Справа № 813/6885/13-а
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/6885/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
від відповідача Дорош
розглянув у відкритому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкових
Суть справи.
До Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП
ОСОБА_1) до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
відповідач, ДПІ у Сихівському районі м.
Львова) про визнання протиправними та
скасування податкових
1482,00 грн. в частині нарахування
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
основного зобов'язання з ПДВ в сумі
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
5441,04 грн. повністю;
Позивач в обґрунтування позовних вимог
стверджує, що висновки викладені в акті
перевірки від 05.04.2013 року про
результати документальної планової
виїзної перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з
01.01.2010 року по 31.12.2012 року є
протиправними, необґрунтованими та
безпідставними. На думку позивача,
працівниками ДПІ у Сихівському районі
м. Львова не враховано вимог чинного
законодавства, зокрема, які свідчать
про правомірність віднесення до
податкового кредиту сум ПДВ з пального,
використаного в господарській
діяльності, з придбаних
товарно-матеріальних цінностей та
основних засобів, та необґрунтовано
визначено витрати, безпосередньо
пов'язані із отриманням доходів без
врахування первинних документів, що
підтверджують правомірність понесених
витрат по придбаному пальному, і
відповідно неправомірно донараховано
податок з доходів фізичних осіб -
Позивач та його представники у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали повністю з підстав
викладених у позовній заяві та
додаткових поясненнях до
адміністративного позову, долучених до
матеріалів адміністративної справи
21.10.2013 року /т.1 а.с.205-206/, 11.12.2013 року /Т.4
а.с.208-210/, просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив
повністю, з підстав викладених у
письмових запереченнях, долучених до
матеріалів справи 02.10.2013 року /Т.1
а.с.192-196/, та додаткових поясненнях /Т.4
а.с.207/, вважає позовні вимоги
безпідставними. Зокрема зазначив, що
донарахування податкового
зобов'язання по ПДВ проведено
внаслідок завищення ФОП ОСОБА_1 суми
податкового кредиту з ПДВ з
використаного пального без подорожніх
листів, які б свідчили про списання
пального, завищення податкового
кредиту з часткової проплати за
автомобіль, що не придбаний
підприємцем у власність, а також
включення до податкового кредиту сум
ПДВ, не підтверджених податковими
накладними. Також вважає, що
донарахування сум податку з доходів
фізичних осіб-підприємців здійснено
правомірно внаслідок безпідставності
завищення суми валових витрат за
придбане пальне, а також нарахування
штрафних санкцій за несплату податку з
доходів фізичних осіб із зарплати
найманих працівників за І-ІV квартал 2012
року здійснено правомірно та у
відповідності до норм Податкового
Представник відповідача в судових
засіданнях дав аналогічні пояснення,
просив у задоволенні позову відмовити.
Суд заслухав пояснення сторін, з'ясував
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги і заперечення та ті, які
мають інше значення для вирішення
справи, повно, всебічно та об'єктивно
дослідив докази у справі, та -
ДПІ у Сихівському районі м. Львова ДПС
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_1 (ідн. номер
НОМЕР_12) за період з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2012 року, про що складено акт №
537/17-215/2674 від 05.04.2013 року /Т.1 а.с.21-46/.
У вищевказаному акті зафіксовано
порушення вчинені ФОП ОСОБА_1, а саме:
- занижено суму чистого доходу за 2011 р.
всього на суму 255154,80 грн. Порушено п. 138.4
ст. 138, п. 177.2, 177.4 ст. 177, п. ст. 164, 165, 167 139
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) від 02.12.2010 року № 2755-VІ,
донараховано податок з доходів
- порушено пп.168.1.2, п.168.1 ст. 168, пп.168.1.5
п.168.1 ст. 168, п.171.1 ст. 171 ПК України від
02.12.2010 року № 2755-VІ. Не перерахований
податок з доходів найманих працівників
за період І-ІV кв. 2012 р. в сумі 777,60 грн.;
- порушено п.п. 7.4.1, пп 7.4.3, 7.4.4, 7.4.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. та п. п.
