Справа № 758/11400/13-а
Суддя: Богінкевич С. М.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С.
М.,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративний
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Головного управління
комунальної власності Київської
міської державної адміністрації, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Київська міська
рада, відділ приватизації комунального
майна Подільського району у м.Києві про
визнання протиправним наказу, визнання
свідоцтва недійсним, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи тим,
що вони є співвласниками квартир в
будинку АДРЕСА_6, та мають право
володіти, розпоряджатись,
користуватися допоміжними
приміщеннями вказаного будинку,
зокрема і підвальними, однак
відповідачем в порушення вимог чинного
законодавства було видано наказ №1685-В
від 28.12.2007 року на підставі якого 28.12.2007
року видано свідоцтво №1685-В про право
власності на нежитлові приміщення з
НОМЕР_1 по НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_6.

В зв'язку з вищезазначеним, позивачі
вважають, що у результаті
вищезазначених дій відповідача були
порушені їх права, тому вони звернулись
до суду та просять визнати
протиправним наказ Головного
управління комунальної власності
Київської міської державної
адміністрації №1685-В від 28.12.2007 року та
визнати недійсним свідоцтво №1685-В про
право власності на нежитлові
приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_6.

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах позивачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов підтримала
повністю та просила його задоволити з
підстав, викладених в ньому.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_8 в
судове засідання 04.04.2014 року не
з'явилась, однак в судових засіданнях
11.11.2013 року, 28.11.2013 року, 27.01.2014 року,
27.02.2014 року, 31.03.2014 року позов підтримала
та просила суд його задоволити
повністю з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача, яка також
представляє інтереси третьої особи -
Київської міської ради, в судовому
засіданні позов не визнала та просила в
його задоволенні відмовити, оскільки
він не підтверджений належними
доказами, необгрунтований та
безпідставно заявлений.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового розгляду повідомлялись
належним чином, в зв'язку з чим суд
приходить до висновку про можливість
слухання справи у їх відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1
її представника, представника
відповідача - Тетеряник О.В., яка також
представляє інтереси третьої особи -
Київської міської ради, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що вищезазначений позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
повинна приймати рішення лише в межах
своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло, виданим
відділом приватизації житла
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації від 15.06.2004 року
(а.с.10, т.1), ОСОБА_2 - власником квартири
АДРЕСА_2, що підтверджується договором
дарування від 25.11.1997 року (а.с.11, т.1),
ОСОБА_3 - власником квартири АДРЕСА_3, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло, виданим відділом
приватизації житла Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 08.02.1995 року (а.с.7, т.1),
ОСОБА_10 - власником квартири АДРЕСА_4, що
підтверджується договором
купівлі-продажувід 15.03.2007 року (а.с.12-13,
т.1), ОСОБА_5 - власником квартири АДРЕСА_5
в і.Києві, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло, виданим відділом приватизації
житла Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації від 27.02.1998 року
(а.с.9, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи,
27.12.2001 року Київською міською радою
було прийнято рішення за №208/1642 «Про
формування комунальної власності
територіальних громад районів
м.Києва», у відповідності до якого до
об'єктів комунальної власності
Подільського району включено житловий
будинок АДРЕСА_6 загальною площею 698,50
кв. м., та зазначено, що в тому числі
площа нежитлових приміщень становить
249,00 кв.м. (а.с.38-39, т.1).

У зв'язку з цими обставинами 12.07.2007 року
Подільською районною в м. Києві радою
прийнято рішення «Про затвердження
переліків об'єктів комунальної
власності Подільського району міста
Києва, що підлягають приватизації,
внесення змін до попередніх рішень»
№227 (а.с.30-31, т.1), відповідно до п. 9
додатку НОМЕР_1 якого затверджено
приватизацію приміщення площею 106,20
кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 літера Б (а.с.32,
т.1).

