Справа № 803/883/13а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.
Справа № 876/9116/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
у Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року у справі №803/883/13-а за позовом
Луцького національного технічного
університету до Державної фінансової
інспекції у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
пунктів 3, 10 вимоги «Про усунення
порушень законодавства з питань
дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни», -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2013 року Луцький національний
технічний університет звернувся в суд
з позовом, яким просив визнати
незаконним та скасувати п. 3 в частині
внесення змін до кошторису
Любешівського коледжу на 2012 рік за КПКВ
2201130 «Підготовка робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» щодо
зменшення бюджетних асигнувань за
загальним фондом на суму нецільового
використання бюджетних коштів в сумі
49396 грн. та п. 10 вимоги Державної
фінансової інспекції у Волинській
області від 16.10.2012 року №03-030-14-14/7456.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано пункт 3
вимоги Державної фінансової інспекції
у Волинській області від 16 жовтня 2012
року №03-030-14-14/7456 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни» в
частині внесення змін до кошторису
Любешівського технічного коледжу на 2012
рік за КПКВ 2201130 «Підготовка робітничих
кадрів у професійно-технічних
закладах» щодо зменшення бюджетних
асигнувань за загальним фондом на суму
нецільового використання бюджетних
коштів в сумі 49396 грн. та пункт 10 даної
вимоги щодо відображення Ковельським
промислово-економічним коледжем в
обліку дебіторської заборгованості по
розрахунках з Публічним акціонерним
товариством «Волиньгаз» на різницю
вартості спожитого природного газу в
сумі 340525,30 грн.. Провести
претензійно-позовну роботу з Публічним
акціонерним товариством «Волиньгаз»
щодо відшкодування зайвих виплат
шляхом повернення коштів або
постачання природного газу на
відповідну суму. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат шкоду у порядку та
розмірі встановленому статтями 130-136
Кодексу законів про працю України.

Державна фінансова інспекція у
Волинській області постанову суду
першої інстанції оскаржила, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що в порушення пункту 4
статті 20 Бюджетного кодексу України
Любешівським технічним коледжем ЛНТУ
не забезпечено використання бюджетних
коштів відповідно до напряму,
визначеного бюджетною програмою за
КПКВ 2201130 «Підготовка робітничих
кадрів у професійно-технічних
закладах» в результаті чого, допущено
нецільове використання бюджетних
коштів, визначене у статті 119
Бюджетного кодексу України. Бюджетні
кошти загального фонду кошторису
використані в сумі 49396,00 грн., які були
виділені по КПКВ 2201130, використані на
фінансування іншої державної програми
- КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Луцький
національний технічний університет
зареєстрований як юридична особа 24.12.1997
року Виконавчим комітетом Луцької
міської ради Волинської області, про що
свідчить витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Згідно з пунктом 1.8.
розділу 1 Статуту ЛНТУ, затвердженого
МОН України та змін до Статуту,
затверджених наказом МОН України від
28.11.2011 року № 1374 основними структурними
підрозділами ЛНТУ є
навчально-науково-виробничі інститути,
філії, факультети, центр довузівської
підготовки, навчально-науковий центр
післядипломної освіти, відділення,
кафедри, лабораторії,
навчально-господарські підрозділи,
коледжі, технікуми, ліцеї, училища як
відокремлені структурні навчальні
підрозділи ЛНТУ, музеї, бібліотеки,
гуртожитки, спортивно-оздоровчі
табори, студентські бюро, центр
культури і мистецтв,
редакційно-видавничий відділ, тощо.

На виконання пункту 2.1. плану
контрольно-ревізійної роботи ДФІ
України на II квартал 2012 року,
відповідно до направлень від 26.06.2012
року № 471, від 07.09.2012 року № 635 в період з
27.06.2012 року по 20.09.2012 року проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності в
ЛНТУ та його структурних територіально
відокремлених підрозділів за період з
01.09.2010 року по 01.07.2012 року, про що
складено акт ревізії від 20.09.2012 року №
030-22/10, в якому зафіксовано ряд порушень.

