Справа № 2а-2979/11/0370
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Справа №
152352/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу ТзОВ " МІВ" на ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від
27.08.2012р. про залишення позовної заяви
без розгляду по справі № 2а-2979/11/0370 за
позовом ТзОВ "МІВ" до Ягодинської
митниці ДМСУ про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В
И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІВ" звернулося з
позовом до Ягодинської митниці про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.12.2010р. №№ 41, 42.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від
27.08.2012р.,позовну заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "МІВ" до
Ягодинської митниці про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень залишено без
розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю "МІВ"
оскаржило її в апеляційному порядку та
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції. Апелянт свої
вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими з підстав
викладених в апеляційній скарзі, та
порушено норми матеріального та
процесуального права, зокрема апелянт
наголошує свої вимоги на тому, що строк
подачі позову до суду пропущено з
поважних причин , а тому підлягає
поновленню судом.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як стверджується матеріалами справи
Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІВ" звернулося з
позовом до Ягодинської митниці про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.12.2010р. №№ 41, 42.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 02.11.2011р.
позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до ухвали Волинського
окружного адміністративного суду від
16.11.2011р. позовну заяву повернено
позивачу у зв'язку з тим, що позивачем
не усунуто недоліки позовної заяви, яку
залишено без руху.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2012р.
апеляційну скаргу ТзОВ "МІВ"
задоволено, скасовано ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 02.11.2011р. про
залишення позовної заяви без руху та
направлено справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

13.07.2012р. Волинським окружним
адміністративним судом на виконання
вимог ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2012р.
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового розгляду
на 25.07.2012р., однак, враховуючи, що на
підставі наявних в матеріалах справи
документів неможливо визначити
поважність пропуску позивачем строку
на звернення з адміністративним
позовом, судом було витребувано від
ТзОВ "МІВ" докази про перебування
директора товариства за кордоном в
період з 12.02.2011р. по 20.04.2012р.

14.08.2012р. на адресу суду від позивача
надійшов супровідний лист №14/08 від
14.08.2012р. з додатками, серед яких як доказ
перебування директора товариства
Шевчука Є.А. за кордоном в період з
12.02.2011р. по 20.04.2012р. доданий лист
адвоката ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), у якому
зазначено, що протоієреї ОСОБА_4 і Євген
Андрійович Шевчук дійсно в період з
12.02.2011р. по 20.04.2012р. перебували в містах
Хелм та Грубешів і брали участь в
обговоренні проектів співпраці по
наданню гуманітарної допомоги.

Відповідно до ч. 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів адміністративного позову
вбачається та не заперечується
позивачем, що податкові повідомлення
Ягодинської митниці від 7 грудня 2010
року за №41 та №42 отримані ТзОВ "МІВ" 10
грудня 2010 року.

Відповідно до частини 4 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо законом передбачена
можливість досудового порядку
вирішення спору і позивач скористався
цим порядком, то для звернення до
адміністративного суду встановлюється
місячний строк, який обчислюється з
дня, коли позивач дізнався про рішення
суб'єкта владних повноважень за
результатами розгляду його скарги на
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Оскільки позивач скористався правом на
досудове вирішення спору, то
обчислення строку звернення до
адміністративного суду починається з
дня отримання рішення Державної митної
служби України від 10 лютого 2011 року
№11/2-10.15/2225 про залишення скарги без
розгляду.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції , що позивач не
надав суду достатніх беззаперечних
доказів в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його твердження, що
про прийняття Державною митною службою
України рішення від 10 лютого 2011 року
№11/2-10.15/2225 стало відомо саме 20 квітня 2011
року.

Податкові повідомлення виставлені
товариству з обмеженою
відповідальністю "МІВ", а не директору
товариства і як вбачається з акту
відділу контрольно-перевірочної
роботи Ягодинської митниці від 26
листопада 2010 року про проведення
перевірки стану дотримання
товариством з обмеженою
відповідальністю "МІВ" законодавства
України з питань митної справи за
період з 1 квітня 2008 року - 30 вересня 2010
року, відповідальними особами за
фінансово-господарську діяльність
підприємства є керівник Шевчук Є.А. та
головний бухгалтер Шевчук Н.В. Отже, про
прийняте Державної митної служби
України рішення від 10 лютого 2011 року
№11/2-10.15/2225 про залишення скарги без
розгляду було відомо іншій посадовій
особі - головному бухгалтеру, яка,
навіть у випадку виконання посадових
обов'язків за сумісництвом, є
уповноваженою особою товариства.

