Справа № 804/2072/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р. Справа № 804/2072/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.
розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області, треті особи: Софіївська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області,
Миколаївська сільська рада
Софіївського району Дніпропетровської
області про визнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернувся ОСОБА_1 з адміністративним
позовом до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області, треті особи: Софіївська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області,
Миколаївська сільська рада
Софіївського району Дніпропетровської
області з вимогами про визнання
протиправною відмови Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність площею 2 га для ведення
особистого селянського господарства
за рахунок земель запасу на території
Миколаївської сільської ради
Софіївського району; зобов'язання
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області
розглянути проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність площею 2 га для ведення
особистого селянського господарства
за рахунок земель запасу на території
Миколаївської сільської ради
Софіївського району та прийняти
рішення у відповідності до ч. 9 ст. 118
Земельного кодексу України щодо цього
проекту.

В обґрунтування позовних вимог позивач
в позовній заяві зазначив, що проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 2 га у власність для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель запасу
на території Миколаївської сільської
ради Софіївського району відповідає
вимогам законодавства та підлягає
затвердженню відповідачем. Недоліки
проекту, зазначені в листі-відмові
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області, насправді
не мають місця, оскільки надання
органам Держземагенства інших
документів не передбачено положеннями
нормативно-правових актів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.
Просив в задоволенні
адміністративного позову відмовити з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов.

Представники третіх осіб - Софіївської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області,
Миколаївської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області у судове засідання не
з'явились, надали до суду клопотання
про розгляд справи без участі
представників. Софіївська районна
державна адміністрація
Дніпропетровської області в
клопотанні зазначила, що проти
позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши чинне законодавство,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням
№ 531-р від 23.11.2011 року Софіївська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області надала
дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
із земель запасу на території
Миколаївської сільської ради
Софіївського району площею 2 га.

23.11.2012 року між ОСОБА_1 та Українською
міжрегіональною товарною біржею
укладено договір на виконання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення
особистого селянського господарства.

На виконання умов договору
Українською міжрегіональною товарною
біржею було розроблено проект
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки.

Із зазначеним проектом землеустрою
щодо відведення у власність земельної
ділянки, позивач звернувся до
Головного управління Держземагенства
у Дніпропетровській області щодо
затвердження розробленої документації
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
громадянину ОСОБА_1 для ведення
особистого селянського господарства
розташованої за адресою: територія
Миколаївської сільської ради,
Софіївський район, Дніпропетровська
область.

16.12.2013 року Головне управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області листом № 31-4-0.11-12048/2-13
зазначило, що у зв'язку з тим, що
проектна документація надійшла на
розгляд до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області 21.05.2013 року та була повернута на
доопрацювання 31.05.2013 року,
унеможливлюється назвати конкретно,
яким вимогам не відповідає проект
землеустрою та рекомендовано
звернутися до проектної організації
для приведення документації із
землеустрою у відповідність до вимог
чинного законодавства. Зокрема,
зазначено про відсутність
агрохімічного паспорту земельної
ділянки, відповідно до Порядку ведення
агрохімічного паспорта поля земельної
ділянки, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України № 536 від 11.10.2011
року.

Листом від 11.01.2014 року за № 31-4-0.11-294/2-14
Головне управління Держземагенства у
Дніпропетровській області відмовило у
задоволенні заяви щодо затвердження
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, з
підстави не відповідності останньої
вимогам розділу IV глави 19 Земельного
кодексу України та наданим документам.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються нормами
Земельного кодексу України від 25.10.2001 №
2768-III, Законом України «Про
землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV, Порядком
ведення агрохімічного паспорта поля
земельної ділянки, затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України № 536
від 11.10.2011 року.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
встановлений статтею 118 Земельного
кодексу України.

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, у двотижневий строк з
дня отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідно до статті 29 Закону України
«Про землеустрій» документація із
землеустрою включає в себе текстові
та графічні матеріали і містить
обов'язкові положення, встановлені
завданням на розробку відповідного
виду документації.

Документація із землеустрою
розробляється на основі завдання на
розробку відповідного виду
документації, затвердженого
замовником.

Склад, зміст і правила оформлення
кожного виду документації із
землеустрою регламентуються
відповідною нормативно-технічною
документацією з питань здійснення
землеустрою.

Згідно статті 30 вказаного Закону
України погодження і затвердження
документації із землеустрою
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України, цим
Законом та іншими законами України.

Відповідно до частин 1, 4, 6 статті 186-1
Земельного кодексу України, проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок усіх категорій та форм
власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до
органу, визначеного в частині першій
цієї статті, за місцем розташування
земельної ділянки оригінал проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а до органів, зазначених у
частинах другій і третій цієї статті, -
завірені ним копії проекту.

Підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про землеустрій» проекти
землеустрою щодо відведення
земельних ділянок складаються у разі
зміни цільового призначення земельних
ділянок або формування нових земельних
ділянок.

Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
погоджуються та затверджуються в
порядку, встановленому Земельним
кодексом України.

Проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
включають: завдання на розроблення
проекту землеустрою; пояснювальну
записку; копію клопотання (заяви) про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (у разі формування
та/або зміни цільового призначення
земельної ділянки за рахунок земель
державної чи комунальної власності);
рішення Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим,
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (у випадках,
передбачених законом); письмову згоду
землевласника (землекористувача),
засвідчену нотаріально (у разі
викупу (вилучення) земельної ділянки
в порядку, встановленому
законодавством), або рішення суду;
довідку з державної статистичної
звітності про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями;
матеріали геодезичних вишукувань
та землевпорядного проектування (у
разі формування земельної ділянки);
відомості про обчислення площі
земельної ділянки (у разі формування
земельної ділянки); копії
правовстановлюючих документів на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельній ділянці (за наявності
таких об'єктів); розрахунок розміру
втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва (у
випадках, передбачених законом);
розрахунок розміру збитків власників
землі та землекористувачів (у випадках,
передбачених законом); акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання (у разі формування
земельної ділянки); акт перенесення в
натуру (на місцевість) меж охоронних
зон,зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання
земель за їх наявності (у разі
формування земельної ділянки); перелік
обмежень у використанні земельних
ділянок; викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки
(у разі формування земельної ділянки);
кадастровий план земельної ділянки;
матеріали перенесення меж земельної
ділянки в натуру (на місцевість) (у разі
формування земельної ділянки);
матеріали погодження проекту
землеустрою.

В даному випадку, проектна
документація, в супереч вимогам статті
50 Закону України «Про землеустрій» не
містить акту приймання - передачі
межових знаків на зберігання, перелік
обмежень у використанні земельної
ділянки, матеріали перенесення меж
земельної ділянки в натурі на
місцевість, матеріали погодження
проекту землеустрою, відповідно до
статті 186-1 Земельного кодексу України.

Окрім того, відповідно до підпунктів
1.2-1.3 Порядку ведення агрохімічного
паспорта поля земельної ділянки,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України № 536 від 11.10.2011 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.12.2011 року за № 1517/20255,
агрохімічний паспорт поля, земельної
ділянки - документ, що містить дані
щодо агрохімічної характеристики
ґрунтів і стану їх забруднення
токсичними речовинами та
радіонуклідами, форма якого наведена у
додатку до цього Порядку.

Агрохімічний паспорт поля,
земельної ділянки є результатом
агрохімічної паспортизації всіх
земель сільськогосподарського
призначення, яка проводиться з метою
державного контролю за зміною
показників родючості, забруднення
ґрунтів токсичними речовинами і
радіонуклідами, раціонального
використання земель
сільськогосподарського призначення.

Згідно підпункту 2 пункту 1.6 вказаного
Порядку, відомості агрохімічного
паспорта поля, земельної ділянки
використовуються в процесі
регулювання земельних відносин при:
передачі у власність або наданні в
користування, в тому числі в оренду,
земельної ділянки.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку
наявність агрохімічного паспорта поля,
земельної ділянки є обов'язковою при
передачі земельних ділянок у
власність, користування, наданні
дозволу на зняття та перенесення
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) земельної ділянки, консервації
та рекультивації земель і в інших
випадках, передбачених законодавством.

Отже, наявність агрохімічного паспорту
поля, земельної ділянки є обов'язковим
при передачі земельних ділянок у
власність чи користування.

Згідно частини 2 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно пункту 1, 3 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом,
у їх сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
громадянину ОСОБА_1 для ведення
особистого селянського господарства
розташованої за адресою: територія
Миколаївської сільської ради,
Софіївський район, Дніпропетровська
область, наданий позивачем на
затвердження до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області не містить наступних
документів: агрохімічного паспорту
поля, земельної ділянки; акту
приймання-передачі межових знаків на
зберігання; переліку обмежень у
використанні земельної ділянки;
матеріалів перенесення меж земельної
ділянки в натурі на місцевість та
матеріалів погодження проекту
землеустрою.

Відповідно до проаналізованих
положень чинного законодавства
надання вказаних документів для
затвердження проекту землеустрою є
обов'язковим.

Таким чином, рішення Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області щодо
відмови у затвердженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність площею 2 га для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель запасу
на території Миколаївської сільської
ради Софіївського району відповідає
вимогам п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно у суду відсутні
правові підстави для визнання такої
відмови протиправною та зобов'язання
прийняти рішення у відповідності до ч. 9
ст. 118 Земельного кодексу України щодо
цього проекту.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області, треті особи: Софіївська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області,
Миколаївська сільська рада
Софіївського району Дніпропетровської
області про визнання протиправним
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
- відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С.І.
Озерянська