Справа № 653/402/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 653/402/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Хоменко В.Г. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Градовського Ю.М. та Вербицької
Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Генічеського районного суду
Херсонської області від 22 серпня 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Генічеської міської
ради Херсонської області, за участю
третьої особи - ОСОБА_1, про часткове
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до суду до Генічеської міської
ради Херсонської області (далі
Генічеська МР), за участю третьої особи
- ОСОБА_1 про скасування п.13 рішення
Генічеської МР від 25 квітня 2012 року за
№413 про надання дозволу громадянину
ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою
щодо відведення безоплатно у власність
земельної ділянки площею 778 кв.м.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що п.13 оскаржуваного
рішення Генічеської МР є незаконним,
порушує права позивачки та підлягає
скасуванню, оскільки рішенням
Генічеської МР за №19 від 30 травня 2002
року за ОСОБА_2 затверджено право
фактичного користування земельною
ділянкою за вищенаведеною адресою
площею 759 м.кв., а 22 жовтня 2010 року
рішенням відповідача ОСОБА_2 надано
дозвіл на розробку технічної
документації з землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на вказану земельну ділянку.

Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 22 серпня
2013 року позовні вимоги було задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував п.13
рішення XXI сесії Генічеської МР від 25
квітня 2012 року за №413 про надання
дозволу громадянину ОСОБА_1 на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельною
ділянкою площею 778 кв.м., за адресою
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 квітня 2012 року відповідач прийняв
рішення за №413, яким ОСОБА_1 надано
дозвіл на розробку проекту технічної
документації з землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку площею
(орієнтовно) 759 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Винесення зазначеного рішення органу
місцевого самоврядування, а також
порушення, на думку, ОСОБА_2 її прав та
інтересів, стало підставою для
звернення з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
спірна земельна ділянка, яка
перебувала у користуванні ОСОБА_2, у неї
не вилучалася та викуплена не була, а
тому її передача у користування іншій
особі є порушенням вимог ч.5 ст.116 ЗК
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями ст.116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

- приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

- одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

- одержання земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що громадяни можуть набувати право
власності на земельні ділянки в межах
норм безоплатної приватизації лише з
земель, які є вільними та знаходяться у
державній і комунальній власності, а
органи місцевого самоврядування, яким
в даному випадку є Генічеська МР, мають
повноваження передавати громадянам у
власність землі, крім земель, переданих
у приватну власність або у
користування іншим громадянам.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням сесії Генічеської МР від 13
березня 1990 року за №99 позивачці було
виділено земельну ділянку під
індивідуальне будівництво. На
виконання вказаного рішення між ОСОБА_2
та Генічеським міськвиконкомом в особі
його голови було укладено договір від 04
квітня 1990 року про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку, за яким позивачці
передавалось в безстрокове
користування земельна ділянка площею
450 кв.м. по АДРЕСА_1.

Також, рішенням Генічеської МР №19 від 30
травня 2002 року за позивачкою
закріплена земельна ділянка площею 759
кв.м. по фактичному користуванню, а
рішенням відповідача від 22 жовтня 2010
року позивачці був наданий дозвіл на
розробку технічної документації з
землеустрою щодо складання державного
акту на право власності на земельну
ділянку площею (орієнтовно) 759 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1.

Отже, враховуючи, що на момент
прийняття оскаржуваного рішення
спірна земельна ділянка фактично
вільною не була, в порядку,
встановленому ст.149 ЗК України у
позивачки не вилучалася, а також
приймаючи до уваги, що доказів про
відмову позивачки від земельної
ділянки немає, колегія суддів
приходить до висновку що п.13 рішення
Генічеської МР від 25 квітня 2012 року за
№ 413 "Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою та відведення
безоплатно у власність земельних
ділянок для будівництва і
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд" про
надання дозволу ОСОБА_1 на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність відповідної
земельної ділянки площею для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд є неправомірним,
прийнято всупереч норм чинного
законодавства, а тому вимога про його
скасування є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів враховує, що в
матеріалах справи знаходяться
зведений акт вартості будинків,
господарських будівель та споруд
АДРЕСА_1 та довідка Головного
архітектора міста, в яких зазначено, що
забудовником на спірній земельній
ділянці є саме позивачка.

Отже, підсумовуючи все вищевикладене
та оцінюючи всі доводи сторін, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з
посиланням апелянта на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, тому що всі
процесуальні норми, передбачені
адміністративним судочинством були
виконані без порушень прав кожної
сторони при розгляді справи.

Також суд не приймає до уваги посилання
апелянта на наявність у нього права
власності на будинок, розташований на
спірній земельній ділянці, оскільки
навіть наявність такої обставини не
породжує безумовну та автоматичну
втрату права позивачки на спірну
ділянку та набуття такого права ОСОБА_1

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Генічеського
районного суду Херсонської області від
22 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський Н.В. Вербицька