Так, ревізією використання отриманих
бюджетних асигнувань встановлено, що в
порушення пункту 4 статті 20 БК України
Любешівським технічним коледжем ЛНТУ
не забезпечено використання бюджетних
коштів відповідно до напряму,
визначеного бюджетною програмою за
КПКВ 2201130, в результаті чого допущено
нецільове використання бюджетних
коштів, визначене статтею 119 БК України,
а саме: бюджетні кошти загального фонду
кошторису в сумі 49396,00 грн. виділені по
КПКВ 2201130, використані на фінансування
іншої державної програми - КПКВ2201150,
зокрема у 2011 році на суму 24013,00 грн., у I
півріччі 2012 року на суму 25383,00 грн.

Крім того, ревізією встановлено, що
Ковельським промислово-економічним
коледжем ЛНТУ при розрахунку обсягу
потреби на 2010-2012 роки показників
видатків на оплату комунальних послуг
з постачання природного газу за КЕКВ 1172
завищено їх розмір внаслідок
застосування тарифів для мешканців
гуртожитку коледжу, як для категорії
споживачів «бюджетна установа», а не
категорії «населення» на суму 340525,30
грн., в тому числі: в II півріччі 2010 року -
60088,47 грн., в 2011 році - на 154779,63 грн., за I
півріччя 2012 року - на 125657,20 грн.

Також ревізією дотримання чинних норм
і нормативів, цін та тарифів
Ковельським промислово-економічним
коледжем ЛНТУ, за отримані послуги
енергопостачання, централізованого
опалення та підігріву води,
водопостачання та водовідведення,
зберіганню твердих побутових відходів
встановлено, що на балансі установи
рахується студентський гуртожиток,
який відповідно до статті 127 Житлового
кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР)
належить до житлового фонду.

Теплова енергія для надання мешканцям
гуртожитку послуг з опалення
виробляється котельнею, яка перебуває
на балансі коледжу. Постачальником
природного газу для забезпечення
потреб коледжу, в тому числі проведення
обігріву приміщення гуртожитку,
виступає ПАТ «Волиньгаз».

Під час ревізії проведено зустрічну
звірку в Ковельській філії управління
по газифікації та газопостачанню ПАТ
«Волиньгаз» щодо законності
встановлення тарифу на послуги з
газопостачання Ковельському
промислово-економічному коледжі ЛНТУ,
про що складено довідку від 26.07.2012 року
№ 810-14/59. В ході зустрічної звірки
встановлено, що у 2010-2012 роках в
опалювальні періоди ПАТ «Волиньгаз» є
постачальником природного газу для
потреб коледжу. Відповідно до
договорів на постачання природного
газу за регульованим тарифом № 6/5-ВБ
від 31.12.2009 року, від 31.12.2010 року та від
31.01.2012 року та додаткових угод від 30.04.2010
року, від 01.08.2010 року, від 01.07.2011 року, від
01.10.2011 року, від 01.04.2011 року, умовами яких
ціна за 1000 м3 ( жовтні-грудні 2010 року
становила 4551,53 грн., січні-квітні 2011
року - 3164,17 грн., жовтні-грудні 2011 року -
4551,53 грн., січні-квітні 2012 року - 4704,09
грн.) на природний газ встановлена за
тарифом як для категорії «бюджетна
установа».

В порушення загальної частини
договору, якою передбачено
обов'язковість керування чинним
законодавством актами, які регулюють
питання у сфері енергетики, а саме:
постанови НКРЕ від 13.07.2010 року № 813 не
проведено розмежування ціни на
природній газ для потреб коледжу між
двома категоріями, а саме: умовами
договору не передбачено постачання
природного газу ковельського коледжу
для виробництва теплової енергій, яка
споживається мешканцями гуртожитку та
для виробничих потреб бюджетної
установи - коледжу, і як наслідок, ціни
для потреб гуртожитку встановлені у
розмірах вищих, ніж передбачено
нормами чинного законодавства України.

