Справа № 820/753/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р. Справа № 820/753/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
11.02.2014р. по справі № 820/753/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прод-маркет"

до Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Прод - маркет"
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив: визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів в м. Києві щодо проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Прод-маркет" за результатами якої
складено Акт №2922/26-55-22-01/38649698 від 13
грудня 2013 року "Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Прод-маркет" () щодо підтвердження
господарських відносин за серпень -
жовтень 2013 року"; визнати протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів в м. Києві щодо
коригування показників податкової
звітності в інформаційній системі
"Податковий блок" за період: серпень -
жовтень 2013 року, викладені в Акті
№2922/26-55-22-01/38649698 від 13 грудня 2013 року
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання "Прод-маркет" () щодо підтвердження
господарських відносин за серпень -
жовтень 2013 року"; зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів в м. Києві вчинити дії щодо
коригування і відновлення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прод-маркет" в
інформаційній системі "Податковий
блок" задекларованих Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Прод-маркет" у податкових деклараціях
з податку на додану вартість за серпень
- жовтень 2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
р. позовні вимоги задоволені у повному
обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
15 квітня 2014 р. та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: Податкового кодексу України,
КАС України та не відповідність
висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, ТОВ "Прод -
маркет" зареєстровано в якості
юридичної особи 06 березня 2013 року,
знаходиться на обліку в ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві та перебуває в стані переходу до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області.

13 грудня 2013 року фахівцями ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві складено акт №2922/26-55-22-01/38649698 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
"Прод-маркет" (), щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків ТОВ «Бумпак
Плюс», ТОВ «Бізон-Тех 2006», ТОВ «Довіра»,
ТОВ «Плутон Інвест», ПП «Інвекс Плюс»
за серпень - жовтень 2013 року", в якому
зазначено, що на підставі п.73.5 ст.73
Податкового кодексу України були
здійснені відповідні заходи з метою
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Прод-маркет" з питань підтвердження
господарських відносин з вказаними
контрагентами за серпень - жовтень 2013
року.

Висновками зазначеного акту перевірки
встановлено, що ТОВ "Прод-маркет"
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій із постачальниками ПП «Інвекс
Плюс», ТОВ «Плутон Інвест» та покупцями
за серпень - жовтень 2013 року, ТОВ
"Прод-маркет" здійснювало діяльність,
спрямовану на здійснення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третіх осіб.

Зазначені висновки зроблені на
підставі матеріалів, отриманих від ДПІ
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві від 31 жовтня 2013 року
№1735/26-57-22-04-09/31903605 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«ІНВЕКС ПЛЮС» () щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків з 01 вересня 2013
року по 30 вересня 2013 року» та ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС від 13
листопада 2013 року №2281/26-55-22-08/38292065 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Плутон Інвест» при здійсненні фінансово -
господарських відносин з платниками
податків за період з 01 січня 2013 року по
01 листопада 2013 року».

Задовольняючи позовні вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що
вони обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів частково не
погоджується такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

В адміністративному суді можуть бути
оскаржені лише ті рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень (тобто правові акти), що
призводять до виникнення юридичних
наслідків у вигляді виникнення, зміни
чи припинення прав та обов'язків у
певних осіб.

При цьому позивач на власний розсуд
визначає чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Водночас,
належний захист прав та інтересів
особи можливий лише в разі існування
спірних правовідносин, тобто, в разі
встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень є
такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо відповідні дії
не повинні вчинюватися таким суб'єктом
стосовно цієї особи, виходячи з наданої
йому компетенції.

Бездіяльність суб'єкта владних
повноважень є такою, що порушує права і
свободи особи в тому разі, якщо певні
дії повинні, але не вчиняються
суб'єктом владних повноважень на
реалізацію наданої йому компетенції.

Оспорювані правові акти (рішення, дії
або бездіяльність) повинні бути
юридично значимими, тобто мати
безпосередній вплив на суб'єктивні
права та обов'язки шляхом або
позбавлення можливості повністю чи в
частині реалізувати належне цій особі
право, або шляхом безпідставного
покладення на цю особу будь - якого
обов'язку.

Таким чином, в порядку
адміністративного судочинства можуть
розглядатися спори щодо будь - яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень без обмежень, але
відповідні вимоги можуть бути
задоволені за умови, що такі рішення,
дії (бездіяльність) є юридично
значимими для позивача, тобто
порушують права та інтереси останнього
шляхом обмежень у реалізації його прав
чи покладення на нього необґрунтованих
обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 17 КАС України
предметом розгляду по суті в порядку
адміністративного судочинства є не
будь-які рішення, дії або бездіяльність
суб'єкта владних повноважень, а лише ті,
що породжують права та обов'язки
учасників спірних відносин.

Висновки, викладені в акті податкової
перевірки, не є предметом оскарження в
адміністративному суді, оскільки не є
обов'язковими ані для платника
податків, ані для керівника
контролюючого органу. Останній оцінює
викладені в акті перевірки доводи і в
разі наявності податкових порушень
приймає податкове
повідомлення-рішення, яке і визначає
грошові зобов'язання платникові
податків.

