Справа № 802/825/14-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 квітня 2014 р.
Справа № 802/825/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Жданкіної Наталії Володимирівни,

секретаря судового засідання:
Ємельянова Родіона Ігоровича

представника позивача:
ОСОБА_1

відповідача:
Вінограй І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3

до: державного реєстратора юридичних
та фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області Вінограй Ірени
Володимирівни

про: визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_3 з адміністративним позовом до
державного реєстратора юридичних та
фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області Вінограй Ірени
Володимирівни про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
уповноваженою ОСОБА_3 особою подано до
державного реєстратора юридичних та
фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції заяву про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем. Однак,
державним реєстратором юридичних та
фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції Вінограй
Іреною Володимирівною залишено без
розгляду документи, які подані для
винесення рішення ФОП про припинення
підприємницької діяльності, на
підставі того, що документи подані не в
повному обсязі. Позивач вважає
повідомлення державного реєстратора
протиправним та просить суд визнати
незаконним залишення заяви про
припинення підприємницької діяльності
без розгляду, а також зобов'язати
державного реєстратора внести запис
про рішення щодо припинення ФОП ОСОБА_3
підприємницької діяльності.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити
адміністративний позов з підстав
викладених в позовній заяві.

Відповідач щодо заявлених вимог
заперечувала та просила суд відмовити
у задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами документи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково, з огляду на
наступне.

25 грудня 2013 року уповноваженою особою
ОСОБА_3 подано до державного
реєстратора юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції заяву про
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем.

За результатами розгляду даної заяви,
державним реєстратором юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців Вінограй
І.В. складено повідомлення про
залишення документів ОСОБА_3 без
розгляду на підставі, того, що
документи подані не в повному обсязі.

Позивач не погоджуючись із діями
державного реєстратора оскаржив їх до
суду та просив суд визнати незаконним
залишення відповідачем без розгляду
заяви про припинення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_3 та зобов'язати
відповідача внести до Єдиного
державного реєстру запис про рішення
щодо припинення ФОП ОСОБА_3
підприємницької діяльності.

Суд, задовольняючи адміністративний
позов в частині визнання незаконним
залишення державним реєстратором без
розгляду заяви, виходив з наступного.

Так, згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 9 ст. 47 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" N 755-IV від 15.05.2003 (далі по
тексту - Закон N755-IV) для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
рішення фізичної особи - підприємця
щодо припинення нею підприємницької
діяльності така фізична особа -
підприємець або уповноважена нею особа
має подати державному реєстраторові
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) заяву про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем із зазначенням
відомостей про порядок та строк
заявлення кредиторами своїх вимог.
Державний реєстратор за відсутності
підстав для залишення без розгляду
документів, які подані для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
рішення фізичної особи - підприємця
щодо припинення нею підприємницької
діяльності, зобов'язаний не пізніше
наступного робочого дня з дати
надходження зазначених документів
внести до Єдиного державного реєстру
запис про рішення щодо припинення
фізичною особою - підприємцем
підприємницької діяльності із
зазначенням відомостей про порядок та
строк заявлення кредиторами своїх
вимог і в той самий день передати
органам статистики, державної
податкової служби, Пенсійного фонду
України повідомлення про внесення
такого запису.

Частиною 7 ст. 47 Закону N755-IV визначено,
що Державний реєстратор має право
залишити заяву про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем, яка передбачена
частиною першою цієї статті, без
розгляду, якщо: заява подана за
неналежним місцем проведення
державної реєстрації припинення
фізичною особою - підприємцем
підприємницької діяльності; заява не
відповідає вимогам частини першої цієї
статті або частини першої статті 8;
строк заявлення кредиторами своїх
вимог, зазначений у заяві, не
відповідає вимогам закону.

Як вбачається із повідомлення
державного реєстратора про залишення
документів без розгляду, документи
ОСОБА_3 про припинення підприємницької
діяльності залишені без розгляду з
підстав не подання документів в
повному обсязі.

Проте, законодавством не передбачено,
що державний реєстратор має право
залишити таку заяву без розгляду, з
підстав неподання документів в повному
обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов в
частині визнання незаконним залишення
державним реєстратором юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції Вінограй
І.В. без розгляду заяви про припинення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3
з підстав не подання документів в
повному обсязі, підлягає задоволенню.

Разом з тим, у судовому засіданні
відповідач пояснила суду, що так,
дійсно, відповідно до приписів ст. 47
Закону N755-IV державний реєстратор не має
права залишати заяву особи без
розгляду з підстав неповного подання
документів. Проте, винесення
зазначеного рішення було зумовлено
тим, що представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на
підтвердження своїх представницьких
повноважень разом із заявою надав
відповідачу довіреність, яка на думку
реєстратора, не надавала права
представнику подавати від імені ОСОБА_3
заяви щодо припинення його
підприємницької діяльності.

В свою чергу, представник позивача -
ОСОБА_1, заперечуючи проти таких
пояснень відповідача, посилався на те,
що відповідно приписів ч. 1, абз. 1 ч. 9 ст.
47 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" таку заяву може
подати особа, або уповноважений нею
представник. Так, на думку представника
позивача, повноваження особи має
підтверджуватись дорученням, проте
форма його не визначена, а тому взагалі
таке доручення може бути надано особою
усно. Також, представник позивача
зазначив, що реєстратору, як суб'єкту
владних повноважень, взагалі
заборонено вимагати будь-які
документи, які не передбачені Законом,
в т.ч.і довіреність.

Суд критично ставиться до таких
посилань представника позивача з
огляду на наступне.