Застосування Ковельським управління
по газифікації та газопостачанню ПАТ
«Волиньгаз» вартості за природній газ
спожитий Ковельським коледжем для
опалення гуртожитку протягом періоду з
01.09.2010 року по 01.07.2012 року тарифу як для
категорії «бюджетна установа», а не як
для категорії «населення», призвело до
завищення вартості послуг з
газопостачання та зайвої сплати
коледжем бюджетних коштів на суму 340523,30
грн., що призвело до матеріальної шкоди
(збитків) на відповідну суму.

На підставі акту ревізії від 20.09.2012 року
№ 030-22/10 ДФІ у Волинській області
направило позивачеві лист - вимогу від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 «Про усунення
порушень законодавства з питань
дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни», пунктами 3, 10 яких
вимагалося: - внести зміни до кошторису
Любешівського технічного коледжу ЛНТУ
на 2012 рік за КПКВ 2201130 «Підготовка
робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» щодо
зменшення бюджетних асигнувань за
загальним фондом на суму нецільового
використання бюджетних коштів в сумі
49396,00 грн. - відобразити Ковельському
промислово-економічному коледжі ЛНТУ в
обліку дебіторську заборгованість по
розрахунках з ПАТ «Волиньгаз» на
різницю вартості спожитого природного
газу в сумі 340525,30 гривень. Провести
претензійно-позовну роботу з ПАТ
«Волиньгаз» щодо відшкодування зайвих
виплат шляхом повернення коштів або
постачання природного газу на
відповідну суму. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат, шкоду у порядку та
розмірі встановленому статтями 130-136
Кодексу законів про працю України.

Вказаною вимогою було встановлено
строк до 16.11.2012 року для інформування
про вжиті заходи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду інстанції щодо
протиправності винесення п. 3, 10 вимоги
з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні» (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), контрольно-ревізійні
підрозділи (відділи, групи) у районах,
містах і районах у містах виконують
функції, визначені статтею 8 цього
Закону, зокрема, - проводять у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності;
здійснюють державний фінансовий аудит
виконання державних (бюджетних)
програм, діяльності бюджетних установ,
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також інших
суб'єктів господарювання, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів, або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно.

Пунктом 7 статті 10 вказаного Закону
визначено, що фінансові інспекції
мають право пред'являти керівникам та
іншим службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Статтею 7 БК України визначено, що одним
із основних принципів бюджетної
системи є принцип цільового
використання бюджетних коштів -
бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
асигнуваннями.

Відповідно до частин 3, 4 статті 20 БК
України бюджетні програми
визначаються головними розпорядниками
бюджетних коштів з урахуванням
положень частини другої статті 21 і
пункту 2 частини п'ятої статті 22 цього
Кодексу. Відповідальний виконавець
бюджетних програм визначається
головним розпорядником бюджетних
коштів за погодженням з центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
бюджетної політики (місцевим
фінансовим органом). Відповідальним
виконавцем бюджетних програм може бути
головний розпорядник бюджетних коштів
за бюджетними програмами, виконання
яких забезпечується його апаратом,
та/або розпорядник бюджетних коштів
нижчого рівня, який виконує бюджетні
програми у системі головного
розпорядника. Відповідальний
виконавець бюджетних програм у процесі
їх виконання забезпечує цільове та
ефективне використання бюджетних
коштів протягом усього строку
реалізації відповідних бюджетних
програм у межах визначених бюджетних
призначень.

Приписами статті 51 БК України
передбачено, що основним плановим
документом бюджетної установи, який
надає повноваження щодо отримання
доходів і здійснення видатків,
визначає обсяг і спрямування коштів
для виконання бюджетною установою
своїх функцій та досягнення цілей,
визначених на бюджетний період
відповідно до бюджетних призначень, є
кошторис.

Бюджетні установи мають право
провадити діяльність виключно в межах
асигнувань, затверджених кошторисами.