198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п.199.1 ст. 199, ст. 200 139
ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VІ
За результатами перевірки на підставі
акту перевірки ДПІ у Сихівському
районі винесено податкові
повідомлення-рішення:
суму грошового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб за основним
платежем 777,60 грн., за штрафними
санкціями 704,40 грн., всього на суму 1482,00
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість за основним
суму грошового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб за основним
санкціями 9388,29 грн., всього на суму 47 661,51
грн. /Т.1 а.с.16,17,19/
ФОП ОСОБА_1 20 травня 2013 року подав
первинну скаргу /Т.1 а.с.49-57/, за
результатами розгляду якої Головним
управлінням Міндоходів у Львівській
області винесено Рішення про
результати розгляду первинної скарги
від 11.07.2013 року № 5013/10/10-3005/326, яким:
- залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському
районі Львівської області ДПС від
- скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Сихівському
районі Львівської області ДПС від
штрафних (фінансових) санкцій по ПДВ, а
в іншій частині податкове повідомлення
ДПІ у Сихівському районі Львівської
- донараховано 286,46 грн. основного
платежу та 251,63 грн. штрафної
(фінансової) санкції по податку на
доходи фізичних осіб;
- донараховано 5441,04 грн. основного
платежу по податку на додану вартість;
- скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без
задоволення /Т.1 а.с.59-65/.
За результатами розгляду первинної
скарги ДПІ у Сихівському районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області було додатково винесено
податкові повідомлення-рішення:
грн. /Т.1 а.с.17,18,20/
ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області
винесено наступні податкові
повідомлення-рішення:
- з податку на доходи фізичних осіб №
від 16.07.2013 р. на суму 5441,04 грн.) /Т.1 а.с.16-18/.
Податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Сихівському районі Львівської області
грн. відкликано у відповідності до п. 5.2
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Мінфіну 28.11.2012 року № 1236;
- з податку з доходів фізичних осіб з
суб'єктів підприємницької діяльності
Не погоджуючись із визначенням
контролюючим органом грошових
зобов'язань у податкових
повідомлення-рішеннях, позивач
звернувся із вищевказаним позовом до
суду.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів згідно з ч. 2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів,
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України,
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Судом з акту перевірки встановлено, що
контролюючим органом зафіксовано
порушення - несплата податку з доходів
фізичних осіб за період І-ІV квартал 2012
року на суму 777,60 грн. Згідно з
податковим повідомленням-рішенням
донараховано податок з доходів
фізичних осіб за основним платежем 777,60
грн., за штрафними санкціями 704,40 грн.,
всього на суму 1482,00 грн.
З пояснень позивача сума
заборгованості по податку з доходів
фізичних осіб виникла внаслідок
помилкового перерахування грошових
коштів по ПДФО з заробітної плати
працівників на інший рахунок, що однак,
на його думку, не повинно мати
наслідком нарахування штрафної
санкції відповідно до п. 119.2 ст. 119 ПК
України в сумі 510,00 грн.
Щодо правомірності застосування
штрафної санкції, судом встановлено, що
згідно з п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України
податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету. Згідно з п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК
України, якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.
Згідно з п. 171.1 ст. 171 ПК України особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку, а відповідно до п.176.2
ст. 176.2. Особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані:
а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
Судом встановлено, що позивачем не
надано доказів належної сплати податку
з доходів фізичних осіб в порядку,
визначеному податковим
законодавством, а саме на належний
бюджетний рахунок, що відповідно
привело до порушення Порядку
заповнення та податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків і сум утриманого з
них податку. затв. Наказом ДПА України
№ 1020 від 24.12.2010 р. в частині
відображення «сум перерахованого
податку», де відображається фактична
сума перерахованого податку до
бюджету, і як наслідок привело до
недостовірних відомостей,
відображених в звіті 1-ДФ, де фактична
сплата ПДФО на протязі І-ІV кв. 2012 року
не відповідає даним відображеним в
Відповідно до п. 119.2 ст. 119 ПК України
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.
