Справа № 806/1000/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1000/14

час прийняття: 12 год. 00 хв.
категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

суддів: Попової О. Г.,

Токаревої М. С.,

за участю секретаря Степанова П. В.,

за участю представників відповідачів
Тимошенко О. П., Рудзей Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Державної
казначейської служби України в
Олевському районі Житомирської
області про визнання протиправними та
скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
Державної казначейської служби
України в Олевському районі
Житомирської області, в якому просила:

- визнати протиправними, нечинними та
скасувати рішення Державної
казначейської служби України від 19.11.2013
року № 5-13/2165-29256 та рішення Управління
Державної казначейської служби
України в Олевському районі
Житомирської області від 29.10.2013 року №
01-08.1/1611 "Про розгляд заяви щодо
виконання виконавчого листа суду";

- зобов'язати суб'єкта владних
повноважень - Державну казначейську
службу України виконати ухвалу
Олевського районного суду
Житомирської області від 20.08.2013 року у
справі № 2-а-1388/11 згідно виконавчого
листа від 23.10.2013 року, стягнувши з
Управління пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області нараховану доплату до пенсії в
сумі 6310,60 грн. за рахунок коштів
Державного бюджету України;

- зобов'язати суб'єкта владних
повноважень - Державну казначейську
службу України провести службове
розслідування з приводу прийнятих
рішень про відмову від виконання
рішення суду згідно поданих заяв та у
випадку виявлення факту
дисциплінарного проступку притягнути
винних посадових осіб Управління
Державної казначейської служби
України в Олевському районі
Житомирської області та Державної
казначейської служби України (далі -
ДКС України) до дисциплінарної
відповідальності, а матеріали
службового розслідування направити до
правоохоронних органів для перевірки з
метою можливої наявності в діях
відповідальних посадових осіб органів
Казначейства України ознак складу
злочину, передбаченого ст. 382 КК
України;

- визнання наявність компетенції
(повноважень) суб"єктів владних
повноважень- органів Державної
казначейської служби України- по
прийняттю, розгляду та виконанню заяв
про виконання судових рішень про
стягнення коштів з державних органів
згідно виконавчих документів.

В обґрунтуванні позовних вимог, ОСОБА_4
зазначає, що, отримавши виконавчий
лист, зверталась із заявами про
виконання судового рішення до органів
Державної казначейської служби
України, однак у письмовій формі їй
було відмовлено в задоволенні заяви
про виконання судового рішення та
повернуто виконавчий лист і судове
рішення та рекомендовано звернутись до
органів Державної виконавчої служби.
Дані відмови позивач вважає
незаконними та такими, що порушують її
права, оскільки з 01 січня 2013 р. набрав
чинності Закон України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень",
відповідно до якого, стягувач за
рішенням суду про стягнення коштів з
державного органу звертається до
Державної казначейської служби у
строк, встановлений Законом України
"Про виконавче провадження", а тому
відмова відповідачів, на її думку, є
протиправною.

Ухвалою судді від 28 лютого 2014 року
повернуто позовну заяву позивачу в
частині позовних вимог про визнання
наявність компетенції (повноважень)
суб"єктів владних повноважень- органів
Державної казначейської служби
України- по прийняттю, розгляду та
виконанню заяв про виконання судових
рішень про стягнення коштів з
державних органів згідно виконавчих
документів.

Позивач до суду не прибула. В
матеріалах справи, а саме в прохальній
частині адміністративного позову,
ОСОБА_4 просить розгляд справи
здійснювати за її відсутності.

Представники відповідачів в судове
засідання з'явились. Проти позовних
вимог заперечували в повному обсязі. У
своїх запереченнях посилаються на те,
що чинним законодавством не
передбачено повноважень органу
Казначейства на здійснення списання
коштів з рахунків боржника, відкритих в
банківських установах, натомість дані
права мають органи Державної
виконавчої служби відповідно до
положень Закону України "Про виконавче
провадження".

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши заперечення відповідачів,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що згідно виконавчого
листа у справі № 2-а-1388/11 від 23.10.2013р.,
виданого Олевським районним судом
Житомирської області, рішенням суду
стягнуто з Управління пенсійного фонду
України в Олевському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_4
6310 грн. 60 коп. пенсії, відповідно до
ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.12.2010 року по
31.05. 2011 року за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Управління Державної казначейської
служби України в Олевському районі
Житомирської області рішенням від 29
жовтня 2013 р. за вих. № 01-08.1/1611, та
рішенням Державної Казначейської
служби України від 19 листопада 2013 року
№ 5-13/2165-29256 позивачу відмовлено у
прийнятті заяв про виконання рішень
Олевського районного суду
Житомирської області у справі № 2-а-1388/11
за виконавчим листом від 23 жовтня 2013
року.

