Справа № 754/1538/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Смирнова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
відповідачів Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва та Головного управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві на
Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 15.10.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
Головного управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
Головного управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві, в якому просила,
визнати неправомірними дії
відповідачів щодо відмови позивачці у
перерахунку пенсії за віком з
включенням у розрахунок пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Деснянського районного суд
м. Києва від 15.10.2013 року зазначений
адміністративний позов - задоволено
частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві щодо відмови в
перерахунку пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням середньомісячної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
і соціально-побутові питання, з якої
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_3 пенсії, з урахуванням у складі
заробітної плати середньомісячної
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення і соціально-побутові
питання, починаючи з 08.05.2012 року по
теперішній час.

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
відповідачі подали апеляційні скарги,
в яких просять скасувати Постанову
суду першої інстанції. Свої вимоги
апелянти аргументують тим, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та прийнято з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними у справі доказами,
колегія суддів приходить до
наступного.

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
неправомірність дій відповідачів щодо
неврахування при обрахунку пенсії
позивачу, як державного службовця,
середньомісячної суми матеріальної
допомоги на оздоровлення і
соціально-побутові питання, з якої
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 02.02.2012 року позивачу
призначено пенсію за віком згідно зі
ст. 37 Закону України «Про державну
службу». Обчислення розміру
призначеної їй пенсії було здійснено
на підставі поданих довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 24.01.2012 року №
15/ф/05-012 та довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці або за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та відповідно до
Постанови Правління пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-4753/09/2670».

Позивач отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу», довічно, в розмірі 4317
грн.28 коп. Однак, в суму призначеної
пенсії не було враховано суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
у розмірі 26935 грн. 11 коп. (за 60
календарних місяців роботи) з графи
«інші виплати», що передбачені в
довідці від 24.01.2012 року № 17/ф/05-012, з яких
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне ст. рахування, а до 01.01.2011 року
- страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Позивач звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва з
відповідною заявою, однак їй було
відмовлено в перерахунку пенсії.

Не погодившись з такою відповіддю,
позивач звернулась зі скаргою до
Головного Управлення Пенсійного фонду
України в м. Києві, яке у своїй
відповіді від 12.08.2013 року також
відмовило їй у перерахунку пенсії із
включенням до складу заробітної плати
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, що і змусило її
звернутися до суду з даним позовом.

Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів
України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» посадовий оклад, надбавка за
ранг або кваліфікаційні класи, класний
чин або спеціальне звання, вислугу
років при призначенні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» враховується в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами, які
вказані позивачем, та матеріальна
допомога в розумінні статті 33 Закону
України «Про державну службу» належать
до додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються при
нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.37-1 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.244-2 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що види оплати
праці та інших виплат, які враховуються
при обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.371 Закону
України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги відповідачів
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
Головного управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві на Постанову
Деснянського районного суд м. Києва від
15.10.2013 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суд
м. Києва від 15.10.2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.