Справа № 2а-11433/12/2670
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/32986/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Чалого С.Я.
секретар судового засідання Носенко
Л.О.,

за участі представників: Відкритого
акціонерного товариства "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" Дубовицького Ю.О.,
Державного агентства рибного
господарства України Малєнди О.В.,
Державного підприємства
"Селекційно-генетичний центр по
рибництву "Поділля" Богуш І.А.,
Державного підприємства "Укрриба"
Панасенка О.А.,

розглянувши у касаційному порядку у
відкритому судовому засіданні у залі
суду адміністративну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства
(далі - ВАТ) "Хмельницьке виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" до Державного агентства
рибного господарства України, треті
особи: Державне "Селекційно-генетичний
центр по рибництву "Поділля" (далі - ДП
"СГЦР "Поділля"), Державне підприємство
(далі - ДП) "Укрриба" про визнання
протиправним та скасування рішення за
касаційними скаргами Державного
агентства рибного господарства
України та ДП "СГЦР "Поділля" на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ВАТ "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" в Окружному
адміністративному суді м. Києва
пред'явило позов до Державного
агентства рибного господарства
України, треті особи: ДП "СГЦР "Поділля",
ДП "Укрриба" про визнання протиправним
та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 15
лютого 2012 року Державним агентством
рибного господарства України був
виданий наказ № 88 "Про затвердження
переліку державного майна", згідно з
пунктом 1 якого на баланс ДП "СГЦР
"Поділля" передані стави, перелік яких
зазначений у додатку до цього наказу.
Пунктом 2 наказу директору ДП "СГЦР
"Поділля" наказано ефективно
використовувати передане Підприємству
державне майно на праві повного
господарського відання.

Вважає, що оскаржуваний наказ суб'єктом
владних повноважень видано без
наявності у нього відповідних
повноважень на розпорядження об'єктами
водного фонду, оскільки право
розпорядження земельними ділянками, на
яких розміщені ці об'єкти, належать до
виключної компетенції органів
місцевого самоврядування та місцевих
органів державної влади. Також, наказ у
відповідній частині суперечить й
частині третій статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень".

З урахуванням змін та доповнень до
позову просило визнати протиправним та
скасувати пункти 1, 2 наказу Державного
агентства рибного господарства
України від 15 лютого 2012 року № 88 "Про
затвердження переліку державного
майна" та його дії щодо передачі
нерухомого майна - гідротехнічних
споруд у Хмельницькій області з
балансу ДП "Укрриба" на баланс ДП "СГЦР
"Поділля" та про закріплення такого
майна на праві повного господарського
відання за ДП "СГЦР "Поділля".

Також просило визнати відсутність
компетенції (повноважень) у Державного
агентства рибного господарства
України здійснювати передачу
нерухомого майна (гідротехнічних
споруд), тобто майна, яке не увійшло до
статутних капіталів підприємств,
створених в процесі приватизації, від
одного підприємства до іншого, які
належать до сфери управління
Державного агентства рибного
господарства України та відсутності у
нього компетенції (повноважень)
здійснювати управління земельними
ділянками водного фонду, водними
об'єктами, у тому числі й ставами
-штучно створеними водоймами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 грудня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року апеляційну скаргу ВАТ
"Хмельницьке виробниче
сільськогосподарсько-рибоводне
підприємство" на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
грудня 2012 року задоволено.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 грудня 2012 року
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою адміністративний позов ВАТ
"Хмельницьке виробниче
сільськогосподарсько-рибоводне
підприємство" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
пункти 1 та 2 наказу Державного
агентства рибного господарства
України від 15 лютого 2012 року № 88.

Визнано протиправними дії Державного
агентства рибного господарства
України щодо передачі нерухомого майна
- гідротехнічних споруд, які
розташовані у Хмельницькій області, з
балансу ДП "Укрриба" на баланс ДП "СГЦР
"Поділля" та щодо закріплення такого
майна на праві повного господарського
відання за ДП "СГЦР "Поділля".

Визнано відсутність компетенції
(повноважень) у Державного агентства
рибного господарства України
здійснювати передачу нерухомого майна
(гідротехнічних споруд), яке не увійшло
до статутних капіталів підприємств,
створених у процесі приватизації, від
одного підприємства до іншого, які
належать до сфери управління
Державного агентства рибного
господарства України.

