Справа № 681/555/14-а
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
Полонський районний суд

в складі:

головуючого - судді Горгулько Н.А.,

при секретарі - Кравчук В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження справу адміністративного
судочинства за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області про визнання неправомірною
відмову у перерахунку щомісячного
довічного утримання судді у відставці
та зобов'язання вчинити певні дії,

в
с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області про визнання неправомірною
відмову у перерахунку щомісячного
довічного утримання судді у відставці
та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач з 10.03.1974 року працював суддею,
головою Полонського районного суду
Хмельницької області і звільнений з
посади у зв'язку з виходом у відставку
08.05.2009 року.

Як суддя у відставці знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Полонському районі
Хмельницької області, отримує довічне
грошове утримання судді у відставці. З
01.01.2011 р. відповідно до вимог ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів України» щомісячне
грошове утримання судді у відставці
виплачувалось у розмірі 80 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на 20%
заробітку, але не більше ніж 90%
заробітної плати судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання. З
жовтня, грудня 2012 року, з січня 2013 року
та січня 2014 року було підвищено
суддівську винагороду працюючим
суддям. У зв'язку із цим в лютому 2014 року
позивач звернувся до відповідача УПФУ
Полонському районі Хмельницької
області із заявою про перерахунок його
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці. 14.02.2014 року
розпорядженням Управління Пенсійного
фонду України у Полонському районі у
перерахунку щомісячного грошового
довічного утримання в розмірі 90%
суддівської винагороди згідно довідки
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Хмельницькій області №66 від 04.02.2014 р.
відмовлено.

Позивач просив суд визнати
протиправним та скасувати
розпорядження начальника УПФ у
Полонському районі від 14 лютого 2014 року
та зобов'язати УПФУ у Полонському
районі Хмельницької області здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до ст..ст. 129, 138 ч.3
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 р. виходячи із
грошової суддівської винагороди судді,
який працює на відповідній посаді на
підставі довідки Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Хмельницькій
області №66 від 04 лютого 2014 року без
обмеження щомісячного грошового
утримання визначених Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 р. з 1 січня 2014 р.

Відповідачі позовні вимоги не визнали,
надали письмові заперечення проти
позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до посвідчення судді у
відставці № НОМЕР_1, ОСОБА_1 є суддею у
відставці.

З 20.06.2009 року ОСОБА_1 було призначено
довічне грошове утримання у
відповідності до ст.43 Закону України
«Про статус суддів».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування та їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у межах повноважень та
засобами, передбаченими Конституцією
та законами України.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що на час виходу у
відставку, позивач ОСОБА_1, мав стаж
роботи на посаді судді більше 35 років.
Відповідно до п.4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року він
мав право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі 90 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

В лютому 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
довічного утримання судді у відставці
в зв'язку з набранням чинності ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та надав довідку
територіального управління державної
судової адміністрації в Хмельницькій
області. Однак, відповідач відмовив
йому, обґрунтовуючи тим, що Порядок
подання документів для призначення і
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
органами Пенсійного Фонду України,
затверджений Постановою правління
Пенсійного Фонду України 25 січня 2008р. №
3-1 та зареєстрований у Мінюсті України
12 березня 2008р. № 200/14891, не передбачає
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
статті 126 Конституції України, є
надання їм за рахунок держави
матеріального і соціального захисту
(заробітна плата, пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання, тощо),
надання їм у майбутньому статусу судді
у відставці, право якого на пенсійне та
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією незалежності працюючих
суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів,
врегульовані Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання, призначене судді у
відставці, проводиться згідно вимог
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за: вислугу років; перебування
на адміністративній посаді в суді;
науковий ступінь; роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці. Призначення щомісячного
грошового утримання, його розмір
врегульоване частиною 3 статті 138
Закону .

З часу набуття чинності Закону
частиною 3 цієї статті було
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Така редакція частини 3 статті 138 Закону
проіснувала до 01 жовтня 2011 року, та
після набуття чинності на підставі
змін, внесених згідно із Законом від
08.07.2011 року № 3668-УІ, була викладена у
новій редакції, де безпосередньо
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Стаття 129 Закону щодо суддівської
винагороди, вводилась в дію з 01 січня 2011
року.

