Справа № 818/9048/13-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.Справа № 818/9048/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Роменського міськрайонного
центру зайнятості на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 15.01.2014р. по справі №
818/9048/13-а

за позовом Роменського
міськрайонного центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Роменський міськрайонний
центр зайнятості (далі - Роменський
МЦЗ), звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1), в
якому просив суд стягнути незаконно
отриману допомогу по безробіттю в
розмірі 5560,99 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 р. у
задоволенні адміністративного позову
- відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову - про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування фактичних обставин
справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
20.02.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
позивача за сприянням у
працевлаштуванні і в той же день була
зареєстрована як шукаюча роботу.

27.02.2013 р. ОСОБА_1 отримала статус
безробітної, з одночасним призначенням
їй виплати допомоги по безробіттю (а.с. 6
- 8).

В листопаді 2013 р. при звірці бази даних
Пенсійного фонду та служби зайнятості
позивачем встановлено, що ОСОБА_1 під
час перебування на обліку у центрі
зайнятості як безробітна була
зареєстрована як фізична
особа-підприємець.

Отже, позивач вважає, що за час
перебування на обліку як безробітна
відповідачем незаконно отримано 5560,99
грн. допомоги по безробіттю, а саме: за
період з 20.02.2013 р. по 31.08.2013 р. їй
виплачена допомога по безробіттю в
сумі 5479,62 грн. та проведені витрати на
її професійне навчання відповідно до
договору №00001 від 27.03.2013 р. у сумі
81,37 грн., яку відповідно просить
стягнути в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не доведено факту
реєстрації відповідачки приватним
підприємцем під час реєстрації та під
час перебування на обліку в
Роменському міськрайонному центрі
зайнятості населення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців"
єдиний державний реєстр юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців це
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 1 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
це документ, що містить відомості про
юридичну особу або її відокремлені
підрозділи, або фізичну особу -
підприємця, визначені цим Законом, і
використовується для їх ідентифікації
під час провадження господарської
діяльності та відкриття рахунку в
банку.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" визначено
статус відомостей Єдиного державного
реєстру, а саме, якщо відомості, котрі
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" фізична
особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Доказів того, що на момент реєстрації в
центрі зайнятості ОСОБА_1 вона була
зареєстрована як фізична особа -
підприємець, позивачем ані до суду
першої, ані до суду апеляційної
інстанції не надано.

Посилання позивача на лист Управління
Пенсійного фонду України в м.Ромнах та
Роменському районі Сумської області,
згідно з яким встановлено, що
відповідач перебуває на обліку в
управлінні як фізична особа -
підприємець з 31.05.2002 року, є
безпідставними, оскільки відповідно до
ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного
судочинства України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмету доказування.

Згідно з ч.4 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Колегія суддів зауважує на те, що в
даному випадку належним доказом
підтвердження факту реєстрації на час
постановки та перебування на обліку у
центрі зайнятості є саме довідка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а не
інформація, надана Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Ромнах та
Роменському районі Сумської області.

Зазначеної довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, з якої б
вбачалося, що на момент реєстрації та
перебуванні на обліку в центрі
зайнятості як безробітної ОСОБА_1 була
зареєстрована як фізична особа -
підприємець, позивачем на час
прийняття наказу за № 125 від 28.11.2013 року
про повернення допомоги по безробіттю,
виплаченої ОСОБА_1, прийнятого лише на
підставі інформації з листа Управління
Пенсійного фонду України в м.Ромнах та
Роменському районі Сумської області,
та на час звернення до суду з цим
позовом не надано.

Згідно з п. 6 та п. 7 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженим Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
60/62 від 13 лютого 2009 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за №
232/16248, у разі встановлення центром
зайнятості належності безробітної
особи до категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Проте, позивачем в даному випадку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих не встановлено та
не доведено.

На запит суду про надання відомостей
відносно ОСОБА_1 як суб'єкта
підприємницької діяльності Виконавчий
комітет Роменської міської Ради
Сумської області повідомив, що не
володіє даною інформацією та направив
запит до Роменського міськрайонного
управління юстиції, який зазначив, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців не
міститься інформації щодо відповідача.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на
04.09.2013 р. щодо ОСОБА_1 відсутні відомості
у зазначеному реєстрі, записів про
проведення реєстраційних дій не
знайдено.

Крім того, відповідно до довідки
Роменської ОДПІ ОСОБА_1 не має
обов'язків по сплаті податків і зборів
(обов'язкових платежів) і знята з обліку
як платник податків 25.10.2002 р. (а.с. 24).

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки позивачем не
доведено факту реєстрації відповідача
приватним підприємцем під час
реєстрації та під час перебування на
обліку в Роменському міськрайонному
центрі зайнятості населення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з підстав,
наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку
про те, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Роменського
міськрайонного центру зайнятості
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014р.
по справі № 818/9048/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.