Визнано відсутність повноважень у
Державного агентства рибного
господарства України здійснювати
управління земельними ділянками
водного фонду, водними об'єктами, в тому
числі ставами - штучно створеними
водоймами.

У поданих касаційних скаргах Державне
агентство рибного господарства
України та ДП "СГЦР "Поділля",
посилаючись на те, що рішення судом
апеляційної інстанції прийняте з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права, просять його
скасувати та залишити в силі постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 грудня 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційних скарг та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи позов суд апеляційної
інстанції виходив із того, що Державне
агентство рибного господарство
України не мало повноважень
здійснювати управління об'єктами
водного фонду шляхом передачі
гідротехнічних споруд із балансу
одного суб'єкта господарської
діяльності на баланс іншого, оскільки
такі повноваження належать виключно
місцевим органам державної влади та
органам місцевого самоврядування.

На думку колегії суддів така правова
позиція суду апеляційної інстанції є
поспішною й такою, що ґрунтується на
неповно та не всебічно встановлених
обставинах справи з огляду на таке.

Кодексом адміністративного
судочинства України визначені
завдання адміністративного
судочинства. Так, частиною першою
статті 2 цього Кодексу визначено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Частиною першою статті 71 Кодекс
адміністративного судочинства України
обов'язок доведення обставини, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, покладено саме на кожну
із сторін у справі.

Отже, у цьому спорі обов'язок довести
порушення суб'єктом владних
повноважень прав, свобод або інтересів
рішеннями, дією або бездіяльністю має
довести позивач.

Доведення правомірності рішення, дії
або бездіяльності покладається на
суб'єкта владних повноважень, якщо він
заперечує проти позову.

Відповідно до пункту в) частини першої
статті 58 Земельного кодексу України
землі, зайняті гідротехнічними
спорудами, належать до земель водного
фонду. Такі землі відповідно до частини
першої статті 59 Земельного кодексу
України можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Суб'єктом права власності на землі
державної власності є держава, яка
реалізує це право через відповідні
органи державної влади (пункт в) статті
80 Земельного кодексу України).

Крім того, частиною третьою статті 83 та
частиною четвертою статті 84 Земельного
кодексу України визначено, що до земель
комунальної та державної власності,
які не можуть передаватись у приватну
власність, належать, зокрема, землі
водного фонду, крім випадків,
визначених цим Кодексом.

Тому, земельні ділянки водного фонду
юридичним особам можуть передаватися
лише в користування або на умовах
оренди.

За приписами статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право оренди земельної ділянки, згідно
з частиною п'ятою статті 126 Земельного
кодексу України, посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону, або договором
оренди землі та договором відчуження
права оренди землі, зареєстрованими
відповідно до закону.

В матеріалах цієї справи містяться
декілька копій договорів оренди
об'єктів водного фонду, укладених між
ВАТ "Хмельницьке виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" та місцевими органами
державної влади, об'єктами яких є
частина земельних ділянок водного
фонду, на яких розміщені стави, що
увійшли до переліку державного майна,
переданого на баланс ДМ "СГЦР "Поділля"
відповідно до наказу Державного
агентства рибного господарства
України від 15 лютого 2012 року № 88.

Інших документів на підтвердження
права користування ВАТ "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" об'єктами водного фонду
згідно із вказаним переліку у
матеріалах справи немає.

Представники ВАТ "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" у судових засіданнях
судів першої та апеляційної інстанцій
відсутність таких документів
пояснювали наявністю фактів їх
крадіжки попередніми керівниками
цього підприємства.

Крім того, відповідно до статті 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав є
обов'язковою, права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації, виникають з
моменту такої реєстрації.

Немає також у матеріалах справи й
доказів того, що право користування
усіма земельними ділянками під
об'єктами водного фонду (згідно із
додатком до наказу від 15 лютого 2012 року
№ 88) на підставі договорів оренди, на
наявність яких посилалися
представники ВАТ "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство", були зареєстровані у
встановленому порядку та у
відповідності з вимогами Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Між тим, надання таких доказів є
обов'язковим з огляду на те, що умовою
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт, та порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача. За відсутності порушень прав
особи рішення суб'єкта владних
повноважень не може бути скасовано.

Суд апеляційної інстанції на це не
звернув уваги, не повно встановив
обставини у відповідній частині, а
отже, не зміг надати їм правильну
правову оцінку.

Також, колегія судів вважає вказати на
таке.