В той же час, абзац шостий пункту 1
розділу XII із змінами, внесеними згідно
із Законом України від 23.12.2010 р. N 2856-УІ,
стаття 129 Закону щодо суддівської
винагороди введена в дію з 1 січня 2012
року.

Суддівська винагорода, нарахована
судді відповідно до цього Закону з 01
січня 2012 року за повний відпрацьований
місяць, не може бути меншою, ніж його
середній дохід за попередні 12 місяців.
Тобто, право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі та порядку
визначеному ч. 3 ст. 138 Закону можливе
лише з 01 січня 2012 року.

Частина II Перехідних положень Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» (розділ XIII) визначає те, що
судді, призначені чи обрані на посаду
до набрання чинності цим Законом
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяв раніше.

Нормативні правові акти втрачають
силу, якщо у дію вводяться нові
нормативні акти, які встановлюють інше
регулювання аналогічних питань. У
цьому випадку відбувається фактична
втрата нормативним актом юридичної
сили. При цьому не має зворотньої сили
Закон, який відміняє чи звужує права,
обмежує їх використання. Таким
загальноприйнятий принцип випливає з
положень Конституції України (ст. 58,
ст.22).

З урахуванням вище зазначеного, суд
вважає, що правовий статус позивача
після набрання чинності Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» від
07.07.2010 року регулюється саме ним.

У відповідності до вимог частини 3
зазначеної статті Закону щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 90 %
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді.

Отже, вказані норми не передбачають
відсоток співвідношення щорічного
довічного грошового утримання від
власного заробітку (на відміну від
пенсії у загальноприйнятому понятті), а
передбачають саме виплату від
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді.

Тобто суд, з урахуванням норм
призначення, отримання та виплати
щомісячного довічного грошового
утримання, передбачених у попередньому
Законі, регулюючи тривалі
правовідношеня (позивача) новим
Законом, вважає, що дія положень
частини 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07
липня 2010 року по суті та змісту може
бути застосована до розглянутих
правовідношень позивача, до його права
на отримання щомісячного довічного
грошового утримання у відсотковому
відношенні до грошового утримання
суддів, працюючих на відповідних
посадах на сьогодення.

Наведене закріплене у Рішеннях
Конституційного суду України, що
стосуються правових понять інституту
судді у відставці, поняття щомісячного
довічного грошового утримання,
принципів незалежності суддів, що
зазначено Конституційним судом,
зокрема, про неможливість відміни та
звуження змісту та об'єму статусу
суддів; про неможливість звуження
досягнутого рівня незалежності суддів;
про неможливість диспропорції у
матеріальному забезпеченні судів та
суддів різних рівнів; про неможливість
суттєвої диспропорції у грошовому
забезпеченні працюючих суддів та
суддів у відставці, про неможливість
відміни принципу, як перегляд
щомісячного довічного грошового
утримання у разі зміни заробітної
плати працюючим суддям, виходячи з її
нового розміру.

В іншому випадку гарантії нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання позивачеві суттєво звузять
зміст, об'єм статусу судді, рівень його
соціального захисту, відповідно
звузяться гарантії незалежності
суддів, оскільки виходячи у відставку,
суддя мав право на перегляд розміру
виплат щомісячного довічного
грошового утримання при зміні
заробітку діючого судді, тлумачення
нового закону, що він нібито не
передбачає перегляду щомісячного
довічного грошового утримання,
протирічить змісту закону та
Конституції.

Крім того, досліджуючи правове поняття
«щомісячне довічне грошове утримання
судді», Конституційний суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це
утримання є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу, а правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячне грошове утримання діючого
судді однакова, а самі ці поняття
однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці сплачує Пенсійний фонд
України за рахунок Державного бюджету,
діючому судді виключно з Державного
бюджету України. У цьому ж рішенні
Конституційний суд України також
вказує про неможливість звуження
змісту та об'єму гарантій незалежності
суддів, а відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Конституційний Суд України
неодноразово висловлював аналогічні
правові позиції у відношенні гарантій
незалежності суддів, їх матеріального
та соціального забезпечення у
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (
справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
( справа про припинення дій чи
обмеження пільг, компенсацій та
гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005
( справа про пенсії та щомісячне
довічне грошове утримання), від 18
червня 2007 року № 4-рп/2007 ( справа про
гарантії незалежності суддів); рішення
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Змін у Конституцію України, норми якої
є нормами прямої дії, у цієї частці
(ст.22, ст. 126), у Закон України «Про бюджет
на 2012 рік», рішення Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 (справа № 1-11/2012 року «про
соціальні виплати»), Постанови КМУ по
вказаному приводу у відношенні суддів,
не вносилися. Щорічне довічне грошове
утримання на відміну від пенсії та
інших соціальних виплат для інших
громадян має особливий статус: є
невід'ємною частиною гарантії
незалежності суддів. Тільки судді
мають право як на пенсію при досягненні
визначеного віку, так і на щомісячне
довічне грошове утримання коли йдеться
про відставку при наявності
суддівського стажу. При цьому
щомісячне довічне грошове утримання
нараховується відповідно від
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді.

