Справа № К/9991/12525/11-С
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/12525/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Куликівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.07.2009р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011р. у
справі

за позовом Контрольно-ревізійного
управління в Чернігівській області

до відповідача Куликівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства

про зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

1.07.2009р. до суду надійшов позов
контрольно-ревізійного управління в
Чернігівській області (далі КРУ) про
стягнення з Куликівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства (далі Управління) на
користь Куликівської селищної ради
отриманої орендної плати за оренду
майна комунальної власності в розмірі
6276,14грн., завищеної вартості виконаних
робіт по капітальному будівництву
водонапірної башти Рожновського в смт.
Куликівка в розмірі 7500,00грн. та
понесених витрат на обслуговування
мереж водопостачання та
водовідведення за період з 30.05.2008р. по
30.12.2008р. в розмірі 345559,35грн. Свої вимоги
позивач мотивував тим, що за наслідками
проведеної ревізії було виявлено
порушення з боку відповідача при
здійсненні фінансово-господарської
діяльності вимог пункту 11 Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна спільної
власності територіальних громад
Куликівського району, затвердженої
рішенням Куликівської районної ради
від 25.06.2002р., пункту 13 Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна спільної
власності територіальних громад сіл,
селища Куликівського району,
затвердженої рішенням Куликівської
районної ради від 28.03.2007р. та ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.2009р. №996 та ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених
наказом Держбуду України від 27.08.2000р.
№174. Вимогу КРУ про усунення порушень
відповідач не виконав, в зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення грошових коштів.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.07.2009р.,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011р., позов задоволено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
Управління звернулось з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просило їх скасувати та відмовити в
задоволенні позову. При цьому, скаржник
зазначив, що суди дійшли помилкового
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за наслідками
проведеної ревізії складено акт від
27.02.2009р. №25-06-21/4 та 11.03.2009р. направлено в
адресу Управління вимогу №25-25-18-14/1455-2009
про усунення виявлених ревізією
порушень. Зокрема, позивачу в пунктах 1,
2, 3 вимоги запропоновано перерахувати
Куликівській районній раді розмір
отриманої орендної плати за оренду
майна комунальної власності та
встановлене завищення вартості
виконаних робіт по капітальному
будівництву водонапірної башти
Рожновського в смт. Куликівка,
відшкодувати з власника майна -
Куликівської селищної ради понесені
витрати на обслуговування мереж
водопостачання та водовідведення за
період з 30.05.2008р. по 30.12.2008р.

Здійснивши аналіз залучених до
справи доказів, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про необхідність
задоволення заявленого позову,
оскільки, відповідно до приписів
частини другої ст. 71 КАС України,
відповідач надав належні та допустимі
докази порушення підконтрольною
установою вимог закону при здійсненні
фінансово-господарської діяльності, що
призвело до нераціонального
використання чи втрати державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, тощо.

При цьому, в судових рішеннях
наведено мотиви, з яких суди виходили
при їх прийнятті, мотиви неврахування
доводів відповідача та положення
закону, яким керувались суди при
прийнятті своїх рішень.

Крім того, колегія суддів також
враховує, що відповідно до ст. 1 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
(далі Закон №2939-XII) головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Для реалізації покладених на органи
КРУ завдань п.7 ст.10 та ст.15 Закону №2939-XII
їм надається право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів, які є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Вимоги позивача про усунення
виявлених порушень при здійсненні
фінансово-господарської діяльності
Управлінням у передбаченому законом
порядку не оскаржена, отже, відповідно
до Закону №2939-XII, є обов'язковою для
виконання.

Невиконання законної вимоги
контролюючого органу дало право
позивачу на звернення до суду з
адміністративним позовом.

Доводи касаційної скарги
правильність висновків судів
попередніх інстанцій не спростовує та
не дають підстав для їх скасування.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Куликівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства
залишити без задоволення, постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 16.07.2009р. та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз