Справа № 822/348/14
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/348/14
Головуючий у 1-й інстанції: Блонський
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
управління Укртрансінпекції у
Хмельницькій області про скасування
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 08 січня 2014 року №038213.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від 28
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Позивач - ОСОБА_2, на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 є
власником легкового автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1.

Посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Хмельницькій
області на підставі направлення на
перевірку № 012136 від 04.11.2013 року для
проведення рейдової перевірки в строк
з 07.11.2013 року до 09.11.2013 року, 04.11.2013 року
проведена рейдова перевірка
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом у
визначених направленням місцях.

Перевіркою встановлено та зафіксовано
в акті перевірки порушення позивачем
статті 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме:
ОСОБА_3, - водій легкового автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1, який
належить позивачу на праві власності
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, 08.11.2013
року здійснював експлуатацію
автомобіля облаштованого як таксі по
вул. Кам'янецькій у м. Хмельницькому,
про що свідчить шашка служби таксі "
65-65-65" розташована на даху автомобіля.
На момент проведення перевірки у водія
виявилася відсутня ліцензійна картка
на транспортний засіб.

Постановою №038213 від 08 січня 2014 року до
позивача застосовано
адміністративно-господарський штраф в
сумі 510 грн.

Не погодившись з постановою про
накладення штрафу, позивач звернувся з
адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав для скасування постанови
управління Укртрансінспекції у
Хмельницькій області про накладення на
ОСОБА_2 адміністративно-господарського
штрафу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 39 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що
здійснює перевезення пасажирів на
таксі:

для автомобільного перевізника -
ліцензія, інші документи, передбачені
законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія
відповідної категорії, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
ліцензійна картка, інші документи,
передбачені законодавством України.

Проведеною рейдовою перевіркою
встановлено, що ОСОБА_3, - водій
легкового автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, номерний
знак НОМЕР_1 на вул. Кам'янецькій у м.
Хмельницькому здійснював експлуатацію
автомобіля, облаштованого як таксі, про
що свідчить шашка служби таксі " 65-65-65",
розташована на даху автомобіля, без
ліцензійної картки.

Зазначена обставина не заперечувалась
водієм транспортного засобу. В
поясненнях до акту перевірки водій
зазначив, що ліцензія є, а ліцензійну
картку не встиг оформити.

Відповідно до п. 26, 27 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 р. №1567, справа про
порушення розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням. У разі неявки
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання справа про порушення
розглядається без її участі.

Про розгляд справи про порушення
позивач повідомлявся двічі, що
підтверджується повідомленнями про
вручення рекомендованого поштового
відправлення (а. с. 19, 24), однак позивач
на розгляд справи не прибув, письмових
пояснень чи документів, які б
спростовували факт вчинення ним
правопорушення суб'єкту владних
повноважень не надав.

Колегія суддів не приймає до уваги в
якості доказу неправомірності
винесеної постанови договір оренди
автотранспорту.

Відповідно до ст. 799 ЦК України договір
найму транспортного засобу
укладається у письмовій формі. Договір
найму транспортного засобу за участю
фізичної особи підлягає нотаріальному
посвідченню.

Долучений до матеріалів справи договір
оренди автотранспорту від 11 вересня 2013
року складений в письмовій формі без
його нотаріального посвідчення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Відповідно до абз. 4 ст. 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за: експлуатацію легкового автомобіля,
облаштованого як таксі, без наявності
ліцензійної картки - штраф у розмірі
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

З матеріалів перевірки встановлено, що
автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, номерний знак
НОМЕР_1, що належить позивачу,
використовувався для надання послуг з
перевезення пасажирів на таксі.
Позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що його автомобіль був переданий
у користування іншим особам з метою
здійснення ними пасажирських
перевезень в порядку, встановленому
чинним законодавством для цього виду
підприємницької діяльності.

Таким чином, застосувавши до позивача
адміністративно-господарський штраф,
управління Укртрансінпекції у
Хмельницькій області діяло на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а відтак підстави для
скасування постанови про накладення
штрафу від 08 січня 2014 року №038213
відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2014 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Драчук Т. О.