Згідно постанови правління Пенсійного
фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1,
яка зареєстрована у Мінюсті України 12
березня 2008 року за № 20044891 хоча і не
передбачений порядок перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді, але цією постановою і
не заборонено нарахування і здійснення
перерахунку щомісячного грошового
утримання судді. Виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
відомчими та урядовими нормативними
актами при вирішенні даного спору
підлягає застосуванню ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», якою передбачено, що довічне
грошове утримання судді у відставці
виплачується в розмірі встановлених
йому відсотків із заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, а не Порядком подання документів
для призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного Фонду
України, в якому навіть відсутній
порядок перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді
відповідно до діючого законодавства.

У відповідності до ст..6.4. Європейської
хартії про статус суддів суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої повинен
бути як можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Посилання відповідача на вказану
постанову суд вважає необґрунтованими,
так як вони суперечать положенням
пункту 4 Указу Президента України № 384
від 06 квітня 2011 року «Про затвердження
Положення про Пенсійний фонд України»
саме на органи Пенсійного фонду
України покладено обов'язок щодо
призначення (перерахунку) і виплати
пенсій та щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці, а також Закону України «Про
судоустрій та статус суддів».

Згідно довідки територіального
управління державної судової
адміністрації України в Хмельницькій
області на ім'я позивача № 66 від 04
лютого 2014 р. вбачається, що суддівська
винагорода судді районного суду, що
працює на відповідній посаді,
складається з окладу з 01 січня 2014 року -
12180,00 грн., доплата за адмінпосаду 10% 1218,00
грн., вислуга років 70% 8525,00 грн., разом
21924,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 працював суддею
Полонського районного суду
Хмельницької області по день виходу у
відставку, що стверджується копією
трудової книжки позивача.

Зміст вказаної довідки визначає базу
для нарахування щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у відповідності з вимогами ч.3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус судців», має усі необхідні для
цього дані, а також, передбачені ст. 129
Закону про грошове утримання судді,
працюючої на відповідній посаді та
надає відповідачу - управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області, де
знаходиться особиста справа судді у
відставці ОСОБА_1 провести відповідні
нарахування.

Таким чином, саме відповідач -
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області проявив бездіяльність щодо
законодавчо визначеного обов'язку
вчинити дії, пов'язані з нарахуванням
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1,
суд вважає, що його позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
положеннями ст. 19 Конституції України,
ст. 129,138 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів», ст. ст. 2, 8, 9, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до ст..ст.129,138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Розпорядження начальника
Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області без номера від 14 лютого 2014 року
про відмову в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді Полонського районного
суду Хмельницької області у відставці
ОСОБА_1 - скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Полонському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1,
відповідно до ст.ст. 129, 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», виходячи із заробітної плати
працюючого судді місцевого (районного)
загального суду в розмірі 90%
суддівської винагороди та провести
відповідні виплати на підставі довідки
Територіального Управління Державної
Судової Адміністрації в Хмельницькій
області від 04 лютого 2014 року за № 66,
починаючи з 01 січня 2014 року по день
припинення права на таку виплату з
урахуванням виплачених сум без
обмеження щомісячного грошового
утримання визначених Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року.

Постанову допустити до негайного
виконання.

Постанова набирає чинності після
закінчення строку на її апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного

суду шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів з

дня її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання її копії.

Суддя Полонського

районного суду:
Н.Горгулько