Окрім цього, Позивачем не оспорюється
правомірність донарахування податку з
доходів фізичних осіб за основним
платежем 777,60 грн., що свідчить про
наявність правопорушення в частині
несплати основного зобов'язання і
відповідного недостовірного
відображення несплачених сум в
податковій звітності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що
органом податкової служби правомірно
застосовано штрафну санкцію в розмірі
Щодо донарахованого зобов'язання по
податку на додану вартість, судом
встановлено, що згідно з актом
перевірки позивача зазначено
порушення п.п. 7.4.1, пп 7.4.3, 7.4.4, 7.4.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 року та п.
п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п.199.1 ст. 199, ст.200
139 Податкового кодексу України (далі -
ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VІ
в результаті адміністративного
оскарження збільшилась на суму 5441,04
За результатами адміністративного
оскарження оспорюються податкові
на суму 5441,04 грн. /Т.1 а.с.17-18/.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.
Відповідно до п. 7.4.1 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Частиною 3 ст. 72 КАС України
передбачено, що обставини, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що ФОП ОСОБА_1
здійснює підприємницьку діяльність
згідно видів діяльності: виробництво
гофрованого картону, паперової та
картонної тари (код КВЕД-2010 - 17.21),
неспеціалізована оптова торгівля (код
КВЕД-2010 - 17.21); вантажний автомобільний
транспорт (код КВЕД-2010 - 49.41), чого не
заперечив і представник відповідача.
Для здійснення господарської
діяльності ФОП ОСОБА_1
використовуються вантажні автомобілі:
автомобіль VOLVO FH, 2000 р.в.
вантажопідйомністю 17,1т; держ. № НОМЕР_8,
причіп WECON AWZ 218LZ вантажопідйомністю 10т;
автомобіль MAN 24.372, держ. № НОМЕР_11,
причіп E-KRONE вантажопідйомністю 13т;
автомобіль SSANG YONG ACTYON A200XDI, 2008 р.в., держ.
№ НОМЕР_10.
Органу податкової служби для перевірки
зі сторони позивача надано
товарно-транспортні накладні, акти
виконаних робіт, договори та талони, а
також до розгляду первинної скарги
позивачем надано подорожні листи,
згідно яких проводилось списання
На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій
позивачем надано суду:
- Реєстр подорожніх листів з
розшифровкою маршрутів, використаного
пального та підтверджуючих документів
за 2010 рік з копіями подорожніх листів з
підтверджуючими документами за січень
2010 року, за лютий 2010 року, квітень 2010
року, за червень 2010 року, за серпень 2010
року, за листопад 2010 року, за грудень 2010
року /Т.2 а.с.2-160/;
- Реєстр подорожніх листів з
розшифровкою маршрутів, використаного
пального та підтверджуючих документів
за 2011 рік з копіями за березень 2011 року,
за жовтень 2011 року, за листопад 2011 року
- Реєстр подорожніх листів з
розшифровкою маршрутів, використаного
пального та підтверджуючих документів
за 2012 рік з копіями подорожніх листів з
підтверджуючими документами за
березень 2012 року, за квітень 2012 року, за
травень 2012 року, за червень 2012 року, за
липень 2012 року, за серпень 2012 року, за
вересень 2012 року /Т.3, а.с.2-259 - Т.4 а.с.200/.
З поданих матеріалів судом
встановлено, що на доказ використання
пального по перевезеннях є подорожні
листи, в яких відображено фактичне
використання пального згідно норм, які
відповідають фактичному використанню
пального і підтверджено, окрім самими
подорожніми листами,
товарно-транспортними накладними та
талонами замовника по кожному окремому
перевезенню, актами виконаних робіт.
Тому, твердження органу податкової
служби щодо розрахунку пройденої
відстані автомобілів та витрат палива,
які були здійснені за використання
відстаней наданих спеціалізованим
неж підтверджуються первинними
документами, наданими позивачем, як для
розгляду первинної скарги, так і в
судовому засіданні.