Акт перевірки є носієм доказової
інформації, яка в подальшому має
використовуватися контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платникові податків
грошових зобов'язань. При цьому акт
складається посадовими особами
контролюючого органу і не містить
волевиявлення самого орану щодо
виявлених посадовими особами фактів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що дії відповідача щодо
складання акту, не впливають на коло
прав, свобод, законних інтересів чи
обов'язків позивача, а також
встановлених законом умов їх
реалізації.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Із врахуванням вищевикладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача щодо
визнання дій податкового органу щодо
складання акту №2922/26-55-22-01/38649698 від
13.12.2013 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Прод-маркет" () щодо підтвердження
господарських відносин за серпень -
жовтень 2013 року» необґрунтовані та
постанова суду першої інстанції в цій
частині підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
в задоволенніцієї частини позовних
вимог.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі висновків акту
№2922/26-55-22-01/38649698 від 13 грудня 2013 року до
електронної бази даних "Автоматизована
система співставлення" Інформаційної
системи Міністерства доходів і зборів
України "Податковий блок", а саме: у
графі "сума ПДВ платника" відповідачем
були внесені відомості про зняття
показників ТОВ "Прод-маркет"
податкового зобов'язання та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за серпень - жовтень 2013
року.

Відповідно до положень ст.74
Податкового кодексу України, податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
органів державної податкової служби
або безпосередньо посадовими
(службовими) особами органів державної
податкової служби. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач на підставі висновків акту
перевірки, без винесення будь-яких
податкових повідомлень - рішень,
здійснив коригування в
автоматизованій системі співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів "Податковий блок", що
підтверджується витягом із вказаної
системи (а.с.39).

Колегія суддів зазначає, що без
вивчення та аналізу документів
первинного бухгалтерського обліку, без
співставлення бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання
податковим органом із автоматизованої
системи співставлення Інформаційної
системи Міністерства доходів і зборів
«Податковий блок» вилучено показники
податкової звітності та здійснено
коригування (обнуління) даних
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача за перевіряємий
період.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що відповідно до
приписів податкового законодавства
України, відображенню в електронній
базі даних підлягають самостійно
задекларовані платником податків суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту (за основною декларацією чи
уточнюючим розрахунком), результати
автоматизованого співставлення
уточнюються по мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок.

Відповідно до Методичних рекомендацій
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, затверджених наказом ДПА
України від 31.12.2008 р. № 827 за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом ведення та
захисту податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Обов'язок платника податків подати
декларацію з ПДВ узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності, а показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в базі співставлення,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ із
додатком №5, і повинні їм відповідати.

Таким чином, самостійна зміна
відповідачем в Базі співставлення
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача без
зміни цих показників самим позивачем
шляхом подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), порушує його права та
інтереси, оскільки позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Відповідно специфіки податку на
додану вартість, який сплачується у
складі ціни товарів (робіт, послуг),
одна операція з продажу товару
викликає відповідні податкові
наслідки у обох сторін цієї операції,
які є платниками ПДВ, - у продавця -
податкові зобов'язання, а у покупця -
податковий кредит на аналогічну суму.

Таким чином, із врахуванням
вищевикладеного колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що
невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам з централізованої бази
даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси позивача, оскільки така
невідповідність може мати для позивача
негативні наслідки, як то: погіршення
його ділової репутації, як належного
платника податків, відмова його
контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

Дії податкового органу по зміні
задекларованих платником податків
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань в базі
співставлення можуть бути предметом
оскарження в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже спричиняє реальні зміни майнового
стану такого платника, а належним
способом захисту прав та інтересів
платника податків у випадку
незаконності таких дій повинно бути
відновлення в цій базі тих показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, які задекларував платник
податків.

Таким чином, із врахуваннмя
вищевикладеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стсоно того, що ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві було безпідставно внесено зміни
до електронної бази даних
"Автоматизована система співставлення"
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України "Податковий
блок" щодо задекларованих ТОВ
"Прод-маркет" податкового зобов'язання
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів за серпень - жовтень 2013
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 202, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м.Києва задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р. по
справі № 820/753/14 скасувати в
частині визнання протиправними дій
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів в м. Києві щодо
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прод-маркет", за
результатами якої складено Акт
№2922/26-55-22-01/38649698 від 13.12.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
"Прод-маркет" () щодо
підтвердження господарських відносин
за серпень - жовтень 2013 року»; визнання
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів в м. Києві щодо коригування
показників податкової звітності в
інформаційній системі "Податковий
блок" за період: серпень - жовтень 2013
року, викладені в Акті №2922/26-55-22-01/38649698
від 13.12.2013 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання "Прод-маркет" () щодо підтвердження
господарських відносин за серпень -
жовтень 2013 року».

В цій частині прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В іншій частині постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.