня 1984 року по 25 березня 1996
року та з 09 грудня 1996 року по 13 січня 2003
року виконував збирання та перевезення
трупів тварин, що передбачено Списком
№ 2 розділом ХХХ підрозділом 2350100а-11442,
затвердженого Постановою КМУ від 11
березня 1994 року № 162 (а.с. 10).

При цьому колегія суддів критично
сприймає доводи суду першої інстанції
про те, що наказом генерального
директора ТОВ «Баришівський
«Ветсанутильзавод» № 063-ОС від 04
листопада 2013 року скасовано вказану
довідку в частині зайнятості за
професією, посадою передбаченого
Списком № 2, та в частині характеру
виконуваних робіт (а.с. 34), оскільки
відповідно до зазначеного вище наказу
втратило своє доказове значення лише
словосполучення «що передбачено
Списком № 2 розділом ХХХ підрозділом
2350100а-11442, затвердженого Постановою КМУ
від 11 березня 1994 року № 162», а вказівка
про специфіку роботи позивача
(збирання і перевезення трупів тварин)
залишилася нескасованою.

З огляду на зміст підрозділу 2350100а-11442
розділу ХХХ Списку № 2, затвердженого
Постановою КМУ від 11 березня 1994 року №
162, виконувані позивачем роботи
вказують на наявність у нього
трудового стажу із шкідливими і
важкими умовами праці.

Крім цього, колегія судів вказує про те,
що суд першої інстанції необгрунтовано
не здійснив процесуальних заходів для
належного дослідження книги наказів
товариства, у якому працював позивач,
та особових рахунків по заробітній
платі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням вказаного вище, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про відсутність
у відповідача правових підстав
призначати позивачу спірну пенсію,
оскільки позовні вимоги є
обгрунтованими, підтвердженими
належними та допустимими доказами.

При цьому колегія суддів зауважує про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, оскільки вимоги
щодо зобов'язання відповідача
призначити та виплачувати спірну
пенсію позивачу задоволенню не
підлягають з тих причин, що такі дії
відносяться до дискреційних
повноважень відповідача, а суд у
відповідності до положень ст. 162 КАС
України може ухвалити рішення про
зобов'язання позивача розглянути заяву
позивача про призначення йому спірної
пенсії.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а тому вона є такою, що
підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, оскаржуване
судове рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Березанського муського суду
Київської області від 20 лютого 2014 року
- скасувати та ухвалити нову постанову,
якою адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Березань Київської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у м. Березань
Київської області щодо відмови у
призначенні пенсії на пільгових умовах
за списком № 2, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 11
березня 1994 року № 162.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Березань Київської
області розглянути заяву ОСОБА_2 про
призначення пенсії на пільгових умовах
за списком № 2, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 11
березня 1994 року № 162.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя

Мельничук В.П.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.