Справа № 820/14003/13-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 р. Справа № 820/14003/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання
Городової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Вітер Г.Р.

відповідача Старшого
інспектора ВІ ОС Управління кадрового
забезпечення

Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області

підполковника міліції Прилепського
О.А.

представника Головного управління МВС
України в Харківській області Блудової
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Старшого
інспектора ВІ ОС Управління кадрового
забезпечення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області підполковника
міліції Прилепського Олександра
Анатолійовича, Головного управління
МВС України в Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014р.
по справі № 820/14003/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Старшого інспектора ВІ ОС
Управління кадрового забезпечення
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області підполковника міліції
Прилепського Олександра Анатолійовича

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до старшого
інспектора ВІ ОС УКЗ ГУ МВС України в
Харківській області підполковника
міліції Прилепського Олександра
Анатолійовича, в якому просив суд

- визнати неправомірними дії старшого
інспектора ВІ ОС УКЗ ГУ підполковника
міліції Прилепського О.А.
при проведенні службового
розслідування відносно ОСОБА_1;

- визнати службове розслідування,
проведене старшим інспектором ВІ ОС
УКЗ ГУ підполковником міліції
Прилепським О.А. відносно ОСОБА_1 таким,
яке проведене з порушенням
законодавства;

- скасувати п. 4 висновку службового
розслідування від 30.05.2013 року стосовно
ОСОБА_1.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано неправомірними дії
старшого інспектора ВІ ОС УКЗ ГУ
підполковника міліції Прилепського
О.А. по проведенню службового
розслідування відносно ОСОБА_1, яке
оформлене висновком службового
розслідування за фактом внесення
відомостей до ЄРДР відносно окремих
працівників ВБНОН ХМУ ГУМВС України в
Харківській області від 30.05.2013 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Старший інспектор ВІ ОС УКЗ ГУ МВС
України в Харківській області
підполковник міліції Прилепський
Олександр Анатолійович, Головне
управління МВС України в Харківській
області, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подали апеляційні
скарги, в яких, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просили
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
18.02.2014 року в частині визнання
неправомірними дії старшого
інспектора ВІ ОС УКЗ ГУ підполковника
міліції Прилепського О.А. при
проведенні службового розслідування
відносно ОСОБА_1, яке оформлене
висновком службового розслідування за
фактом внесення відомостей до ЄРДР
відносно окремих працівників ВБНОН ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 30.05.2013 року та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши в межах доводів
апеляційних скарг рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 перебував на
службі в органах внутрішніх справ
України з 2006 року.

З липня 2010 року наказом Головного
управління МВС України в Харківській
області Позивач призначений на посаду
оперуповноваженого ВБНОН ХМУ ГУМВС
України в Харківській області.

Наказом Головного управління МВС
України в Харківській області від
30.05.2013 року №479 о/у ОСОБА_1 було
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з посади за порушення службової
дисципліни.

18.06.2013 року наказом №199 о/с позивача
було звільнено з органів внутрішніх
справ на підставі ст. 64 "Є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України.

15.05.2013 року до ГУМВС України в
Харківській області надійшла
інформація про те, що прокуратурою м.
Харкова 02.05.2013 року внесено відомості
до ЄРДР за №0000030 про відкриття
кримінального провадження за ч. 2 ст. 365
КК України відносно оперуповноважених
ВБНОН ХМУ ГУМВС України в Харківській
області, в тому числі ОСОБА_1

Наказом №176 від 16.05.2013 року ГУ МВС
України в Харківській області
призначено службове розслідування за
фактом внесення відомостей до ЄРДР
відносно працівників ВБНОН ХМУ ГУМВС
України в Харківській області ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ОСОБА_1 та ОСОБА_8

Проведення службового розслідування
було доручено старшому інспектору ВІ
ОС УКЗ ГУ підполковнику міліції
Прилепському О.А.

Службове розслідування було оформлено
висновком службового розслідування за
фактом внесення відомостей до ЄРДР
відносно окремих працівників ВБНОН ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 30.05.2013 року.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив з неправомірності
дій старшого інспектора ВІ ОС УКЗ ГУ
підполковника міліції Прилепського
О.А. при проведенні службового
розслідування відносно ОСОБА_1, яке
оформлене висновком службового
розслідування за фактом внесення
відомостей до ЄРДР відносно окремих
працівників ВБНОН ХМУ ГУМВС України в
Харківській області від 30.05.2013 року.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі наступного.

Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ, який затверджений
Законом України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» (далі - Дисциплінарний статут)
від 22 лютого 2006 року N 3460-IV визначає
сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно ст.12 Дисциплінарного статуту на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження
про неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного
статуту з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць.

Забороняється проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.

Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. Небажання
порушника надавати пояснення не
перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

З метою виявлення причин та умов, що
сприяли вчиненню корупційного
правопорушення або невиконанню вимог
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції", за поданням
спеціально уповноваженого суб'єкта у
сфері протидії корупції за рішенням
начальника органу, який має право
приймати або звільняти із служби особу,
яка вчинила таке правопорушення,
проводиться службове розслідування.