Згідно зі Спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 27.08.2012р. юридична особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю "МІВ" - зареєстрована,
засновниками не приймалось будь-якого
рішення щодо припинення юридичної
особи, а отже посилання представника
позивача на фактичне припинення
діяльності товариства в даному випадку
не свідчить про неможливість отримання
будь-ким з його працівників рішення
Державної митної служби України від 10
лютого 2011 року №11/2-10.15/2225 в строк до
20.04.2011р.

Також суд першої інстанції вірно не
взяв до уваги надані позивачем докази
про перебування директора товариства
Шевчука Є.А. в період з 12.02.2011р. по
20.04.2011р. в Республіці Польща, а саме:
запрошення від 03.02.2011р. та
лист-підтвердження від 26.07.2012р.,
оскільки встановлено ряд
суперечностей між наданими в судовому
засіданні представником позивача
поясненнями і вказаними у позовній
заяві та апеляційній скарзі
твердженнями, зокрема наступні:

Як вбачається з наявної у матеріалах
справи копії дозволу НОМЕР_1 від 21.04.2010р.
Шевчук Є.А. має право перетинати кордон
в рамках місцевого прикордонного руху.
Строк дії зазначеного дозволу - до
20.04.2012р.

Відповідно до ст.4 Угоди між Кабінетом
Міністрів України та Урядом Республіки
Польща про правила місцевого
прикордонного руху, підписаної 28.03.2008р.
та затвердженої постановою КМУ від
25.02.2009р. №139 (далі - Угода), дозвіл,
виданий компетентними органами
держави однієї Договірної Сторони, дає
право його власникові на перетин
спільного кордону держав Договірних
Сторін та перебування у прикордонній
зоні іншої Держави до 60 днів кожного
разу з дати перетину кордону, але
загалом не більше, ніж 90 днів протягом
кожних 6 місяців з дати першого
перетину кордону.

При подачі позову та в судовому
засіданні представник позивача Шевчук
Є.А. стверджував, що перебував в
Республіці Польща в період з 12.02.2011р. по
20.04.2011р., тобто такий період перебування
складає 68 календарних днів, що є більше
ніж дозволено Угодою. На запитання суду
чи притягувався Шевчук Є.А. органами
влади Республіки Польща за порушення
терміну дозволеного перебування на її
території, останній відповів, що ні і
уточнив, що перебування його
переривалось і час від часу він
повертався на територію України за
документами, але заїжджав виключно у
фонд "Матері Божої неустанної помочі".

Разом з тим, як вбачається з тексту
позовної заяви та апеляційної скарги
позивача на ухвалу суду від 18.05.2011р.,
Шевчук Є.А. вказує, що йому стало відомо
про прийняте ДМС України рішення від
10.02.2011р. лише 20.04.2011р. "по приїзді в
Україну", тобто стверджує, що з 12.02.2011р. і
до вказаної дати на території України
не перебував.

Таким чином, позивач звернувся до суду
із адміністративним позовом тільки 16
травня 2011 року, що підтверджується
відбитком штемпеля вхідної
кореспонденції, тобто після закінчення
місячного строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
частиною 5 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому суд першої інстанції
вірно не визнав причину пропуску
строку поважною і оскільки не знайдено
підстав для визнання причин пропуску
строку на звернення до
адміністративного суду поважними,
залишив позов без розгляду.

Таким чином, апеляційний суд вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними, та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України,
Львівський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ТзОВ " МІВ" залишити
без задоволення, а ухвалу Волинського
окружного адміністративного суду від
27.08.2012р. про залишення позовної заяви
без розгляду по справі № 2а-2979/11/0370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
І.В.Глушко

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складений 15 квітня
2014 року.