Справа № 826/3897/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2014 року № 826/3897/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Астеліт" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» звернулось
до суду з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови
від 14.03.2013 №115/14/7/26-43/1403/02/4 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що відповідач не
наділений компетенцією щодо
визначення категорії складності
будівництва. Крім того, позивач
зазначає, що при будівництві базової
станції не виконувались будівельні
роботи, які пов'язані із зміною
планувальних і конструктивних рішень
будівель і споруд, а отже до складу
експлуатаційної комісії не був
включений представник інспекції
державного архітектурно-будівельного
Відповідач - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового вирішення справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про час, дату та
місце судового засідання в судове
засідання не прибув, а також з огляду на
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, суд прийшов до висновку
про доцільність розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Астеліт», за результатом якої
складено акт від 04.03.2014 (далі - акт
Як вбачається з акту перевірки
відповідач встановив, що базова
станція мережі стільникового
радіотелефонного зв'язку оператору ТОВ
«Астеліт» на вул. Серафімовича, 15/17 у
Дніпровському районі м. Києва
експлуатується без прийняття в
експлуатацію у встановленому законом
порядку. Чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Відповідно
до ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво», ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» зазначений об'єкт будівництва
відноситься до ІІ категорії
Також, 04.03.2014 відповідачем складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та винесено
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
04.03.2014, яким з метою усунення порушень
заборонено експлуатацію зазначеного
об'єкту з 05.03.2014.
Постановою від 14.03.2014 №115/14/7/26-43/1403/02/4
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності ТОВ «Астеліт» визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого абз 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Пров відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі 54
В обґрунтування протиправності
спірної постанови позивач
покликається на те, що перевіряємий
об'єкт (базова станція) була прийнята в
експлуатацію 22.07.2009р. відповідно до
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України "Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
сфері телекомунікацій" від 27 лютого 2006
року № 180.
З матеріалів справи вбачається, що
згадувана базова станція прийнята в
експлуатацію актом комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта у сфері
телекомунікації «Мережа оператора ТОВ
«Асетліт» для надання послуг
мобільного зв'язку за адресою вул.
Серафімовича, 15/17 у Дніпровському
районі м. Києва затвердженого наказом
ТОВ «Астеліт» від 02.04.2008 № КІ-71 у складі:
голови - представника замовника, членів
комісії представників генерального
підрядника, генпідрядної організації,
підрядної організації, генерального
проектувальника, експлуатаційної
санітарно-епідеміологічного нагляду,
органу державного пожежного нагляду,
органу державного нагляду з охорони
Так, особливості підтвердження
готовності до експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів із специфічними
умовами експлуатації визначалися
відповідними міністерствами, іншими
центральними органами виконавчої
влади за погодженням з Мінрегіонбудом
з урахуванням вимог Порядку прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
України від 22 вересня 2004 р. № 1243
(втратила чинність згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
2008 року № 923).
Водночас, Міністерством транспорту та
зв'язку України на виконання пункту 2
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 вересня 2004 р. №
1243 було видано наказ "Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
сфері телекомунікацій" від 27 лютого 2006
року № 180, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 05 травня
згідно з наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 17
червня 2009 року № 712), яким
затверджувався Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у сфері
телекомунікацій (далі - Порядок).
Порядок визначав вимоги та умови
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у сфері
Відповідно до абзацу третього пункту 2
Порядку об'єкти контейнерного типу,
зведення яких не потребує виконання
робіт з улаштування фундаментів, з
розміщенням обладнання транспортних
мереж телекомунікацій, фіксованого,
мобільного зв'язку, ефірного
телерадіомовлення та мереж
безпроводового доступу; об'єкти
рухомого (мобільного) зв'язку, що
будувалися в існуючих пристосованих,
вбудовано-прибудованих приміщеннях та
приміщеннях контейнерного типу із
встановленням обладнання зв'язку (в т.
ч. комутаторів мобільного зв'язку), з
використанням легких трубостійок для
кріплення антенно-фідерних пристроїв
(АФП), встановлених на існуючих
будівлях, виробничих спорудах,
металевих чи цегляних трубах (далі -
об'єкти) приймалися в експлуатацію
комісіями відповідно до пункту 6
Згідно з абзацом третім пункту 6
Порядку до складу таких комісій
включалися представники замовника,
генерального підрядника, субпідрядної
організації, генерального
проектувальника (автора проекту),
експлуатаційної організації, органів
санітарно-епідеміологічного нагляду,
державного пожежного нагляду,
державного нагляду з охорони праці,
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
(при виконанні будівельних робіт,
пов'язаних із зміною планувальних і
конструктивних рішень будівель і
Враховуючи те, що будь-які будівельні
роботи з будівництва зазначених
об'єктів, пов'язані зі зміною
планувальних і конструктивних рішень
будівель і споруд, то участь
представника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
роботі комісії з прийняття вказаних
об'єктів в експлуатацію була
обов'язковою. Таким чином, акт комісії з
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта у сфері
телекомунікації мав обов'язково
підписуватися представником інспекції
державного архітектурно-будівельного
Таким чином, акт комісії з прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта у сфері телекомунікації у якому
відсутній підпис представника
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю не
може вважатися документом, що
підтверджує готовність до
експлуатації вказаних об'єктів у
сфері телекомунікацій, а самі об'єкти
не можуть вважатися прийнятими в
З огляду на викладене, акт комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта у сфері
телекомунікації «Мережа оператора ТОВ
«Асетліт» для надання послуг
мобільного зв'язку за адресою вул.
Серафімовича, 15/17 у Дніпровському
районі м. Києва затвердженого наказом
ТОВ «Астеліт» від 02.04.2008 № КІ-71 є
належним документом, що підтверджує
факту прийняття в експлуатацію базової
Водночас, суд звертає увагу на те, що з
01.01.2009 і до внесення наступних змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 08.10.2008 № 923 "Про Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів" та прийняття постанови
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461 "Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів",
прийняття в експлуатацію всіх
закінчених будівництвом об'єктів, в
тому числі і об'єктів у сфері
телекомунікацій, здійснюється
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними органами.
Суд критично ставиться до тверджень
позивача про безпідставність
визначення відповідачем категорії
складності, з огляду про наступне.
Згідно з п. 7 Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
квітня 2011 р. № 557, під час проведення
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єктах самочинного
будівництва (у разі відсутності
проектної документації) категорія
складності таких об'єктів визначається
Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
З огляду на викладене відповідач
наділений повноваженнями щодо
визначення категорії складеності.
Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що належний документ, що
засвідчує прийняття в експлуатацію
зазначеної станції до перевірки надано
не було, не надано такого документу і
під час вирішення справи, отже висновок
відповідача про порушення позивачем
вимог ч. 8 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
є обґрунтованим та підтверджується
наявними матеріалами.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ст.10 Закону України "Про
архітектурну діяльність", для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" визначено, що управління у
сфері містобудівної діяльності
здійснюється шляхом контролю за
дотриманням законодавства у сфері
містобудівної діяльності, вимог
будівельних норм, державних стандартів
і правил, положень містобудівної
документації всіх рівнів, вихідних
даних для проектування об'єктів
містобудування (далі - вихідні дані),
проектної документації.
Згідно ч.1,2 ст.41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію (ч.4 ст.41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності").

Отже, відповідач наділений
повноваженнями здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль, а
також видавати відповідні приписи та
постанови.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок), затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням, зокрема,
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно п.5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Підставами для проведення
позапланової перевірки, крім іншого, є
звернення про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства.

Судом встановлено, що перевірку
позивача проведено на підставі
депутатського звернення та заяви
фізичних осіб, копії яких долучено до
матеріалів справи.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених Порядком (п.16
Порядку).

Із матеріалів справи слідує, перевірка
позивача проводилась у присутності
його уповноваженої особи - ОСОБА_1, який
від підпису відмовився, проте жодних
зауважень та заперечень щодо
встановлених фактів порушення
законодавства у сфері містобудівної
діяльності не виклав.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п.17
Порядку).

Як зазначено вище, приписом про
усунення вимог порушень законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 04.03.2014, яким позивача
зобов'язано усунути порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, яким заборонено
експлуатацію зазначеного об'єкта до
усунення порушень.

Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України (п.20 Порядку).

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта (п.21
Порядку).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку).

З системного аналізу викладеного
вбачається, що оскаржувану постанову
прийнято у межах наданої компетенції з
дотриманням Порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно з абз 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів II категорії
складності - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Статтею 3 зазначеного закону визначено,
що справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право його та уповноважені ним
посадові особи центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що передбачені Законом
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" визначає Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 р. № 244.

Відповідно до п.2,4 зазначеного Порядку
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
розглядаються Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис.

Згідно п.6,7 Порядку, питання про
накладення штрафу розглядається в
15-денний строк з дня одержання
протоколу про правопорушення. У разі
потреби справа може розглядатися за
участю представників суб'єкта
містобудування, експертів, інших
причетних до неї осіб.

Рішення про накладення штрафу
оформлюється постановою про
накладення на суб'єкта містобудування
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, що є
виконавчим документом і підлягає
виконанню в установленому законом
порядку. У постанові зазначається
розмір штрафу.

Аналіз викладених законодавчих норм та
обставин справи, свідчить про те, що
відповідач, при прийнятті оскаржуваних
акту, припису та постанови діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією
України та Законами України, з
дотриманням Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, Порядку накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Судом не встановлено порушень з боку
відповідача, оскаржувані акт, припис та
постанова узгоджуються з вимогами
чинного законодавства і прийнята
відповідно до обставин, що склалися, в
межах наданих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведена правомірність та
обґрунтованість прийнятих ним
оскаржуваних припису та постанови з
урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19
Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
В.І. Келеберда