Інструкція про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, яка
затверджена наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 12.03.2013
року № 230 визначає порядок проведення
службового розслідування стосовно
особи (осіб) рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ у разі
надходження до органів та підрозділів
внутрішніх справ України, навчальних
закладів та науково-дослідних установ
системи Міністерства внутрішніх справ
України відомостей про вчинення нею
(ними) дій, які порушують права і
свободи громадян, службову дисципліну,
оформлення результатів службового
розслідування та прийняття за ними
рішення, а також компетенцію
структурних підрозділів та посадових
осіб органів внутрішніх справ України
(далі - ОВС) при його проведенні.

Згідно п. 6.3 вищевказаної інструкції
передбачено права особи РНС, стосовно
якої проводиться службове
розслідування, а саме: право отримувати
інформацію про підстави проведення
такого розслідування; брати участь у
службовому розслідуванні, у тому числі
давати усні та письмові пояснення,
робити заяви, в установленому порядку
подавати документи, які мають значення
для проведення службового
розслідування; висловлювати письмові
зауваження щодо об'єктивності та
повноти проведення службового
розслідування, дій або бездіяльності
службової особи (осіб), яка (і) його
проводить (ять); відмовлятися давати
будь-які пояснення щодо себе, членів
своєї сім'ї чи близьких родичів, коло
яких визначено законодавством України;
за письмовим рапортом ознайомлюватися
з висновком службового розслідування
також з матеріалами, зібраними в
процесі його проведення, у частині, яка
її стосується, крім випадків,
визначених законодавством України;
оскаржувати рішення, прийняте за
результатами службового
розслідування, у строки і в порядку, що
визначені законодавством України.
Забороняється затверджувати висновок
службового розслідування без
отримання від особи РНС письмового
пояснення або за відсутності акта про
її відмову в наданні письмового
пояснення. Небажання особи РНС,
відносно якої проводиться службове
розслідування, надавати пояснення не
перешкоджає затвердженню висновку
службового розслідування та
накладенню дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи
підставою для призначення службового
розслідування наказом №176 від 16.05.2013
року стала інформація прокуратури м.
Харкова від 15.05.2013 року про внесення
відомостей до ЄРДР за №0000030 про
відкриття кримінального провадження
за ч.2 ст.365 КК України щодо позивача -
оперуповноваженого ВБНОН ХМУ
відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно листа Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 року N 2379/12/13-12 передбачено, що
звільнення від доказування з підстав
установлення преюдиційних обставин в
іншому судовому рішенні, передбачене
частиною першою статті 72 КАС України,
варто розуміти так, що учасники
адміністративного процесу не
зобов'язані повторно доказувати ті
обставини, які були встановлені чинним
судовим рішенням в іншій
адміністративній, цивільній або
господарській справі, якщо в цій справі
брали участь особи, щодо яких
відповідні обставини встановлені. Отже
за змістом частини першої статті 72 КАС
України учасники адміністративного
процесу звільнені від надання доказів
на підтвердження обставин, які
встановлені судом при розгляді іншої
адміністративної, цивільної чи
господарської справи. Натомість такі
учасники мають право посилатися на
зміст судового рішення у відповідних
справах, що набрало законної сили, в
якому відповідні обставини зазначені
як установлені.

Колегія суддів зазначає, що
постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 05.08.2013 року,
а також залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30.09.2013 року
по справі №820/5568/13-а було надано оцінку
правомірності відібрання пояснення у
позивача 18.05.2013 року старшим
інспектором ВІ ОС УКЗ ГУ
підполковником міліції Прилепським
О.А.

Вищевказаними рішеннями встановлено,
що старший інспектор ВІ ОС УКЗ ГУ
підполковник міліції Прилепський О.А.
перебуваючи в приміщенні ІТТ ОСУ ,
відрекомендувався позивачу, надав на
огляд службове посвідчення та
повідомив про необхідність надання
письмових пояснень у рамках проведення
відносно нього службового
розслідування.

Між тим позивач відмовився від надання
пояснень.

Також зазначеними вище судовими
рішеннями було встановлено, що станом
на 18.05.2013 позивач був ознайомлений із
повідомленням про підозру, складеним
слідчим ОВС прокуратури м. Харкова, а
тому був обізнаний про той факт, що
кримінальне провадження у відношенні
нього ведеться прокуратурою м.
Харкова, а не ВІОС УКЗ Головного
управління МВС України в Харківській
області.

Крім цього судами першої та
апеляційної інстанції по справі
№820/5568/13-а вже досліджувались доводи
позивача про визнання недійсними
пояснень від 18.05.2013 року у зв'язку з тим,
що під його текстом не проставлений
підпис підполковника міліції
Прилепського О.А.

Колегія суддів зазначає, що
відсутність підпису свідчить лише про
технічний недолік, який ніяким чином не
порушив прав позивача передбачених
Інструкцією про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, яка
затверджена наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 12.03.2013
року № 230.