Відповідно до пункту 1 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року № 228 (далі - Порядок від
28.02.2002 року № 228) кошторис має такі
складові частини: загальний фонд, який
містить обсяг надходжень із загального
фонду бюджету та розподіл видатків за
повною економічною класифікацією
видатків бюджету на виконання
бюджетною установою (далі - установа)
основних функцій або розподіл надання
кредитів з бюджету за класифікацією
кредитування бюджету; спеціальний
фонд, який містить обсяг надходжень із
спеціального фонду бюджету на
конкретну мету та їх розподіл за повною
економічною класифікацією видатків
бюджету на здійснення відповідних
видатків згідно із законодавством, а
також на реалізацію пріоритетних
заходів, пов'язаних з виконанням
установою основних функцій, або
розподіл надання кредитів з бюджету
згідно із законодавством за
класифікацією кредитування бюджету.

Пунктом 19 Порядку від 28.02.2002 року № 228
визначено, що спеціальний фонд проекту
кошторису передбачає зведення
показників за всіма джерелами
надходження коштів до цього фонду та
відповідними напрямами їх
використання. Розподіл видатків
бюджету або надання кредитів з бюджету
спеціального фонду проекту кошторису
проводиться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень,
запланованих на цю мету в зазначеному
фонді.

Відповідно до пункту 22 Порядку від
28.02.2002 року № 228 видатки спеціального
фонду кошторису за рахунок власних
надходжень плануються у такій
послідовності: за встановленими
напрямами використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов'язань за спеціальним та
загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

При цьому розпорядник бюджетних коштів
здійснює коригування обсягів узятих
бюджетних зобов'язань за загальним
фондом кошторису для проведення
видатків з цих зобов'язань із
спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Фактично позиція відповідача по пункту
3 вимоги ґрунтується на тому, що
позивачем в порушення пункту 22 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року № 228, не враховувався
середній контингент учнів та
студентів, витрати на навчання яких
проводяться по КПКВ 2201130 та КПКВ 2201150, в
результаті чого не забезпечено
використання коштів відповідно до
напрямку визначеного бюджетною
програмою за КПКВ 2201130, в результаті
чого допущено нецільове використання
коштів визначене статтею 119 БК України.
А саме, бюджетні кошти загального фонду
кошторису в сумі 49396,00 грн., виділені по
КПВК 2201130 використані на фінансування
іншої державної програми КПКВ 2201150,
зокрема в 2011 році на суму 24013,00 грн. і I
півріччі 2012 року на суму 25383,00 грн.

Однак, з такою позицією відповідача
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
кошторис Любешівського технічного
коледжу ЛНТУ на 2011 рік затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 28.01.2002 року № 57, сума коштів за КПКВ
2201130 «Підготовка робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах»
становить 4970533 грн., а сума коштів за
КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації» становить 1525500 грн., та на
2012 рік затверджено наказом
Міністерства фінансів України від
28.01.2002 року № 57, сума коштів за КПКВ 2201130
«Підготовка робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах»
становить 5414521 грн., а сума коштів за
КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації» складає 1934200 грн.

Як вбачається зі звітів про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за 2011-2012
роки за КПКВ 2201130 «Підготовка
робітничих кадрів у
професійно-технічних закладах» та за
КПКВ 2201150 «Підготовка кадрів у вищих
навчальних закладах I і II рівнів
акредитації» було виділено бюджетних
асигнувань лише в половині розміру від
потреби Любешівського технічного
коледжу ЛНТУ.

Судом встановлено, що витрачання
бюджетних коштів Любешівським
технічним коледжем ЛНТУ здійснювалось
відповідно до бюджетних асигнувань та
в межах затвердженого кошторису.
Вказана обставина підтверджена
відповідними кошторисами, помісячними
планами використання бюджетних коштів
на 2011-2012 роки, звітів про надходження та
використання коштів загального фонду
за 2011-2012 роки.

Тобто, будь-якими документами, чи під
час проведення ревізії не встановлено
того, що позивачем використано
бюджетні кошти не за цільовим
призначенням.

Єдине порушення, яке було допущено
позивачем в цій частині, це неподання
бюджетної пропозиції по потребі в
коштах по програмі КПКВ 2201150 на 2011 -2012
роки, оскільки її не вимагало МОН
України. Про кількість студентів у
коледжі позивачем було повідомлено МОН
України.