Судом встановлено, що відповідно до
наказу №1685-В від 28.12.2007 року Головного
управління комунальної власності
м.Києва про оформлення права власності
на об'єкт нерухомого майна Подільській
районні у м.Києві раді (а.с.54, т.1) на
праві комунальної власності було
оформлено право власності на об'єкт
нерухомого майна зазначеного в додатку
до нього (а.с.55, т.1), а саме - нежилих
приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи
приміщень №21), загальною площею 106,20
кв.м. вбудовані в жилий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_6 (ЛІТЕРА
Б) та видано свідоцтво про право
власності (а.с.56, т.1) на нежилі
приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи
приміщень 21), загальною площею 106,20 кв.м.,
які розташовані в АДРЕСА_6 (ЛІТЕРА Б).

Слід зазначити, що порядок оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна регулюється положенням про
порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна»,
затвердженого розпорядженням КМДА №
1820 від 31.08.2001 року.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992 року №
2482-ХІІ приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), квартир у гуртожитках,
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб (далі - жилої площі у
гуртожитках) (з урахуванням положення
частини другої статті 2 цього Закону),
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв, тощо) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992 року №
2482-ХІІ власники квартир
багатоквартирних будинків та жилої
площі в гуртожитку є співвласниками
допоміжних приміщень будинку,
технічного обладнання, елементів
зовнішнього благоустрою і зобов'язані
брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і
прибудинкової території відповідно до
своєї частки у майні будинку чи
гуртожитках. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї, тощо) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до рішення від 02.03.2004 року №
4-рп/2004 Конституційного Суду України
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні, тощо)
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього. Власник (власники)
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.
Законодавство розділяє поняття
допоміжного приміщення та нежилого
приміщення.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» спільне
майно власників квартир складається з
неподільного та загального майна.
Неподільне майно перебуває у їх
спільній сумісній власності і не
підлягає відчуженню, загальне майно - у
спільній частковій власності.
Відповідно до цього Закону
співвласники допоміжних приміщень
мають право розпоряджатися ними в
межах, встановлених зазначеним Законом
та цивільним законодавством. Питання
щодо згоди власників квартир -
співвласників допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку - на
надбудову поверхів, улаштування
мансард, тощо з використанням при цьому
конструктивних елементів будинку, як і
на вчинення інших дій стосовно
допоміжних приміщень (оренда тощо), має
вирішуватися відповідно до законів про
власність та інших законів України,
передусім Цивільного кодексу України.

Позивачі як на підставу задоволення їх
позову посилаються на ту обставину, що
підвал (група приміщень №21, загальною
площею 106,20 кв.м., які розташовані в
АДРЕСА_6 (ЛІТЕРА Б) є допоміжним а не
нежилими приміщенням, обґрунтовуючи це
твердженням заключення щодо
технічного стану підвалу житлового
будинку по АДРЕСА_6 01317 АБ 08-ТЗ-Технічне
заключення (а.с.114-134, т.1), у якому
зазначено про наявність у підвалі
теплопункту та сараїв мешканців
будинку, а отже у відповідності до
законодавства спірні приміщення
можуть бути віднесені до допоміжних. У
зв'язку з чим просить визнати
протиправним наказ №1685-В від 28.12.2007
року та недійсним свідоцтво №1685-В від
28.12.2007 року. Однак вказане заключення не
може бути прийнято судом, як належний
та допустимий доказ в розумінні
положень ст.70 КАС України, оскільки
прямо не визначає категорії
підвального приміщення як допоміжного
або нежилого, що необхідно для
вирішення спору.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до даних довідки від 12.09.2007
року (а.с.53, т.1), виданої КП
«Поділ-Житло», вбачається, що
приміщення підвалу будинку по АДРЕСА_6,
належить до комунальної власності
територіальної громади Подільського
району та знаходяться на балансі ЖЕК №
702, являється нежитловим, до місць
спільного користування не відноситься
та в ньому не розміщуються загально
будинкові інженерні мережі (а.с.53, т.1).

Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; тощо.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього кодексу.

В зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову, оскільки судом в
ході судового розгляду було
встановлено, що спір в даному випадку
виник з приводу нежитлових, а не
допоміжних приміщень, в зв'язку з чим
підстави для його задоволення
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 6, 7, 11, 17, 18, 71, 86, 158-163, 186 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Головного управління
комунальної власності Київської
міської державної адміністрації, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Київська міська
рада, відділ приватизації комунального
майна Подільського району у м.Києві про
визнання протиправним наказу, визнання
свідоцтва недійсним -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва,
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя С. М. Богінкевич