З матеріалів справи судом встановлено,
що надаючи послуги по вантажних
перевезеннях, у ФОП ОСОБА_1 виникали
податкові зобов'язання по наданих
послугах, і відповідно виникало право
на податковий кредит по використаному
пальному в господарській діяльності, а
також підтверджено правомірність
списання пального на маршруті від смт.
Щирець та за призначенням Замовників
перевезень, оскільки стоянка
автомобілів ФОП ОСОБА_1 знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 на підставі договорів
оренди приміщень, що укладені між ФОП
ОСОБА_1 та ТзОВ «ТВК «Зодіак» /Т.4
Однак, позивачем за 2012 рік віднесено до
податкового кредиту суми ПДВ з
пального, що не використаний в
господарській діяльності на загальну
суму ПДВ 8765,40 грн., про що позивачем
зазначено в адміністративному позові,
і ним не оспорюється, тому в цій частині
донарахування податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість є обґрунтованим та
Судом зауважує, що при проведенні
перевірки не взято до уваги включення
до податкового кредиту за травень 2010 р.
суми ПДВ 4216,67 грн., за липень 2010 р. суми
ПДВ в розмірі 1333,33 грн., за серпень 2010 р.
суми ПДВ в розмірі 666,67 грн., як часткову
оплату вантажного автомобіля MAN 24.372.
Позивачем не надано доказів
купівлі-продажу вищевказаного
автомобіля, як от договору
купівлі-продажу, реєстраційних
документів відповідно до Правил
державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів та
мотоколясок», затверджених Постановою
КМ України від 07.09.1998 р. № 1388, згідно з
якими встановлено, що транспортні
засоби реєструються за юридичними та
фізичними особами. Окрім цього, з
первинних документів (копії
рахунку-фактури, видаткової накладної,
податкових накладних, акту звірки з ФОП
ОСОБА_4) /Т.1 а.с.89-93/ неможливо встановити
факт купівлі-продажу автомобіля MAN 24.372.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
З врахуванням вищевказаних обставин,
суд вважає безпідставним включення до
податкового кредиту за травень 2010 року
суми ПДВ 4216,67 грн., за липень 2010 р. суми
ПДВ в розмірі 1333,33 грн., за серпень 2010
року суми ПДВ в розмірі 666,67 грн., а
відтак, в цій частині донарахування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість є обґрунтованим та
Судом встановлено, що при проведенні
перевірки працівниками органу
податкової служби не взято до уваги
включення до податкового кредиту за
квітень 2010 року суми ПДВ в розмірі 470,00
грн. за придбання півавтомату
зварювального, згідно з податковою
накладною ПП «Юніт-Т» та за травень 2010
року суми ПДВ в розмірі 513,33 грн. на
придбання рукава-пальника до
півавтомату згідно податкової
накладної ПП «Юніт» з підстав
передбачених п. 7.4.4. п.7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», де зазначено: якщо платник
податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
Позивачем не надано доказів в
обґрунтування використання
півавтомату зварювального та
рукава-пальника до півавтомату в
господарській діяльності, зокрема про
можливість включення сум до
податкового кредиту по ПДВ лише за
умови продажу вищазазначених
товарно-матеріальних цінностей третім
Тому, на переконання суду, в цій частині
донарахування податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість є обґрунтованим та
З акту перевірки судом встановлено та
знайшло підтвердження в судовому
засіданні, що при проведенні перевірки
працівниками податкової служби
неправомірно виключено зі складу
податкового кредиту в червні 2011 року
суму ПДВ в розмірі 5241,90 грн., в грудні 2011
року суму ПДВ в розмірі 4749,99 грн., з
мотивації відсутності податкових
накладних. Позивачем надавались копії
податкових накладних при проведенні
адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень, але
вони не були враховані при розгляді
первинної скарги. Позивачем долучено
до матеріалів справи копії податкової
накладної ПП «Замок-Гарант» № 24 від
23.06.2011 р. на суму ПДВ 1524,80 грн.,
податкової накладної ПП «Замок-Гарант»
№ 26 від 27.06.2011 р. на суму ПДВ 3617,10 грн.,
копії податкової накладної ПП
року на суму ПДВ 283,33 грн., податкової
від 05.12.2011 р. на суму ПДВ 133,33 грн. та
податкової накладної ТзОВ «ТК «Акцепт»
№ 264 від 13.12.2011 р. на суму ПДВ 4333,33 грн., а
також додатково підтверджено
реєстрами отриманих податкових
накладних до Декларації по ПДВ за
червень 2011 року та грудень 2011 року /Т.1
Таким чином, правомірність віднесення
вищезазначених сум ПДВ до податкового
кредиту підтверджено належними
документами, що безпідставно не були
взяті до уваги податковим органом, а як
наслідок в цій частині донарахування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість є необґрунтованим та
Щодо податкових повідомлень-рішень №
грн. суд керується наступним.