За вказане порушення відповідальності
БК України не передбачено. Крім того,
будь-яких наслідків нецільового
використання коштів за собою воно не
потягнуло.

Статтею 119 БК України визначено, що
нецільовим використанням бюджетних
коштів є їх витрачання на цілі, що не
відповідають: бюджетним призначенням,
встановленим законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет); напрямам використання
бюджетних коштів, визначеним у
паспорті бюджетної програми (у разі
застосування програмно-цільового
методу у бюджетному процесі) або в
порядку використання бюджетних коштів;
бюджетним асигнуванням (розпису
бюджету, кошторису, плану використання
бюджетних коштів).

На думку суду, матеріали ревізії не
містять належних та допустимих
доказів, які вказують на те, що
позивачем допущено визначені в даній
статті порушення.

Крім того, при вирішенні позовної
вимоги по пункту 3 вимоги, суд першої
інстанції врахував ту обставину, що
бюджетні роки на час розгляду справи за
2011-2012 роки закінчені і будь-яких змін до
них внести не можна.

Також, зменшення бюджетних асигнувань
по певній бюджетній програмі, як це
вимагається у пункті 3 вимоги
відповідача можливе за умови, що кошти
даних призначень виділені в повному
об'ємі, а не зменшувати їх при неповному
фінансуванні.

При вирішенні даної позовної вимоги
незрозумілою є позиція відповідача, за
якою він обраховував розрахунки
можливого нецільового використання
коштів.

Отже, враховуючи вищевикладене пункт 3
вимоги ДФІ у Волинській області від
16.10.2012 року № 03-030-14-14/7456 «Про усунення
порушень законодавства з питань
дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни» в частині внесення змін до
кошторису Любешівського технічного
коледжу ЛНТУ на 2012 рік винесений із
порушенням норм вищевказаних
нормативних актів, є протиправним та
підлягає скасуванню.

Що стосується визнання протиправним та
скасування пункту 10 вимоги, то суд
зазначає наступне.

Відповідач під час проведення ревізії
констатував порушення постанови НКРЕ
від 13.07.2010 року № 813 щодо не проведення
розмежування ціни на природній газ для
потреб Ковельського
промислово-технічного коледжу ЛНТУ між
двома категоріями, а саме: умовами
договору не передбачено постачання
природного газу коледжу для
виробництва теплової енергії, яка
споживається мешканцями гуртожитку та
для виробничих потреб бюджетної
організації - коледжу, і як наслідок,
ціни для потреб гуртожитку встановлені
у розмірах вищих, ніж передбачено
нормами чинного законодавства України.

Однак з таким твердженням відповідача
погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до умов договорів,
укладених між Ковельським
промислово-технічним коледжем ЛНТУ та
ПАТ «Волиньгаз» про подачу природного
газу від 31.12.2009 року № 6/5-ВБ від 31.12.2010
року, від 31.01.2012 року та додаткових угод
до договору на подачу природного газу
№ 6/5-ВБ від 30.04.2010 року, від 01.08.2010 року,
від 01.07.2011 року, від 01.10.2011 року та від
01.04.2011 року ціна за 1000 м3 (в жовтні -
грудні 2010 року становила 2999,69 грн., в
січні-квітні 2011 року - 3164,17 грн., в
жовтні-грудні 2011 року - 4551,53 грн.,
січні-квітні 2012 року - 4704,09 грн.

Постановою НКРЕ від 13.07.2010 року № 813,
затверджено граничний рівень ціни на
природній газ для суб'єктів
господарювання, які виробляють теплову
енергію, у тому числі блочних
(модульних) котелень, установлених на
дахові та прибудованих (виходячи з з
обсягу природного газу, що
використовується для виробництва та
надання населенню послуг з опалення та
гарячого водопостачання, за умови
ведення такими суб'єктами окремого
приладового та бухгалтерського обліку
тепла і гарячої води) на рівні 1309,20 грн.
за 1000 м3 з урахуванням податку на додану
вартість, збору до затвердженого
тарифу на природний газ у вигляді
цільової надбавки, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом.

