Справа № 826/3732/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2014 року № 826/3732/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, третя особа без самостійних вимог
на предмет спору: Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання бездіяльність протиправною,
зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Київської міської ради, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору:
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання
протиправною бездіяльності щодо
вирішення клопотання позивачки про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки) у межах норм
безоплатної приватизації орієнтованою
площею 0,10 га в межах міста Києва,
зобов'язання винести на засідання
найближчої сесії Київської міської
ради клопотання позивачки про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки) у межах норм
безоплатної приватизації орієнтованою
площею 0,10 га в межах міста Києва.
В обґрунтування позову позивачка
зазначає, що посилання відповідача на
норми рішення Київської міської ради
від 28.02.2013 №63/9120 «Про Тимчасовий
порядок передачі (надання) земельних
ділянок у користування або у власність
у м. Києві» є неправомірним, оскільки
зазначений у ньому перелік документів
не передбачений Земельним кодексом
України. Крім того, позивачка зазначає,
що її клопотання не винесено на розгляд
сесії Київської міської ради, тобто не
прийнято рішення щодо відмови чи у
наданні дозволу на розробку проекту
Відповідач - Київська міська рада
- письмових пояснень по суті позовних
вимог суду не надав, явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового вирішення
справи.
Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) - заперечував
проти задоволення позовних вимог з
підстав викладених у письмових
поясненнях, які долучено до матеріалів
справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що представник позивача та
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору не заперечували проти
вирішення справи в порядку письмового
провадження, оскільки відповідачі
належним чином повідомлені про час,
дату та місце судового засідання в
судове засідання не прибули, а також з
огляду на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про доцільність
розгляду справи в порядку письмового
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
08.01.2014 ОСОБА_1 звернулась до Київської
міської ради з клопотання щодо
передачі у власність земельної ділянки
орієнтованою площею 0,10 га в межах м.
Києва, з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
Листом від 03.02.2014 №057023-08/М-12-355
Департаментом земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) повідомлено позивача
про розгляд Клопотання позивача щодо
передачі у приватну власність
земельної ділянки та зазначено, що
набуття права на землю у м. Києві
регулюється ЗК України та Порядком
№63/9120, а також вказано перелік
потрібних документів, які мають бути
додані до клопотання, а саме:
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали у
масштабі не менше 1:2000, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки; витяг з
містобудівного кадастру; витяг з
міського земельного кадастру;
нотаріально посвідчена письмова згода
землекористувача на вилучення,
припинення права користування
земельної ділянки чи її частини, або у
разі ненадання чи відмови у наданні
такої згоди - рішення суду про
вирішення цього питання; нотаріально
посвідчені копії документів щодо
правового статусу об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд) та копія матеріалів
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна (житлового будинку та
інших будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;
копії рішень уповноважених органів про
передачу земельної ділянки або довідка
Департаменту містобудування та
архітектури про відсутність в архіві
документів щодо відведення
відповідної земельної ділянки; копії
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку; копія
реєстраційного номера облікової
картки платника податку; копія
паспорта громадянина; довіреність або
засвідчена в установленому порядку її
копія, на підставі якої інтереси
заявника представляє його
уповноважена особа (у разі якщо
клопотання подається представником).
При цьому, в листі відповідача-2
вказано, що оскільки Клопотання та
склад доданих до нього документів не
відповідають Порядку №63/9120, Клопотання
не підлягає розгляду по суті.
Позивач, вважаючи, що даним листом
відповідачами були порушені його
охоронювані права та інтереси,
звернувся до суду з метою їх захисту.
Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно зі ст.3 ЗК України земельні
відносини регулюються Конституцією
України, даним Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Статтею 9 ЗК України визначено, що до
повноважень Київської і
Севастопольської міських рад у галузі
земельних відносин на їх території
віднесено, зокрема: розпорядження
землями територіальної громади міста;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

При цьому, ч.1 та ч.3 ст.123 ЗК України
встановлено, що надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Відповідно до ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки) у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст.122 цього
Кодексу. У клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст.122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

При цьому, суд погоджується із
посиланням позивача що в п.34 ч.1 ст.26
Закону №280 зафіксовано, що до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад належить відповідно до
закону вирішення питань регулювання
земельних відносин. Зазначені питання
вирішуються відповідно до закону на
пленарних засіданнях ради.

Водночас, ст.140 Конституції України
передбачено, що особливості здійснення
місцевого самоврядування в м. Києві та
м. Севастополі визначаються окремими
законами України.

Так, згідно з п.2 ст.22 Закону України
«Про столицю України - місто-герой
Київ» (надалі - Закон №401) у зв'язку зі
здійсненням м. Києвом функцій столиці
України Київська міська рада та
Київська міська державна
адміністрація, кожна в межах своєї
компетенції, встановленої законами
України, мають право встановлювати
порядок утримання та експлуатації
об'єктів, розташованих у місті, та
прилеглої до них території, правила
благоустрою, торговельного,
побутового, транспортного,
житлово-комунального та іншого
соціально-культурного обслуговування,
визначати особливості
землекористування та використання
інших природних ресурсів.