Поняття представництва
врегульовано приписами ЦК України та
дає змогу визначити представництво як
здійснення однією особою
(представником) від імені другої особи
(яку представляють) через повноваження,
що ґрунтується на довіреності, законі
або адміністративному акті, угод та
інших юридичних дій, в результаті чого
у особи, яку представляють,
безпосередньо створюються, змінюються
і припиняються цивільні права та
обов'язки.

Дії представника створюють,
змінюють або припиняють цивільні права
і обов'язки особи, яку представляють
лише тоді, коли вони відбуваються в
межах наданих представнику
повноважень. Повноваження є міра
можливого поводження представника
стосовно третіх осіб. Саме в силу
наданих йому повноважень представник
укладає з третіми особами угоди і
чинить інші юридичні дії від імені і в
інтересах особи, яку представляють. За
характером походження та своїм змістом
повноваження є суб'єктивним правом, яке
делеговано представникові на підставі
вказівки закону або волі особи, яку
представляють. Здійснення повноважень
представником є юридичним фактом, який
породжує права та обов'язки особи, яку
представляють. За ст. 62 ЦК України
повноваження можуть ґрунтуватися на
довіреності, законі, адміністративному
акті.

Таким чином, наявність у представника
повноважень є обов'язковою умовою
будь-якого представництва.

Так, довіреністю визнається
письмове уповноваження, яке видає одна
особа іншій особі для представництва
перед третіми особам. За своєю
юридичною природою довіреність являє
собою односторонню угоду, яка визначає
повноваження представника.
Довіреність адресована третім особам
та засвідчує повноваження
представника перед третіми особами.
Зміст довіреності визначається межами
правоздатності особи, яку
представляють.

Оскільки довіреність є односторонньою
цивільно-правовою угодою, вона має
відповідати загальним умовам
дійсності, яким повинні задовольняти
цивільно-правові угоди. Разом з тим,
закон встановлює ряд особливих вимог
щодо довіреності. Довіреність має бути
укладена тільки в письмовій формі.
Довіреність є завжди строковою угодою.
У довіреності обов'язково має бути
зазначена особа, якій вона видана.

Довіреність має бути складена у
письмовій формі, про це свідчить саме
визначення довіреності, яке міститься
в ст. 64 ЦК України. У деяких випадках
ставиться вимога, щоб довіреність була
не просто письмовою, але й посвідченою
нотаріусом. Довіреність на укладення
угод, що потребують нотаріальної форми
(наприклад, довіреність на
купівлю-продаж будинку), а також на
вчинення дій щодо державних,
кооперативних та інших громадських
організацій має бути нотаріально
посвідчена, за винятком випадків,
передбачених законодавством ч. 1 ст. 65
ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи,
представник позивача ОСОБА_1 надав
відповідачу довіреність від 10.10.2011 року
, якою ОСОБА_3 доручає останньому бути
представником з питань оформлення та
реєстрації права ОСОБА_3 на гараж
НОМЕР_1 в ТВГ № 5 , розташованого за
адресою м. Вінниця, Сабарівськае шосе
1.б ; здійснювати захист прав ОСОБА_3 та
його законних інтересів та надавати
необхідну юридичну допомогу при
провадженні цивільних, кримінальних,
адміністративних та господарських
справ. Для цього ОСОБА_3 надав право
представнику здійснювати ряд дій, в т.ч.
і представляти інтереси ОСОБА_3 у
будь-яких підприємствах, установах,
організаціях ...а також органах
державної влади. (а.с.6).

У судовому засіданні представник
позивача заявив, що на підставі такої
довіреності він має право звертатися в
т.ч. і до державного реєстратора з
приводу припинення ОСОБА_3
підприємницької діяльності.

Суд критично ставиться до таких
посилань представника позивача, так як
у довіреності, яку він надав державному
реєстратору, йому дійсно надано право
звертатися у будь-яки підприємства,
установи, організації ...а також органи
державної влади, проте тільки з приводу
оформлення та реєстрації права ОСОБА_3
на гараж НОМЕР_1 в ТВГ № 5 ,
розташованого за адресою м. Вінниця,
Сабарівськае шосе 1.б , а також
здійснювати захист прав ОСОБА_3 та його
законних інтересів та надавати
необхідну юридичну допомогу при
провадженні цивільних, кримінальних,
адміністративних та господарських
справ, про що зазначено у довіреності.

Визначаючись щодо заявленої вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
внести до Єдиного державного реєстру
запис про рішення щодо припинення ФОП
ОСОБА_3 підприємницької діяльності, суд
дійшов висновку, що позов в цій частині
задоволенню не підлягає

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 47 Закону N755-IV
передбачено, що залишення документів,
які подавалися для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про рішення
фізичної особи - підприємця щодо
припинення нею підприємницької
діяльності, без розгляду не
перешкоджає повторному зверненню
заявника до державного реєстратора в
загальному порядку після усунення
причин, що були підставою для залишення
цих документів без розгляду.

Крім того, після повідомлення особи про
відмову у вчиненні дій, державний
реєстратор повертає особі її
документи. Таким чином, на час розгляду
справи у суді у відповідача відсутні
відповідні документи, на підставі яких
він має право вчинити певні дії, а тому
така вимога є також передчасною.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин, позов підлягає
частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати незаконним залишення
державним реєстратором юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції Вінограй
Іреною Володимирівни без розгляду
заяви про припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 з підстав подання
документів не в повному обсязі.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 сплачений при
зверненні до суду судовий збір у
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Жданкіна Наталія
Володимирівна