Справа № 286/903/14-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" квітня 2014 р.
Справа № 286/903/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "28" лютого 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі про
зобов"язання призначити йому пенсію,
як учаснику ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, категорії 2
зі зниженням пенсійного віку на 10 років
у відповідності із Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 20.07.2013
року, мотивуючи тим, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році 2-ї категорії, у серпні 2013 року
звернувся до відповідача з письмовою
заявою про призначення пенсії із
зменшенням пенсійного віку на 10 років
згідно ст.55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», проте УПФУ в Овруцькому
районі листом від 12 серпня 2013 року №
22271/02 відмовило у призначенні пенсії,
посилаючись на недостатність поданих
документів на підтвердження факту
роботи в зоні відчуження.

Постановою Овруцького районного суду
від 28 лютого 2014 року позов задоволено.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду в Овруцькому районі Житомирської
області призначити ОСОБА_3 пенсію як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році,
категорії 2 із зниженням пенсійного
віку на 10 років у відповідності із
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 20 липня 2013 року.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач, як особа,
яка працювала у період з 20.08.1986року по
25.08.1986 року у зоні відчуження -
виконував обов'язки по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, має право на призначення пенсії за
віком зі зниженням пенсійного віку
відповідно до п.1 ч.1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги відповідач зазначає, що
позивачем не надано для призначення
пенсії жодного встановленого
законодавством документу, який би дав
можливість встановити періоди робот,
населений пункт чи об'єкт де позивачем
проводились роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, тому і
підстав для призначення пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» немає.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1
ст.197 КАС України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_3НОМЕР_1, є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_2 від 10.03.1997
року (а.с. 12).

Вказане посвідчення відповідає
вимогам абз.3 п.5 Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.01.1997 року № 51
(далі - Порядок).

У відповідності до п.2 Порядку,
посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
іншими актами законодавства.

Належність позивача до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії ніким не
оспорювалась, а тому посвідчення є
чинним. Окрім того, дане посвідчення
перереєстровано згідно вимог п.5
Порядку видачі посвідчень особами, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 51 від
20.01.1997 року. Тобто, при поставленні
відповідного штампу «Перереєстровано»
на зазначеному посвідченні
Житомирською обласною державною
адміністрацією була здійснена
перевірка всіх необхідних для цього
документів.

Аналізуючи наведені норми права, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користування пільгами, встановленими
вищезазначеним Законом, зокрема,
призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
Посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
або Посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.205 року № 22-1 "Про
затвердження Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" при
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку визначено Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особи
повинні надати посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію ,
дату її проведення, довідку форми 122.

Згідно п.7г Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсії у разі неможливості подання
довідки за формою 122 у разі ліквідації
підприємства, установи, організації,
для визначення права на призначення
пенсії надають інші первинні
документи, що стверджують період
роботи в зоні відчуження: табелі обліку
робочого часу за період роботи в зоні;
копії відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати; інші
первинні документи, які містять дані
про місце, термін (період) характер
виконуваних робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Досягнувши 50 років 19 липня 2013 року,
ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в Овруцькому
районі із заявою про призначення йому
пенсії із зниженням пенсійного віку на
10 років відповідно до положень ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

На підтвердження факту виконання робіт
у зоні відчуження позивач подав
пенсійному органу : копію посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, трудову книжку, довідку №60 від
19.08.1991 року, видану колгоспом "Україна"
про виконання 20-25.08.1986 року робіт по
збиранню врожаю кукурудзи на силос на
землях, віднесених до зони відчуження (
с.Журба, Овруцького району), довідку
Овруцького райсільгоспуправління від
лютого 1993 р. про роботу 20-25.08.1096 року
робіт по збиранню кукурудзи на землях
колгоспу ім.Щорса, що віднесені до зони
відчуження, витягом з книги обліку
розрахунків по оплаті праці за серпень
1986 року.

Як вбачається із змісту листа УПФУ в
Овруцькому районі №22271/02 від 12.08.2013 року
ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії
за віком із зниженням пенсійного віку
на 10 років як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року із-за
відсутності інших документів (путьові
листи), які підтверджують факт
безпосереднього виконання робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(а.с.4)

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а також тимчасово
направлені або відряджені у зазначені
строки для виконання робіт у зоні
відчуження.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підставами
для визначення статусу учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди
роботи в зоні відчуження, що
підтверджується відповідними
документами, які видаються
підприємствами, установами,
організаціями.

П.2 ст.14, ч.1 ст.21 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що для встановлення пільг
і компенсацій визначаються категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, до
2 категорії відносяться учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали в
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року не менше 5 календарних
днів.

Згідно з вимогами ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого ст.26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", зокрема
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсійний вік зменшується на 10
років.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивач, має
право на пенсію за віком зі зниженням
пенсійного віку, як це передбачено, ст.
55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки подав всі
необхідні документи, що передбачені
Порядком подання та оформлення
документів для призначення пенсій.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області необґрунтовано відмовило
позивачу у призначенні пенсії із
зменшенням пенсійного віку.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України,
ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає,
як така, що постановлена за наслідками
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції в справах, розгляд
яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "28" лютого 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

4-третій особі: - ,