Статтею 144 Конституції України
визначено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

В ст.6 Закону №401 місцеве
самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи. Місцеві державні
адміністрації підзвітні і
підконтрольні відповідним радам у
частині повноважень, делегованих їм
відповідними радами.

Відповідно до Закону №208 делеговані
повноваження - це повноваження органів
виконавчої влади, надані органам
місцевого самоврядування законом, а
також повноваження органів місцевого
самоврядування, які передаються
відповідним місцевим державним
адміністраціям за рішенням районних,
обласних рад.

При цьому, указом Президента України
№810/98 від 22.07.1998 р. «Про заходи щодо
впровадження Концепції
адміністративної реформи в Україні»
визначено, що делеговані функції,
повноваження функції, повноваження
(права і обов'язки), що їх набуває певний
суб'єкт (орган чи посадова особа) шляхом
передачі йому для виконання від іншого
суб'єкта за власним рішенням
останнього або на підставі норми
закону. «Делегування» означає, як
правило, передачу функцій, повноважень
на певний час із збереженням у
делегуючого суб'єкта права повернути
їх до власного виконання. Водночас
делегуючий суб'єкт набуває право
контролю за станом і наслідками
виконання делегованих функцій,
повноважень; він може також
фінансувати із власних коштів їх
здійснення, передавати у користування
необхідні для цього майнові об'єкти.

Таким чином, орган місцевого
самоврядування має право делегувати
певні повноваження/функції іншим
суб'єктам.

На реалізацію вказаних законодавчих
положень КМР рішенням затвердила
Порядок №63/9120. В ч.1 ст.1 р.1 Порядку
№63/9120 визначено, що даний Порядок
визначає загальні положення і
встановлює особливості та процедуру
надання в постійне користування,
передачі в оренду та у власність
земельних ділянок із земель
комунальної власності територіальної
громади м. Києва, процедуру поділу чи
об'єднання земельних ділянок
комунальної власності, передачі в
суборенду та поновлення договорів
оренди земельних ділянок комунальної
власності, а також визначає засади
організації здійснення землеустрою,
організації і здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності при проведенні
землеустрою, координації діяльності
місцевих органів земельних ресурсів.

Пунктом «в» ч.3 ст.2 р.1 Порядку №63/9120
визначено, що дія цього Порядку
поширюється на випадки надання
(передачі) КМР земельних ділянок із
земель комунальної власності
безоплатно у власність громадянам, а
також у разі приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян, для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд
(присадибні ділянки).

Статтею 21 р.7 Порядку №63/9120 визначено
порядок отримання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою у випадках передачі
громадянам безоплатно у власність або
в оренду земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
ведення садівництва, індивідуального
дачного та гаражного будівництва.

Частинами 4 ст.21 р.7 Порядку №63/9120
визначено, що Секретаріат КМР разом з
дорученням (резолюцією) Київського
міського голови або заступника
міського голови - секретаря Київради у
день надходження клопотання або
протягом наступного робочого дня
надсилає його через приймальню
Київради з земельних питань для
опрацювання до Департаменту земельних
ресурсів.

Згідно п.1.1 Положення про Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації), затвердженого рішенням
Київської міської ради №182/342 від 19.12.2002
р., ДЗР ВО КМР (КМДА) є структурним
підрозділом ВО КМР (КМДА) та згідно з
законодавством виконує функції
територіального органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів, є
підзвітним та підконтрольним КМР та
безпосередньо підпорядковується
Київському міському голові.

В пп.3.12 п.3 Положення №182/342 визначено, що
Департамент земельних ресурсів є
структурним підрозділом ВО КМР (КМДА)
готує та подає в установленому порядку
проекти рішень КМР, розпоряджень
Київського міського голови,
розпорядження ВО КМР (КМДА), а також
подає свої висновки з питань:
розпорядження землями в межах міста
Києва; передачі земельних ділянок у
власність громадян та юридичних осіб;
надання земельних ділянок в
користування, вилучення земельних
ділянок; продажу земельних ділянок у
власність; викупу земельних ділянок
для суспільних потреб міста;
звільнення самовільно зайнятих
земельних ділянок; встановлення та
зміни межі районів у місті, в порядку,
встановленому законодавством України;
встановлення сервітуту (права на
обмежене користування).

Таким чином, суд приймає до уваги, що
КМР делегувала повноваження щодо
розгляду заяв на приватизацію
земельних ділянок та виготовлення
проектів рішень ДЗР, який на момент
подання позивачем клопотання, був
структурним підрозділом ВО КМР (КМДА).

Як встановлено судом, що не спростовано
позивачем, вказаний Порядок №63/9120 не
оскаржувався та станом на дату
судового розгляду є чинним, з огляду на
викладене, твердження позивачки, що
вказаний Порядок суперечить
згадуваним нормам Законів та не
підлягає застосуванню є
необґрунтованим.