Законом України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
встановлюються гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" (далі -
рішення суду), та особливості їх
виконання.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначений "Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників",
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України, від 30 січня 2013 р. № 45
"Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 р. № 845" (далі - Порядок).

Слід зазначити, що Порядком та Законом
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" не віднесено
до компетенції Державної
казначейської служби України
виконання рішень суду про зобов'язання
боржника здійснити перерахунок та
виплату коштів.

Законодавством України, а саме
підпунктом 1 пункту 9 "Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників",
затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011
року № 845, орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли виконавчий документ не
підлягає виконанню органом
Казначейства.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", виконання
рішень суду про зобов'язання вчинити
певні дії щодо майна, боржником за
якими є державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в
органах Казначейства Управлінням
Пенсійного фонду України в Олевському
районі відкрито лише рахунок 3719
"Рахунок для зарахування коштів, які
підлягають розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування" (далі -
рахунок 3719), що відповідає нормам
чинного законодавства, а саме п. 2.1
"Положення про рух коштів єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України та Міністерством фінансів
України від 19.09.2013 року № 493/815,
відповідно до якого, органи Міндоходів
відкривають в органах Казначейства
небюджетні рахунки за балансовим
рахунком 3719 для зарахування та
розподілу коштів єдиного внеску та
фінансових санкцій (далі - страхові
кошти).

Фінансування пенсійних виплат та
видатків на утримання органів
Пенсійного фонду України проводиться у
відповідності до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", тобто з коштів Пенсійного
фонду, які зараховуються на єдиний
рахунок Пенсійного фонду і
зберігаються на окремих рахунках
територіальних органів Пенсійного
фонду в уповноваженому банку.

Відповідно до чинного законодавства
України, органи Казначейства не
уповноважені на здійснення списання
коштів з рахунків боржника, відкритих в
банківських установах, оскільки
зазначені повноваження покладено на
органи Державної виконавчої служби
України.

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про внесення змін до деяких законів
України щодо виконання судових рішень"
від 19.09.2013 року N 583-VII (далі- Закон N 583-VII ),
що набрав законної сили 16.10.2013 року,
якими внесені зміни до Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", передбачено, що
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення суду у справі № 2-а-1388/11, на яке
посилається позивач, і згідно якого
видано виконавчий лист, прийнято 20
серпня 2013 року та набрало законної сили
15.10.2013 року, тобто до набрання законної
сили Законом N 583-VII (а. с. 19).

З огляду на викладене, суд вважає, що
відмова Управління Державної
казначейської служби України в
Олевському районі Житомирської
області та Державної казначейської
служби України щодо відмови в
прийнятті до виконання виконавчого
листа є вмотивованою та такою, що не
суперечить чинному законодавству
України, а позовні вимоги ОСОБА_4 до
Державної казначейської служби
України та Управління Державної
казначейської служби України в
Олевському районі Житомирської
області безпідставними.

Що стосується позовних вимог про
виконання ухвали Олевського районного
суду Житомирської області від від
20.08.2013 року у справі № 2-а-1388/11 згідно
виконавчого листа від 23.10.2013 року,
стягнувши з Управління пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області нараховану
доплату до пенсії в сумі 6310,60 грн. за
рахунок коштів Державного бюджету
України, то колегія суддів вважає, що
вони не підлягають задоволенню
враховуючи наступне.

Відповідно до статті 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов"язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств чи службових осіб,
інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Під час розгляду справи встановлено, а
сторонами не заперечується, що
постанова Олевського районного суду
Житомирської області від 23.08.2011 року та
ухвала вказаного суду від 20.08.2013 року
набрали законної сили, виконавчий лист
у справі був виданий, а судові рішення,
які набрали законної сили є
обов"язковими для виконання, тому
підстави для задоволення позову в цій
частині - відсутні.

Враховуючи відмову в задовленні
вказаних позовних вимог та те, що
позовна вимога про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень - Державну
казначейську службу України провести
службове розслідування з приводу
прийнятих рішень про відмову від
виконання рішення суду згідно поданих
заяв та у випадку виявлення факту
дисциплінарного проступку притягнути
винних посадових осіб Управління
Державної казначейської служби
України в Олевському районі
Житомирської області та Державної
казначейської служби України (далі -
ДКС України) до дисциплінарної
відповідальності, а матеріали
службового розслідування направити до
правоохоронних органів для перевірки з
метою можливої наявності в діях
відповідальних посадових осіб органів
Казначейства України ознак складу
злочину, передбаченого ст. 382 КК України
- є похідною від позовних вимог
відносно визнання протиправними,
нечинними та скасування рішень
відповідачів від 19.11.2013 року № 5-13/2165-29256
та від 29.10.2013 року № 01-08.1/1611, то і в цій
частині слід відмови в задовленні.

Керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В.
Лавренчук

Судді
О.Г. Попова

М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 07
липня 2014 р.