Відповідно до положень ст. 177 ПК України
177.1 Доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу (п. 177.1); об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця (п. 177.2); для фізичної особи -
підприємця, зареєстрованого як платник
податку на додану вартість, не
включаються до витрат і доходу суми
податку на додану вартість, що входять
до ціни придбаних або проданих товарів
(робіт, послуг) (п. 177.3); до переліку
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III цього
Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
Пунктом 138.4. ст. 138 ПК України
передбачено, що витрати, які формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Згідно п. 136.1 ст. 136 ПК України
собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу.
В акті перевірки зафіксовано, що ФОП
ОСОБА_1 занижено суму чистого доходу за
грн., всього на суму 255154,80 грн. Порушено
п. 138.4 ст. 138, п. 177.2, 177.4 ст. 177, п. ст. 164, 165, 167
139 Податкового кодексу України (далі -
ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VІ,
донараховано податок з доходів
результатами розгляду первинної
скарги ФОП ОСОБА_1 донараховано податок
з доходів фізичних осіб на суму 538,09 грн.
Донарахування зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб було здійснено
органом податкової служби з мотивів
неправомірного включення до валових
витрат сум з придбаного пального,
використання якого на думку
відповідача документально не
підтверджено, що призвело до
безпідставного завищення валових
витрат та несплати податку.
Судом встановлено, що позивачем було
надано при перевірці, при розгляді
первинної скарги, а також долучено до
матеріалів справи товарно-транспортні
накладні, акти виконаних робіт,
договори та талони, а також до розгляду
первинної скарги позивачем було надано
подорожні листи, згідно яких
проводилось списання пального
Позивачем надано суду Реєстр
подорожніх листів з розшифровкою
маршрутів, використаного пального та
підтверджуючих документів за 2010 р. з
копіями подорожніх листів з
підтверджуючими документами за січень
2010 року, за лютий 2010 року, квітень 2010
року, за червень 2010 року, за серпень 2010
року, за листопад 2010 року, за грудень
2010 року /Т.2 а.с.2-16/, та Реєстр подорожніх
листів з розшифровкою маршрутів,
використаного пального та
підтверджуючих документів за 2011 р. з
копіями за березень 2011 року, за жовтень
2011 року, за листопад 2011 року /Т.2,
а.с.161-251/, Реєстр подорожніх листів з
розшифровкою маршрутів, використаного
пального та підтверджуючих документів
за 2012 р. з копіями подорожніх листів з
підтверджуючими документами за
березень 2012 року, за квітень 2012 р., за
травень 2012 р., за червень 2012 р., за липень
2012 р., за серпень 2012 р., за вересень 2012 р.
/Т.3, а.с.2-259, Т. 4, а.с.1-200/, а також надано
Реєстр подорожніх листів з
розшифровкою маршрутів, використаного
пального та підтверджуючих документів
(декларації по ПДВ та реєстри виданих
податкових накладних) за 2010 р., Реєстр
подорожніх листів з розшифровкою
маршрутів, використаного пального та
підтверджуючих документів (декларації
по ПДВ та реєстри виданих податкових
накладних) за 2011 р., Реєстр подорожніх
листів з розшифровкою маршрутів,
використаного пального та
підтверджуючих документів (декларації
по ПДВ та реєстри виданих податкових
накладних) за 2012 р. /т.5 а.с. 2-102/.