Так, в ч.1 та ч.2 ст.21 р.7 Порядку №63/9120
передбачено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні земельної ділянки у межах
м. Києва для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
гаражного та дачного будівництва чи
ведення садівництва, подають
безпосередньо до КМР клопотання про
передачу земельної ділянки у
власність, а у разі наміру одержати
земельну ділянку для зазначених цілей
в оренду - клопотання в довільній формі
про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою. У
клопотанні про передачу земельної
ділянки у власність, а у разі наміру
одержати земельну ділянку в оренду - у
клопотанні про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
зазначаються цільове призначення
ділянки, орієнтовний розмір і місце
розташування земельної ділянки. У
клопотанні відповідно до Закону
України «Про захист персональних
даних» також зазначається в довільній
формі згода громадянина на обробку в ПК
«Кадастр» його персональних даних,
зазначених у клопотанні та доданих до
нього документах.

Крім того, в ч.3 ст.21 р.7 Порядку №63/9120
передбачено, що до клопотання
додаються: викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали у масштабі не менше 1:2000, на
яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки; витяг з містобудівного
кадастру; витяг з міського земельного
кадастру; нотаріально посвідчена
письмова згода землекористувача на
вилучення земельної ділянки чи її
частини при формуванні нової земельної
ділянки (у разі необхідності вилучення
земельної ділянки) або припинення
права користування земельною ділянкою
чи її частиною при формуванні нової
земельної ділянки (у разі добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою) із зазначенням
розмірів передбаченої для вилучення
(припинення права користування)
земельної ділянки та умов її вилучення,
а також документи, що посвідчують
правонаступництво землекористувача,
якщо таке було, або у разі ненадання чи
відмови у наданні такої згоди - рішення
суду про вирішення цього питання;
нотаріально посвідчені копії
документів щодо правового статусу
об'єктів нерухомого майна (житлового
будинку та інших будівель, споруд) та
копія матеріалів технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;
копії рішень уповноважених органів про
передачу земельної ділянки в
користування (у разі подачі клопотання
щодо земельної ділянки, яка надавалась
в користування до 15.03.91 - до введення в
дію Земельного кодексу Української
РСР) або довідка Департаменту
містобудування та архітектури про
відсутність в архіві документів щодо
відведення відповідної земельної
ділянки (крім подачі клопотання щодо
передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення); копії документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
(за наявності, а у разі подачі
клопотання щодо передачі сформованої
земельної ділянки без зміни її
цільового призначення - обов'язково);
копія реєстраційного номера облікової
картки платника податку (крім громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України); копія
паспорта громадянина; довіреність або
засвідчена в установленому порядку її
копія, на підставі якої інтереси
заявника (громадянина) представляє
його уповноважена особа (у разі якщо
клопотання подається представником).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.1 р.1
Порядку №63/9120 під витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку розуміють витяг з Державного
земельного кадастру, виданий
територіальним органом Державного
агентства земельних ресурсів України
на підтвердження державної реєстрації
земельної ділянки та присвоєння їй
кадастрового номера, складовою
частиною якого є кадастровий план
земельної ділянки. Крім того, під
витягом з міського земельного кадастру
розуміють текстово-графічний витяг з
міського земельного кадастру, що
відображає місцезнаходження та межі
об'єктів землеустрою та/або земельних
ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем до клопотання було додано
наступні документи та їх копії:
графічні матеріали; договір доручення
від 20.11.2013 №126/11/13-зд, копію паспорту та
ідентифікаційного номеру громадянина
України.

Таким чином, судом встановлено, що до
клопотання не були подані документи,
які визначені в ч.3 ст.21 р.7 Порядку
№63/9120.

Як вбачається із матеріалів справи, що
не заперечується позивачем, Клопотання
було передане до Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), який
за результатами розгляду повідомив в
листі №057023-08/М-12-355 від 03.02.2014 про
невідповідність складу доданих до
Клопотання документів вимогам Порядку
№63/9120.

З системного аналізу викладеного та
змістової побудови ст.21 Порядку №63/9120,
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), після отримання
клопотання від особи, яка бажає
отримати безоплатно земельну ділянку,
має можливість повернути документи на
доопрацювання, або ж, в разі прийняття,
розглянути та підготувати відповідний
проект дозволу на розроблення
документації із землеустрою (або ж
проект відмови у наданні такого
дозволу).

Як наслідок, суд вважає
необґрунтованим твердження позивача,
про допущення порушення процедури під
час розгляду клопотання про надання
безоплатно у власність земельних
ділянок для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації, а саме
розгляд клопотання Департаментом
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), а не
депутатами на сесії КМР.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення.
Ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову. Відповідно до
положень ст.94 КАС України, судовий збір
не відшкодовується.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 3, 11, 69, 70, 71, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 КАС
України та може бути оскаржена до
апеляційного суду в порядку та строки,
визначені ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя
В.І. Келеберда