Справа № 813/8137/13-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 р.
Справа № 876/1559/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представника позивача
Козія Ю.В.,

представника відповідача
Ткачука Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
20.01.2014 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Техкомплект»
до Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів Львівської
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішення,-

ВСТАНОВИВ :

ПП «Техкомплект» 30.10.2013 року звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів Львівської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № та №
від 15.08.2013 року, яке підлягає
скасуванню, оскільки прийняте на
підставі помилкових висновків
відповідача щодо нереальності
операцій з контрагентами ПП «Сьомий
день», ТзОВ «Грант Буд Сервіс», ТзОВ
«Будівельна компанія АТР Груп», ТзОВ
«Будівельна компанія Київбудмонтаж»,
ТзОВ «Будівельно торгова компанія
Євробуд» які є реальними, товарними, а
висновки відповідача стосовно
нікчемності правочинів з
контрагентами базуються на
припущеннях та не підтверджені
належними доказами. Зокрема, зазначив,
що висновки органу державної
податкової служби, викладені в акті
перевірки № 852/1520/25243560 від 10.07.2013 року
щодо заниження податку на прибуток в
сумі 92105 грн. та заниження податку на
додану вартість в сумі 80091 грн., не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки основою для такого
висновку податкового органу були акти
перевірки вищезазначених контрагентів
про неможливість проведення
зустрічної звірки щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням
ДПІ у Пустомитівському районі
оскаржило його в апеляційному порядку.
Просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, покликаючись на невірне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що оскільки
господарських операцій насправді не
було, то й правових наслідків такі
взаємовідносини позивача з ПП «Сьомий
день», ТзОВ «Грант Буд Сервіс», ТзОВ
«Будівельна компанія АТР Груп», ТзОВ
«Будівельна компанія Київбудмонтаж»,
ТзОВ «Будівельно торгова компанія
Євробуд» не спричинили. Тому первинні
документи, про які зазначив позивач, не
мають доказового значення і не можуть
бути підставою для формування
показників податкового обліку. Отже, в
порушення вимог п. 198.1, 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України ПП
«Техкомплект» занизило податок на
додану вартість на загальну суму 80091
грн. та в порушення вимог ст.ст. 138,139
Податкового кодексу України занизило
податок на прибуток в розмірі 92105 грн.
Зважаючи на наведені обставини
відповідач вважає, що підстав для
задоволення адміністративного позову
немає.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи ПП
«Техкомплект» зареєстровано 12.08.1997
року Пустомитівською районною
державною адміністрацією. Позивач
взятий на податковий облік в орган
державної податкової служби 18.08.1997 року
за № 1437. Основними видами діяльності ПП
«Техкомплект» є монтаж водопровідних
мереж, систем опалення та
кондиціювання, неспеціалізована
оптова торгівля, діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах,
установлення та монтаж машин і
устаткування, будівництво житлових і
нежитлових будівель, електромонтажні
роботи.

10 липня 2013 року ДПІ у Пустомитівському
районі проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПП
«Техкомплект» по взаємовідносинах із
ПП «Сьомий день», ТзОВ «Грант Буд
Сервіс», ТзОВ «Будівельна компанія АТР
Груп», ТзОВ «Будівельна компанія
Київбудмонтаж», ТзОВ «Будівельно
торгова компанія Євробуд» за період з
01.01.2010 року по 31.12.2012 року, про що
складено акт № 852/1520/25243560, на підставі
якого 15.08.2013 року прийнято податкове
повідомлення - рішення форми «Р» №
у зв'язку з чим збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 113065
грн., в т.ч. основний платіж - 80091 грн.,
штрафні санкції - 32974 грн. та прийнято
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» № у зв'язку з чим збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток в сумі 92105
грн., в т.ч. основний платіж - 92105 грн.
Дані рішення в адміністративному
порядку не оскаржувались.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу
України (далі по тексту - ПК України),
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу.

Згідно п.138.8 ст.138 ПК України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, зокрема прямих матеріальних
витрат. До складу прямих матеріальних
витрат включається вартість сировини
та основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат (пп. 138.8.1
п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, установлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Згідно п.138.4 ст.138 ПК України, витрати, що
формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

До складу витрат згідно з п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139 ПК України не включаються витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК
України). Якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у
подальшому такі товари/послуги
фактично використовуються в операціях,
які не є об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування
відповідно до цього розділу (за
винятком випадків проведення операцій,
передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1
статті 196 цього Кодексу), чи основні
фонди переводяться до складу
невиробничих фондів або встановлено
факти недостачі (крадіжки), то з метою
оподаткування такі товари/послуги,
основні фонди вважаються проданими за
їх звичайною ціною у податковому
періоді, на який припадає таке
використання або переведення, але не
нижче ціни їх придбання (виготовлення,
будівництва, спорудження), у тому
випадку, якщо платник податку
скористався правом на податковий
кредит за цими товарами/послугами. (п.
198.5 ст. 198 ПК України). Датою
використання товарів/послуг
вважається дата визнання витрат
відповідно до розділу ІІІ цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна, згідно з п. 201.6. ст.
206 ПК України, є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.7. та п.201.10 ст. 201 ПК
України податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Беручи до уваги наведені вище норми
закону, необхідною умовою для
віднесення платником ПДВ до
податкового кредиту звітного періоду
сум ПДВ, включених в ціну придбаних
товарів (послуг), є факт придбання таких
товарів (послуг) з метою їх
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника.
Закон не ставить у залежність
необхідність попередньої сплати ПДВ до
бюджету кінцевим споживачем чи
первісним постачальником як умову для
формування податкового кредиту
платника податку. Аналіз господарської
діяльності платника податку повинен
здійснюватися на підставі даних його
податкового, бухгалтерського обліку та
відповідності їх дійсному
економічному змісту операцій.