З поданих матеріалів вбачається, що на
використання пального по перевезеннях
є наявні подорожні листи, в яких
відображено фактичне використання
пального згідно норм, які відповідають
фактичному використанню пального і
підтверджено окрім подорожніх листів
товарно-транспортними накладними та
талонами замовника по кожному окремому
перевезенню, актами виконаних робіт,
тому твердження органу податкової
служби щодо розрахунку пройденої
відстані автомобілів та витрат палива,
які були здійснені за використання
відстаней наданих спеціалізованим
не підтверджуються первинними
документами, наданими позивачем, як
для розгляду первинної скарги, так і в
судовому засіданні.
Судом з матеріалів справи встановлено,
що в 2012 році ФОП ОСОБА_1 було
задекларовано витрат на загальну суму
468752,85 грн., в книгу обліку доходів за 2012
року було вписано витрат на суму 565955,78
грн., а в декларацію про майновий стан і
доходи за 2012 року включено лише ті
витрати, які документально
підтверджені та по яких визнано дохід
від реалізації того ж звітного періоду
на суму 468752,00 грн., з них витрат по виду
діяльності виробництво картонної тари
та неспеціалізована оптова торгівля
грн., інші витрати 4093,08 грн., та витрати
на пальне в сумі 239907,64 грн., що
підтверджується доданою до матеріалів
справи копією книги обліку доходів за
2012 рік /Т.4, а.с.218-226/. Використане пальне
за 2012 року підтверджено наявними
подорожніми листами за вищевказаний
період, товарно-транспортними
накладними та талонами замовника на
здійснення перевезень, актами
виконаних робіт (наданих послуг).
яких відшкодовано ПДВ не були включені
в декларацію за 2012 рік, про що свідчить,
де сума витрат є 565955,78 грн., а в
декларацію включено 468752,00 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Таким чином, зі сторони працівників
податкової служби необґрунтовано не
взято до уваги первинні документи, що
підтверджують правомірність понесених
витрат по придбаному пальному та
правомірному формуванню валових
витрат, і як наслідок донарахування
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб є
необґрунтованим та неправомірним на
Відповідно до вимог ст. 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Оскільки у даній справі оспорюються
рішення прийняті відповідачем,
суб'єктом владних повноважень, суд
відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС
України, перевіряє чи прийняті
(вчинені) вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Обставини справи свідчать, що
відповідні положення відповідачем у
низці випадків дотримані не були, що в
свою чергу зумовило необхідність
звернення позивача за захистом свого
порушеного права до суду.

В той же час, позивач довів
обґрунтованість позовних вимог
належними та допустимими доказами.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд дійшов висновку, що такі
податкові повідомлення-рішення слід
частково визнати протиправними та
скасувати.

В результаті системного аналізу норм
чинного законодавства та враховуючи
обставини справи, суд дійшов висновку,
що слід задовольнити позовні вимоги в
частині визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
рішень № від 16.07.2013 року, № 0
від 25.04.20013 року, № від 16.07.2013 року
повністю. Також, в частині
донарахування основного зобов'язання
по ПДВ в розмірі 58355,78 грн. та в частині
нарахування штрафної санкції в сумі
14457,23 грн. слід скасувати податкове
повідомлення рішення № від 16.07.2013
року. В задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138,
158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській № від
16.07.2013 року в частині донарахування
основного зобов'язання по ПДВ в сумі
58355,78 грн. та в частині нарахування
штрафної санкції в сумі 14457,23 грн.

3. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
від 16.07.2013 року повністю.

4. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
0 від 25.04.2013 року повністю.

5. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
від 16.07.2013 року повністю.

6. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

7. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідн.
НОМЕР_12) судові витрати в сумі 950,50 грн.

Постанову може бути оскаржено, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено
та підписано о 17.40 год. 16.04.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.