Положення Про державне агентство
рибного господарства затверджено
Указом Президента України від 16 квітня
2011 року № 484/2011.

Згідно з пунктом 1 цього Положення
Державне агентство рибного
господарства України є центральним
органом виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 66) пункту 4
цього Положення Державне агентство
рибного господарства України виконує в
межах повноважень інші функції з
управління об'єктами державної
власності, що належать до сфери його
управління.

Треті особи у цій справі ДП "Укрриба" та
ДП "СГЦР "Поділля" належать до сфери
управління Державного агентства
рибного господарства України.

Згідно з матеріалами справи ВАТ
"Хмельницьке виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" було створене на
підставі наказу регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Хмельницькій області від 08
грудня 1998 № 833. До його статутного фонду
була передана частина майна
Хмельницького державного виробничого
обласного рибокомбінату, яке є його
власністю.

Інша частина майна реорганізованого
державного підприємства, у тому числі й
гідротехнічні споруди, на підставі
спільного наказу Міністерства
аграрної політики України та Фонду
державного майна України від 06 травня
2003 № 126/752 "Про передачу гідротехнічних
споруд" була передана на баланс ДП
"Укрриба".

Відповідно до спільного наказу
Міністерства аграрної політики
України та Державного департаменту
рибного господарства від 21 серпня 2003 №
248 "Про затвердження акту
приймання-передачі гідротехнічних
споруд, які не увійшли до статутного
фонду ВАТ "Хмельницьке виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" на баланс ДП "Укрриба"
передані гідротехнічні споруди на
праві повного господарського відання.

У статті 1 Водного кодексу України
наведено визначення термінів, які
вживаються у цьому Кодексі. Зокрема,
ставком є штучно створена водойма
місткістю не більше 1 млн. кубічних
метрів. Також у цьому Кодексу міститься
визначення терміну гідротехнічної
споруди, однак воно стосується лише
гідротехнічних споруд морських портів.
Водночас таке визначення надано у
Правилах технічної експлуатації
річкових портових гідротехнічних
споруд, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від 29
березня 2004 року № 251. Згідно з
пунктом 1.4 цих Правил гідротехнічною
спорудою є споруда для використання
водних ресурсів, а також для боротьби
із шкідливою дією вод.

За змістом Переліку державного майна,
переданого на баланс ДП "СГЦР "Поділля"
ДП, який є додатком до наказу
Державного агентства рибного
господарства України від 15 лютого 2012
року № 88, передачі від ДП "Укрриба" до ДП
"СГЦР "Поділля" ДП підлягають саме
гідроспоруди.

Представники Державного агентства
рибного господарства України у своїх
поясненнях послалися на те, що до
передачі за вказаним наказом
підлягають гідротехнічні споруди, які
ідентифіковані з урахуванням назв
ставів, їх інвентарних номерів,
первісної та залишкової вартостей.

Суд апеляційної інстанції не з'ясував
характер та спрямованість
оскаржуваного наказу, не перевірив яке
саме майно було об'єктом передачі
відповідно до спірного наказу, зокрема,
об'єкти водного фонду чи нерухоме майно
у вигляді дамб, насипів, пристроїв для
регулювання рівня води в водоймах тощо,
а отже, й не встановив у повному обсязі
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

У випадку, коли відповідно до
оскаржуваного наказу до передачі
підлягають об'єкти водного фонду разом
з дамбами, насипами, пристроями для
регулювання рівня води в водоймах тощо,
то Державне агентство рибного
господарства України не мало
повноважень на управління цими
об'єктами.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вимога вказаного процесуального
закону та ухвалив незаконне та
необґрунтоване рішення, яке підлягає
скасуванню, а справа - направленню на
новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді суду
апеляційної інстанції слід усунути
неповноту судового розгляду з
урахуванням вказівок суду касаційної
інстанції, та у залежності від
встановленого вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Державного агентства
рибного господарства України та
Державного підприємства
"Селекційно-генетичний центр по
рибництву "Поділля" задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року в адміністративній справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Хмельницьке виробниче
сільськогосподарське-рибоводне
підприємство" до Державного агентства
рибного господарства України, треті
особи: Державне підприємство
"Селекційно-генетичний центр по
рибництву "Поділля", Державне
підприємство "Укрриба" про визнання
протиправним та скасування рішення
скасувати, а вказану справу направити
на новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Чалий С.Я.