Щодо обґрунтувань суду першої
інстанції про порушення прав позивача
під час перебування в ІТТ ІВС ОСУ ХМУ
ГУМВС України у зв'язку з затриманням в
порядку ст. 208 КПК України 15.05.2013 року о
22.55 год. та подальшим прийняттям 17.05.2013
року ухвали Київським районним судом м.
Харкова по справі № 640/8019/13-к про
застосування відносно нього
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова,
колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Київського районного
суду м. Харкова по справі № 640/8019/13-к про
застосування відносно ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова також
визначена сума застави, при внесенні
якої він повинен бути звільнений з-під
варти.

Згідно вимог ст. 202 КПК України після
отримання та перевірки документа, який
підтверджує внесення застави, особа,
яка тримається під вартою,
звільняється з-під варти. Перевірка
документа, який підтверджує внесення
застави, може бути проведена протягом
робочого дня.

18.05.2013 року підполковником міліції
Прилепським О.А. було встановлено, що
слідчому прокуратури були надані
документи про внесення застави та про
цей факт повідомлені працівники ІТТ
ХГУ ГУ МВС України в Харківській
області, де утримувався ОСОБА_1, однак
перевірка документів про внесення
застави на підставі ст. 202 КПК України
тривала.

У зв'язку з тим, що позивачем вже була
внесена - застава, він вважався таким,
відносно якого обраний запобіжний
захід у вигляді застави, а не тримання
під вартою, а тому дозвіл на побачення з
ним не був потрібен старшому
інспектору ВІ ОС УКЗ ГУ підполковнику
міліції Прилепському О.А., про що було
відомо працівникам ІТТ ОСУ, якими
здійснюється та контролюється
перепускний режим до вказаної
установи.

Посилання судом першої інстанції на
Інструкцію про роботу ізоляторів
тимчасового тримання органів
внутрішніх справ України затверджену
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 20.01.2005 року N 60
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25 лютого 2005 року за N 269/ є
необґрунтованим, оскільки дотримання
вимог вказаної Інструкції стосується
діяльності працівників ІТТ ОСУ, а не
відвідувачів вказаної установи, яким
був підполковник міліції Прилепський
О.А.

Крім того висновок суду першої
інстанції про те, що роздруківка книги
обліку перепуску осіб ОСУ ГУМВС
України в Харківській області наданої
відповідачем до суду від 18.05.2013 року за
№ 5 міститься запис про те що
Прилепський О.А. перебував у вказаній
установі з 10.31 год. по 11.00 год., але в
графі "До кого прибули (П.І.Б.)" зазначено
"Деж. часть", а тому не можливо
встановити, що відповідач прибув у дану
установу саме до позивача, колегія
суддів вважає необґрунтований та
спростовується бланком пояснень
ОСОБА_1 від 18.05.2013 року, а також
висновками, які викладені судами
першої та апеляційної інстанції в
рішеннях, які набули законної сили по
справі N820/5568/13-а.

Щодо доводів позивача по справі
на відповідь начальника ОСУ ХГУ ГУ МВС
України в Харківській області від
29.08.2013 року за №36/768 про те, що в період
з 18.05.2013 року по 22.05.2013 року не
здійснювалося відвідування
співробітниками ГУ МВС України в
Харківській області затриманого
ОСОБА_1 в умовах ізолятора ОСУ ХГУ ГУ
МВС України в Харківській області,
колегія суддів ставиться критично,
оскільки матеріалами справи
підтверджується, що 18.05.2013 року старший
інспектор ВІ ОС УКЗ ГУ МВС України в
Харківській області підполковник
міліції Прилепський Олександр
Анатолійович відвідував позивача з
метою отримання пояснення в рамках
проведення службового розслідування.

Таким чином колегія суддів
приходить до висновку, що службове
розслідування було проведено у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а тому висновок суду
першої інстанції про протиправність
дій старшого інспектора ВІ ОС УКЗ ГУ
МВС України в Харківській області
підполковником міліції Прилепського
Олександра Анатолійовича по
проведенню службового розслідування
відносно ОСОБА_1, яке оформлене
висновком службового розслідування за
фактом внесення відомостей до ЄРДР
відносно окремих працівників ВБНОН ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 30.05.2013 року є необґрунтованим та
неправомірним.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може
прийняти нову постанову, якою суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції через порушення
ним норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків обставинам справи, які
призвели до ухвалення неправильного
рішення, підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Старшого інспектора
ВІ ОС Управління кадрового
забезпечення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області підполковника
міліції Прилепського Олександра
Анатолійовича, Головного управління
МВС України в Харківській області
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014р. по
справі №820/14003/13-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 до Старшого
інспектора ВІ ОС Управління кадрового
забезпечення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області підполковника
міліції Прилепського Олександра
Анатолійовича про визнання дій
неправомірними по справі відмовити.

Постанова набирає законної сили
з моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С. Повний текст
постанови виготовлений 18.04.2014 р.