Справа № 2а-3678/11/0970
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
10421/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.,

представника позивача
Олексин Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2011 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківськгаз» до державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську про зобов'язання
вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2011 публічне акціонерне
товариство «Івано-Франківськгаз» (далі
- ПАТ) звернулося до суду з
адміністративним позовом, у якому
після уточнення своїх вимог просило
про зобов'язати державну податкову
інспекцію в м. Івано-Франківську (далі -
ДПІ) списати суму штрафних (фінансових)
санкцій та пені в розмірі 1055828,47
гривень.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2011 року у справі № 2а-3678/11/0970
позов було задоволено повністю.

У своїй апеляційній скарзі ДПІ просить
вказану постанову суду скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позову ПАТ у повному
обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
позиція суду першої інстанції не
узгоджується з нормами законодавства,
якими опосередковано врегульований
порядок списання та визначення суми
заборгованості, що підпадає під
критерії списання.

Наполягає на тому, що станом на 01.01.2007
року у позивача був відступній
податковий борг, який він просить
списати, оскільки 25.05.2005 року ДПІ було
визначено податкове зобов'язання ПАТ
та прийнято податкові
повідомлення-рішення № /0 та №
/0 відповідно до акту перевірки
від 23.05.2005 року. Визначене відповідачем
податкове зобов'язання стало
податковим боргом лише 11.10.2007 року, коли
Львівським апеляційним
адміністративним судом було
задоволено апеляційну скаргу ДПІ та
відмовлено у задоволенні позову ПАТ
щодо скасування вказаних податкових
повідомлень-рішень.

Заявлені позивачем вимоги про списання
штрафних санкцій в розмірі 1055828,47 грн.
не відповідають дійсності, оскільки
вони не були нараховані на ті суми
податкових зобов'язань, що станом на
01.01.2007 року набули статусу податкового
боргу.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянтів у
їх сукупності, апеляційний суд
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ПАТ, суд першої
інстанції виходив із того, що 23.05.2005
року відповідачем проведено
документальну перевірку дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства позивачем за період з
01.07.2003 року до 31.12.2004 року та по податку
на додану вартість з 01.08.2003 року до
31.12.2004 року, за результатами якої
складено акт за №380/23-6-03361046 від 23.05.2005
року (а.с.48-101).

За наслідками розгляду вказаного акту
відповідачем 25.05.2005 року винесено
податкове повідомлення-рішення за
№/0 про визначення грошових
зобов'язань з сплати податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 2531200 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
1771840 грн., а також податкове
повідомлення-рішення за № /0 про
визначення грошових зобов'язань зі
сплати податку на додану вартість (далі
- ПДВ) в розмірі 46117 грн. та застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в розмірі
23059 грн. (а.с. 12-15).

08.08.2005 року у зв'язку із відхиленням
скарг позивача відповідачем винесено
податкові повідомлення-рішення за №
/1 та за №/1, якими визначено
позивачу грошові зобов'язання з сплати
податку на прибуток приватних
підприємств в розмірі 2531200 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
1771840 грн., грошові зобов'язання з сплати
ПДВ в розмірі 46117 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 23059 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення винесені
відповідно до підпункту «б» підпункту
4.2.2 статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» на підставі акту
перевірки за №380/23-6/03361046 від 23.05.2005 року
і позивачем не оскаржувалися ні в
апеляційному, ні в судовому порядку, а
отже виходячи з пп. 5.2.1, 5.2.2, 5.2.4 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» є узгодженими, однак протягом
десяти днів від дня отримання оплата
цих податкових повідомлень в серпні 2005
року не здійснена.

Остаточна сплата податкових
зобов'язань, визначених податковими
повідомленнями-рішеннями за №/1
та за №/1 від 08.08.2005 року за
основним платежем, здійснена позивачем
в жовтні 2011 року (а.с.32).

Сума несплачених штрафних (фінансових)
санкцій застосованих вказаними
рішеннями складає 549595, 49 грн.

03.11.2011 року відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення за №
, яким позивачу нарахована пеня в
розмірі 506233,02 грн. за порушення строків
сплати податкового боргу, визначеного
податковими повідомленнями-рішеннями
за № /1 та за № /1 від 08.08.2005
року.

28.11.2005 року позивач внесений до реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу та є учасником процедури
погашення заборгованості згідно з
Законом України «Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

Як наслідок, у відповідності до п. «в»
пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»
підлягають списанню суми штрафних
(фінансових) санкцій та пені в розмірі
1055828,47 грн., нарахованих публічному
акціонерному товариству податковими
повідомленнями-рішеннями за № /1
від 08.08.2005 року, за №/1 від 08.08.2005
року, за № від 03.11.2011 року.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянтів, що
викладені у поданих апеляційних
скаргах, апеляційний суд виходить із
такого.

За приписами п.1.3 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин (далі - Закон №
2181), податковим боргом (недоїмкою) є
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного
Закону податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту, тобто
процедури адміністративного
оскарження.

Підунктом 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181
передбачено, що у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
невірно визначив суму податкового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству з
питань оподаткування або виходить за
межі його компетенції, встановленої
законом, такий платник податків має
право звернутися до контролюючого
органу із скаргою про перегляд цього
рішення, яка подається у письмовій
формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати. Скарга повинна бути
подана контролюючому органу протягом
десяти календарних днів, наступних за
днем отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Відповідно до пп. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5 цього ж
Закону у разі визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
«а» - «в» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, платник
податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення, крім
випадків коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

При цьому відповідно до пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9
Закону України «Про заходи спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»
дозволяється списання заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, сум пені, штрафних та
фінансових санкцій, нарахованих, але не
сплачених, відповідно до законодавства
України на суми податкових зобов'язань,
що входять до складу податкового боргу,
зафіксованого на розрахункову дату.