Судом встановлено, що на балансі
Ковельського промислово-економічного
коледжу ЛНТУ є гуртожиток та
адмінприміщення.

Дійсно за умовами вказаних договорів
поставлявся природній газ за цінами, як
для бюджетної устави.

Мешканцями гуртожитку Ковельського
промислово-економічного коледжу ЛНТУ
вносилась плата коледжу за надані
послуги з опалення по тарифах,
встановлених для категорії «бюджетна
установа».

Як вбачається із постанови НКРЕ від
13.07.2010 року № 813 постачання газу за
вказаної умови можливе.

Вказана обставина підтверджується і
листом ПАТ «Волиньгаз» від 29.08.2012 року
№ 552.

Отже, оплата за природній газ, що
використовується для опалення
гуртожитку, у якому проживає населення
(мешканці гуртожитку) за ціною 1309,20 грн.
за 1000 м3 можлива лише за умови ведення
окремого приладового обліку тепла і
гарячої води.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
окремий приладовий облік природного
газу у гуртожитку відсутній, тому
здійснення оплати природного газу за
ціною 1309,20 грн. за 1000 м3 є неможливим та
суперечить вимогам постанови НКРЕ від
13.07.2010 року № 813. Тому, виходячи із
вказаних вимог, укладались договори на
постачання природного газу від 31.12.2009
року № 6/5-ВБ від 31.12.2010 року, від 31.01.2012
року.

Також суд зазначає, що відповідач у
пункті 10 вимоги просить відобразити
Ковельському промислово-економічному
коледжі ЛНТУ в обліку дебіторську
заборгованість по розрахунках з ПАТ
«Волиньгаз» на різницю вартості
спожитого природного газу в сумі 340525,30
гривень. Провести претензійно-позовну
роботу з ПАТ «Волиньгаз» щодо
відшкодування зайвих виплат шляхом
повернення коштів або постачання
природного газу на відповідну суму. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 КЗпП України.

Однак як встановлено судом, всі істотні
умови договорів було виконано в
повному обсязі, оплату проведено та
зазначені договори у встановленому
законом порядку недійсними не визнано.

Тому, на даний час підстави для
стягнення коштів з ПАТ «Волиньгаз»
відсутні.

Незрозумілим є також те, на підставі
якого нормативного акту відповідачем
визначено та обраховано суму зайво
виплачених коштів по договорах
постачання газу і на підставі чого за
основу бралась саме площа будівель,
оскільки вказаний метод не може
об'єктивно свідчити про спожиту
кількість газу.

Також даним пунктом вимоги зобов'язано
позивача провести претензійно-позовну
роботу з ПАТ «Волиньгаз» щодо
відшкодування зайвих виплат, однак в
даному випадку це право позивача, а не
обов'язок.

Також у оскаржуваній вимозі не
визначено те, хто саме допустив
порушення у проведенні зайвих виплат і
яку норму чинного законодавства в
даному випадку порушив позивач, та на
підставі якого нормативного акту він
повинен стягувати цю суму.

Крім цього, пред'являючи вимогу
позивачу, фінансова інспекція вийшла
за межі, встановлені пунктами 7, 8 статті
10 Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», оскільки в самій вимозі не
зазначено механізм її реалізації, і
виходячи з її змісту фактично
Ковельський промислово-економічний
коледж ЛНТУ повинен сам собі
відшкодувати кошти, а не відшкодувати
їх в державний бюджет, як визначено
даною нормою Закону і повноваженнями
щодо відшкодування яких наділений
відповідач.

Разом з тим, у лютому 2013 року між
Ковельським промислово-економічним
коледжем ЛНТУ та ПАТ «Волиньгаз»
укладено типовий договір на розподіл
природного газу № 2013/Т-С-2-333 та договір
на постачання природного газу за
регульованим тарифом № 2013/ТП-Б-2-6.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо неправомірності
винесення пунктів 3, 10 вимоги, та їх
скасування.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Волинській
області - залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2013
року у справі №803/883/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич