Справа № 2а-1050/12/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за
апеляційними скаргами позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газовик» та
відповідача Державної екологічної
інспекції у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газовик» до
Державної екологічної інспекції у
Київській області про визнання
протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «Газовик»
звернулися в суд з адміністративним
позовом до Державної екологічної
інспекції у Київській області про
визнання протиправним та скасування
припису Державної екологічної
інспекції в Київській області від
14.02.2012 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2012
року вимоги позивача задоволено
частково.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
змінити постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та визнати п.1 та
п.3 Припису Державної екологічної
інспекції від 14.02.2012 року протиправними
та скасувати їх.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
14.02.2012 року відповідачем складено Акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства, на
підставі якого було винесено припис
від 14.02.2012 року, відповідно до якого
позивачу необхідно:

- п.1 На підставі приписів розробити
план організаційно-технічних заходів з
усунення виявлених недоліків. Копію
наказу та плану
організаційно-технічних заходів
надати до Державної екологічної
інспекції в Київській області.

- п.2 Дотримуватись вимог
природоохоронного законодавства.

- п.3 Розробити та надати до Державної
екологічної інспекції в Київській
області дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.

- п.4 Надати до Державної екологічної
інспекції в Київській області дозвіл
на ліміти на утворення та розміщення
відходів 2012 р.

- п.5 Надати до державної екологічної
інспекції в Київській області журнал
первинного обліку відходів згідно
затвердженої форми.

- п.6 Утримувати територію в належному
стані.

Судом першої інстанції скасовано п.2,4,5,6
вказаного припису, а п.1 і п.3 залишені в
силі.

Не погоджуючись з даним рішенням,
позивач в апеляційній скарзі щодо п.1
припису зазначає, що судом не
обґрунтована правомірність вимоги
відповідача до ТОВ «Газовик» видати
наказ та розробити план
організаційно-технічних заходів з
усунення виявлених недоліків.

Щодо п.3 припису апелянт посилається на
наявний в матеріалах справи дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами від 21.02.2007 року терміном дії
до 21.02.2012 року. Крім того, апелянт вважає
недоведеним у суді першої інстанції
власне сам факт викидів в атмосферу
небезпечних речовин, на який
посилається відповідач.

Вирішуючи правомірність рішення суду
першої інстанції колегія суддів зважає
на наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Газовик» здійснює
свою діяльність на підставі Свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи серія А00 № 087799 від 02.10.1998 року.
Основним предметом діяльності ТОВ
«Газовик» є надання автозаправних та
інших авто послуг, виконання робіт,
пов'язаних з автозаправними послугами,
надання послуг по переобладнанню
легкових та вантажних автомобілів для
роботи на скрапленому та стиснутому
газі; реалізація скрапленого газу;
технічне обслуговування та ремонт
автомобілів.

Позивач орендує у ТОВ «Сеал-ЛТД»
комплекс нежитлових приміщень, яка
використовується позивачем у своїй
господарській діяльності. ТОВ
«Сеал-ЛТД» отримало Довідку №321267/2007
для об'єкта, що не підлягає взяттю на
державний облік в галузі охорони
атмосферного повітря. На підставі
вказаної довідки позивач робить
висновок про відсутність необхідності
отримувати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції та не бере до
уваги доводи позивача, оскільки
Довідка №321267/2007 була видана іншому
суб'єкту господарювання, а саме - ТОВ
«Сеал-ЛТД», а термін дії, наданого до
суду першої інстанції, дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами №-4 від 21.02.2007 року
закінчився 21.02.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;

Згідно ч.4 ст.11 вказаного закону викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися після отримання
дозволу, який видається територіальним
органом спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
за погодженням із територіальним
органом спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань охорони здоров'я.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, аналізуючи норми
чинного законодавства, характер та
зміст діяльності ТОВ «Газовик»,
колегія суддів вважає, що діяльність
позивача повинна відповідати законами
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», «Про охорону
атмосферного повітря», «Про відходи»,
«Про основні засади нагляду (контролю)
у сфері господарської діяльності»,
тому вимоги, викладені в п.1 і п.3 Припису
Державної екологічної інспекції від
14.02.2012 року є вмотивованими і законними,
а тому колегія суддів не має правових
підстав для їх скасування.

В той же час вимоги викладені в п.2,6
припису не свідчать про наявність
порушень у діяльності позивача та не
конкретизують дії, які необхідно
здійснити позивачу. Дотримання вимог
природоохоронного законодавства (в т.ч.
дотримуватись вимог природоохоронного
законодавства, утримувати територію в
належному стані) є законодавчо
визначеними обов'язками позивача, а
тому не потребують дублювання їх у
приписі, у зв'язку з чим є
протиправними.

Згідно ч.2 ст.31 Закону України «Про
відходи» від 05.03.1998 року порядок
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів встановлює Кабінет Міністрів
України.

Згідно п.10 Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.1998 року №1218
місцеві державні адміністрації за
погодженням з органами Мінекоресурсів
на місцях до 1 лютого поточного року
визначають перелік власників відходів,
яким необхідно одержати ліміти на
утворення та розміщення відходів на
наступний рік (крім власників, які
звільняються від одержання таких
лімітів.

Згідно листа Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області від
10.05.2012 року №05-09/4539 ТОВ «Газовик» не
включено до списку підприємств
власників відходів, які включені
Києво-Святошинською районною
державною адміністрацією до переліку
утворювачів відходів.

Згідно П.8 Порядку власники відходів,
для яких платежі за розміщення
відходів усіх класів небезпеки не
перевищують 10 гривень на рік, власники
тільки побутових відходів, що уклали
договори на розміщення відходів з
підприємствами комунального
господарства, та власники відходів як
вторинної сировини, які провадять
статутну діяльність із збирання і
заготівлі таких відходів, звільняються
від одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Між ТОВ «Газовик» (Споживач) та
Комунальним підприємством «Боярське
головне виробниче управління
житлово-комунального господарства»
(виконавець) укладено Договір №94 на
надання послуг із вивезення твердих
побутових відходів від 16.02.2012 року.

Згідно п.1 вказаного договору
виконавець забезпечує надання послуг
із вивезення побутових відходів за
адресою м.Борка, вул.Магістральна, 11
(АГЗП, СТО, адмінбудівля). Споживач
забезпечує своєчасну сплату наданих
послуг у строк та на умовах, що
передбачені договором. Отже, позивач
звільняється від одержання лімітів на
утворення та розміщення відходів.

Враховуючи зазначенні обставини
задовольняючи частково вимоги позивач
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що п.4,5
припису винесені протиправно, а доводи
відповідача не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права,
правову позицію з приводу яких
аргументовано виклав в мотивувальній
частині оскаржуваного апелянтами
рішення.

Доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційних скарг ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Газовик» та відповідача Державної
екологічної інспекції у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 травня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
04.04.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Карпушова О.В.