Згідно з п. 1.8 вказаного Закону
розрахунковою датою є дата, на яку
кожним з учасників розрахунків
фіксується сума кредиторської та
дебіторської заборгованостей для
погашення шляхом застосування
механізмів, визначених цим Законом.
Розрахунковою датою встановлюється 01
січня 2007 року, а для казенних
підприємств, у тому числі тих, які були
казенними станом на 01 січня 2011 року, за
зобов'язаннями з оплати електричної
енергії - 01 липня 2011 року.

Відповідно до пп. 18.2.1. п. 18.2. ст. 18 Закону
№ 2181 підлягає списанню безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня,
нарахована на такий податковий борг, а
також штрафні санкції, під терміном
«безнадійний» слід розуміти:

е) пені, штрафні та фінансові санкції,
нараховані відповідно до
законодавства України на суми
податкових зобов'язань, що входять до
складу заборгованості, встановленої у
процесі підтвердження заборгованості
згідно із Законом України «Про заходи
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

Пунктом 19.3.7. п. 19.3 ст. 19 Закону № 2181
встановлено, що на період

дії процедури погашення
заборгованості згідно із Законом
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» для платників податків -
учасників розрахунків, визначених цим
Законом, порядок погашення зобов'язань
юридичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів) визначається з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Із зазначених вище норм випливає, що
списанню підлягає заборгованість до
складу якої входять суми пені, штрафних
та фінансових санкцій, нарахованих на
суми податкових зобов'язань. При цьому,
суми пені, штрафних санкцій мають бути
нараховані на ті суми податкових
зобов'язань, які входять до складу
податкового боргу, зафіксованого на
розрахункову дату.

Як безспірно встановлено судом, ДПІ
25.05.2005 року було визначено податкове
зобов'язання в тому числі штрафні
санкції та прийнято
повідомлення-рішення від 25.05.2005 №
/0, згідно з яким ПАТ визначено
суму податкового зобов'язання за
платежами: податок на прибуток
приватних підприємств на суму 4 303 040,00
грн., з яких 2531200,00 грн. за основним
платежем та 1771840,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями, а також
повідомлення-рішення від 25.05.2005 року №
/0, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 69176,00
грн., з яких 46117,00 грн. за основним
платежем та 23059,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Зазначені повідомлення-рішення від
25.05.2005 № /0 та № /0 були
отримані представником ПАТ ОСОБА_2
25.05.2005р., про що свідчить її підпис на
оригіналі податкових повідомлень
рішень, які є в матеріалах справи.

При цьому позивач не розпочав
процедуру апеляційного узгодження у 10
денний строк з моменту отримання
податкових повідомлень рішень, тобто у
строк до 04.06.2005 року, оскільки
відповідні скарги були подані лише
06.06.2005 року (а.с. 107-108), а до
господарського суду
Івано-Франківської області про
визнання недійсними податкових
повідомлень - рішень відповідача від
25.05.2005 року відповідний позов було
подано лише 26.08.2005 року.

Оскільки приписами пп. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5
Закону № 2181 встановлено, що узгоджена
сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею, визнається
сумою податкового боргу платника
податків, то апеляційний суд приходить
до висновків, що визначені податковими
повідомленнями-рішеннями від 25.05.2005
року № /0 та № /0 суми
податкових зобов'язань стали
узгодженими 04.06.2005 року та набули
статусу податкового боргу.

Окрім того, апеляційний суд звертає
увагу на те, що ДПІ було направлено ПАТ
податкові вимоги із зазначенням у них,
сум податкового боргу за узгодженими
податковими зобов'язаннями станом на
26.08.2005 року у розмірі 4303039,99 грн., з яких
за основним платежем 2531200,00 грн. та за
штрафними санкціями 1771839,99 грн.

Одночасно суд апеляційної інстанції
погоджується із доводами позивача про
те, що додатково нараховані штрафні
санкції в сумі 506233,02 грн. та пеня у сумі
549595 грн. за порушення строків сплати
податкового боргу відповідно до
податкових повідомлень-рішень від
08.08.2005 року є похідними від визначених у
податкових повідомленнях-рішеннях від
25.05.2005 року № /0 та № /0 сум
податкових зобов'язань, а отже
підлягають списанню, як суми пені,
штрафних та фінансових санкцій,
нараховані на ті суми податкових
зобов'язань, які станом на 01.01.2007 р.
набули статусу податкового боргу.

При цьому закон не ставить у залежність
списання сум штрафних санкцій від дати
їх нарахування, зокрема не передбачає
вимоги щодо списання тільки тих
штрафних санкцій, які нараховані до
01.01.2007 року (аналогічна правова позиція
висловлена Вищим адміністративним
судом в ухвалі від 15.10.2008 року по справі
№ К-25958/06).

З огляду на викладене апеляційний суд
приходить до висновку про те, що доводи
апелянта в цілому не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
дають правових підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення та
прийняття постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2011 року у справі № 2а-3678/11/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 10
квітня 2014 року.