Справа № 2а-15245/12/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
позивачаБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Петрика І.Й. Чайка О.С. Шульги О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2013 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стальбудпроект» про накладення
арешту коштів на рахунку платника
податків, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2012 року Державна податкова
інспекція у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби
звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стальбудпроект» в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог просила накласти арешт
коштів на рахунку платника податків.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, який з'явився в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
начальником Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби 23.10.2012
винесено наказ № 1627 «Про проведення
виїзної позапланової документальної
перевірки ТОВ «Стальбудпроект» з
питань підтвердження від'ємного
фінансового результату податку на
прибуток за 2011 рік, та дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських операцій з
цінними паперами за період з 01.01.2012 по
30.06.2012 на підставі ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.
78 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного наказу,
посадовим особам позивача виписані
направлення на перевірку від 23.10.2012 №
1789/22-05 та № 1788/22-05.

23.10.2012 посадові особи податкового
органу здійснили вихід за юридичною
адресою відповідача, однак представник
підприємства (який діє за довіреністю)
відмовилась розписатись в
направленнях на позапланову виїзну
перевірку, про що, керуючись вимогами
абз. 5 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України, складено акт відмови та
посадові особи ТОВ «Стальбудпроект»
відмовили в допуску до проведення
перевірки, що підтверджується актом
від 23.10.2012, складеного на підставі п. 81.2
ст. 81 Податкового кодексу України.

Рішенням від 30.10.2012 заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби до
відповідача застосовано умовний
адміністративний арешт майна на
підставі п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового
кодексу України.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового
кодексу України, адміністративний
арешт майна платника податків (далі -
арешт майна) є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Відповідно до п. 94.3, п. 94.4, п. 94.5 ст. 94
Податкового кодексу України, арешт
майна полягає у забороні платнику
податків вчиняти щодо свого майна, яке
підлягає арешту, дії, зазначені у
пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути
накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків. Арешт майна
може бути повним або умовним.

Згідно п. 94.6 ст. 94 Кодексу, керівник
органу державної податкової служби
(його заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених у пункті 94.2 цієї
статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків.

Арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або
інша фінансова установа здійснює за
рішенням суду.

Наведені вище норми законодавства,
яким регулюється підстави і порядок
накладення арешту на кошти платника
податків, що знаходяться у банку,
визначають обов'язкові обставини, з
якими законодавець пов'язує виникнення
права податкового органу на звернення
до суду із даними вимогами. Так, на
виконання покладених на нього функцій
з огляду на положення пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20
ПК України, податковий орган
уповноважений на звернення до суду із
вимогою про накладення арешту на кошти
платника податків, що знаходяться у
банку за умови наявності у платника
податків податкового боргу,
узгодженого у встановленому
законодавством порядку та відсутності
у останнього майна, за рахунок якого
такий борг може бути погашений та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Однією з підстав для припинення
адміністративного арешту майна
платника податків є погашення
податкового боргу платника податків
(пп. 94.19.2 п. 94.19 ст. 94 Податкового кодексу
України).

При цьому, арешту коштів та інших
цінностей такого платника податків, що
знаходяться в банку, передує ряд
заходів, визначених Главою 9 ПК України,
які слід вжити податковому органу з
метою забезпечення виконання
платником податків свої зобов'язань, в
тому числі встановлення майна та інших
цінностей такого платника податків, що
можуть стати джерелами погашення
податкових зобов'язань платника
податків, передача такого майна у
податкову заставу та накладення
адміністративного арешту на майно.

В судовому засіданні встановлено, що у
відповідача податковий борг відсутній.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового
кодексу України, арешт на майно може
бути накладено рішенням керівника
органу державної податкової служби
(його заступника), обґрунтованість
якого протягом 96 годин має бути
перевірена судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 листопада 2012 року, яка залишена без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, відмовлено ДПІ у Печерському
районі міста Києва ДПС у задоволені
подання про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна ТОВ «Стальбудпроект» в
повному обсязі. Окружний
адміністративний суд міста Києва
дійшов висновку, що ДПІ не обґрунтовано
накладено арешт на майно відповідача, з
приводу того, що податковим органом в
порушення вимог податкового
законодавства вчинено протиправні дії
направлені на проведення позапланової
перевірки та, як наслідок, застосування
адміністративного арешту,
правомірність якого не може бути
підтверджена судом.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивачем не
доведено наявність обставин, які є
підставами для арешту коштів на
банківському рахунку, у зв'язку із чим
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 січня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та
підписано - 18.04.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.