Зі змісту наведених положень
Податкового кодексу України
вбачається, що у податковому обліку
податкова накладна є тим документом,
який складається у момент виникнення
податкових зобов'язань і визначається
як розрахунковий документ, що
підтверджує вчинення певної
господарської операції, за якою
виникають податкові зобов'язання,
породжує у платника податку обов'язки
та права щодо нарахування та сплати
податку на додану вартість, характер
яких залежить від статусу платника
(продавець чи покупець), в тому числі
підтверджує право покупця на
нарахування податкового кредиту.
Податкова накладна має силу
податкового і одночасно
розрахункового документа за умови її
складання особою, зареєстрованою як
платник податку у порядку,
передбаченому статтею 201 Податкового
кодексу України.

Щодо господарських правовідносин ПП
«Техкомплект» з ПП «Сьомий день», ТзОВ
«Грант Буд Сервіс», ТзОВ «Будівельна
компанія АТР Груп», ТзОВ «Будівельна
компанія Київбудмонтаж», ТзОВ
«Будівельно торгова компанія Євробуд»
визначення податку на додану вартість,
податку на прибуток за період який
перевірявся, суд зазначає наступне.

1) ПП «Сьомий день» зареєстроване
як юридична особа 13.06.2003 року, про що
свідчить витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців. Між ПП «Техкомплект»
(замовник) з ПП «Сьомий день»
(виконавець) було укладено договір № 73
від 01.07.2011 року за яким виконавець за
заявками замовника надає послуги
механізмів: автомобільного крана,
екскаватора, зварювального агрегата та
іншу будівельну техніку, транспортні
послуги. Також договір ДГ - 4/05/13 від 01
червня 2011 року згідно якого ПП «Сьомий
день» (продавець) зобов'язується
продати, а покупець належним чином
прийняти і оплатити товар в кількості
та асортименті, згідно товарних
накладних, підписаних та завірених
сторонами. На підтвердження виконання
даних договорів позивачем надано ряд
первинних документів, а саме акт №1
виконання робіт при залучені
механізмів виконавця за липень 2011 року,
податкова накладна № 1 від 01.07.2011 року
на суму 7846,66 грн., ПДВ на суму 1307,78 грн.,
видаткова накладна № РН - 0010602 від 01.06.2011
року, податкова накладна № 2 від 01.06.2011
року на суму 63590,54 грн., платіжні
доручення № 55,40,42.

2) ТзОВ «Будівельна компанія АТР
Груп» у якого позивач придбав товар на
суму 21283,86 грн., ПДВ 3547,31 грн., що
підтвердив договором купівлі-продажу
від 15.05.2011 року № 14, податковою та
видатковою накладною від 23.05.2011 року,
платіжними дорученнями.

3) ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс» на час
взаємовідносин з позивачем був
зареєстрований як юридична особа, про
що свідчить витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 27.12.2013 року.
Відносини між ТзОВ «Гарант-Буд-Сервіс»
та позивачем підтверджені договором №
0311-3 від 03.11.2011 року, за яким
постачальник зобов'язується на умовах
та в порядку, визначених цим договором,
поставляти згідно замовлення та
накладних продукцію, а покупець
(позивач) зобов'язується приймати
названу продукцію та оплачувати її.
Долучені до матеріалів справи
податкові та видаткові накладні.
Реальність отриманих від ТзОВ
«Гарант-Буд-Сервіс» виконаних робіт, а
саме: поточний ремонт водонапірної
вежі вбачається з договорів № 231101 від
23.11.2011 року, № 251101 від 23.11.2011 року,
довідки про вартість виконаних робіт,
актів приймання виконання будівельних
робіт, податкових накладних, платіжних
доручень.

4) ТзОВ «Будівельна компанія
Євробуд» на підставі договору № 0308-2
від 03.08.2011 року, податкових та
видаткових накладних придбав
будівельні матеріали. Оплата
отриманого товару проведена в повному
обсязі відповідно до платіжних
доручень № 104, 125, 87. Згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
даний контрагент на час здійснення
господарських відносин з позивачем був
зареєстрованим юридичною особою
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців».

5) Реальність господарських
операцій між ТзОВ «Будівельною
компанією Київбудмонтаж» та ПП
«Техкомплект», останнім підтверджено
договором від 01.08.2011 року № 0108/1,
податковими накладними, довідками про
вартість виконаних будівельних робіт,
актами приймання виконання
будівельних робіт, платіжними
дорученнями № 131,107.

Судом встановлено та актом перевірки
ДПІ у Пустомитівському районі від
10.07.2013 року підтверджено, що дані
податкові накладні не мали недоліків.
Перелічені вище первинні документи
були надані відповідачеві при
проведені перевірки, даний факт
відображений в акті перевірки від
10.07.2013 року

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
господарська операція - це дія або
подія, що викликає зміни у структурі
активів і зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Із положень ч. 1,
3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що
бухгалтерський облік полягає, зокрема,
у складанні та прийнятті до обліку
первинних документів, які фіксують
факти здійснення господарських
операцій, складенні на їх підставі
зведених облікових документів,
систематизація інформації первинних
документів на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Про реальний характер господарських
правовідносин позивача із
контрагентами свідчить також факт
проведення капітального ремонту
позивачем у Грядівській ЗОШ в с. Гряда
Жовківського району Львівської
області та капітальний ремонт
Устянської ЗОШ, що підтверджується
долученими до матеріалів справи угодою
№11 про виконання підрядних робіт,
листами від ТзОВ «Жовківського
управління капітального будівництва»,
управління освіти, молоді та спорту
Миколаївської РДА та актами приймання
виконаних будівельних робіт,
платіжними дорученнями, податковими
накладними. Що не заперечується
відповідачем в апеляційній скарзі та
відповіддю на запит податкового органу
(листами від 20.11.2013 року №4-02/44, від 27.11.2013
року №01-17/776, від 27.11.2013 року №27.2013 року).

Суд вважає необґрунтованим твердження
відповідача про нереальність
господарських правовідносин ПП
«Техкомплект» з контрагентами через
наявність у останніх стану платника
податку - припинено, оскільки з витягів
з Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців
вбачається, що запис про припинення
ТзОВ «Будівельна компанія АТР Груп»
внесено 06.06.2013 року, ТзОВ «Будівельна
компанія «Євробуд» 29.03.2013 року, ТзОВ
«Київбудмонтаж» - 28.02.2012 року, ТзОВ
«Гарант Буд Сервіс» - 24.12.2012 року.
Оглянувши первинні документи позивача,
які надані на підтвердження
господарської діяльності з
контрагентами суд зазначає, що стан
платника контрагентів щодо ТзОВ
«Будівельна компанія АТР Груп» ТзОВ
«Будівельна компанія «Євробуд»
припинено після періоду проведення
перевірки, а щодо ТзОВ «Київбудмонтаж»,
ТзОВ «Гарант Буд Сервіс» після
здійснення господарських відносин з
позивачем.

Крім того, постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
30.07.2012 року у справі 2а-4711/12/1370, якою
визнано протиправними дії ДПІ у
Печерському районі м. Києва щодо
проведення зустрічної звірки ТзОВ
«Київбудмонтаж» з питань
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за квітень,
серпень, вересень 2011 року та щодо
відображення акта від 20.04.2012 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки, яка набрала законної сили.

Колегія суддів зазначає, що діяльність
контрагентів позивача спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
отриманням податкової вигоди. У п. 6
розділу І Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
затверджено наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 року № 984 передбачено, що у
висновку акта документальної
перевірки зазначається опис виявлених
перевіркою порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень. Відповідно
до п. 6 розділу ІІ цього Порядку факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Статтею 83 Податковим кодексом України
визначено, що для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Посилання відповідача в акті перевірки
від 10.07.2013 року на безтоварність
операцій ПП «Техкомплект» з ПП «Сьомий
день», ТзОВ «Грант Буд Сервіс», ТзОВ
«Будівельна компанія АТР Груп», ТзОВ
«Будівельна компанія Київбудмонтаж»,
ТзОВ «Будівельно торгова компанія
Євробуд» взято фактично з актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки від 19.10.2012 року ДПІ у Печерському
районі м. Києва (ПП «Сьомий день»), від
17.05.2013 року (ТзОВ «Будівельна компанія
Київбудмонтаж»), від 17.05.2013 року (ТзОВ
«Грант Буд Сервіс»), від 17.05.2013 року
(ТзОВ «Будівельна компанія АТР
Груп»),16.05.2013 року (ТзОВ «Будівельно
торгова компанія Євробуд») без
врахування обставин їх складання.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте
доказів правомірності, законності та
обґрунтованості відповідачем
прийнятого податкового
повідомлення-рішення суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Частиною
третьої цієї статті передбачено, що суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій. Таким чином,
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зважаючи на викладене вище податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі від 15.08.2013 року
№ , № не відповідають
законодавству, оскільки прийняті
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). В той
же час позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами.

З огляду на те, що судом першої
інстанції було встановлено наявність
усіх обов'язкових підстав для
формування позивачем витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податку на прибуток
підприємств, та податкового кредиту за
результатами господарських відносин
із вказаними контрагентами за спірний
період, суд дійшов висновку про
відсутність у відповідача підстав для
донарахування позивачу суми податку на
додану вартість, податку на прибуток та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
у справі № 813/8137/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складення
такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 17.04.2014
року