Справа № 2а/0370/938/11
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
49577/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Аргос» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року у справі за позовом Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції до товариства з обмеженою
відповідальністю «Аргос» про
зупинення видаткових операцій,
заборону відчуження майна та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2011 року Луцька об'єднана
державна податкова інспекція (далі -
ОДПІ) звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила зупинити видаткові операції на
рахунках товариства з обмеженою
відповідальністю «Аргос» (далі - ТОВ),
заборонити відчуження його майна та
зобов'язати відповідача допустити
податкового керуючого для опису майна
у податкову заставу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року у справі № 2а/0370/938/11 позов було
задоволено повністю.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ просить
вказану постанову суду скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позову ОДПІ.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
судом неповно було з'ясовано наявності
у нього заборгованості по земельному
податку з огляду на те, що 21.06.2010 року
ухвалою господарського суду
Волинської області була затверджена
мирова угода, відповідно до умов якої
ТОВ передає ТОВ «Біопетроль» склад
паливо-мастильних матеріалів /Т-1/,
площею 10,5 м2, розташований по вул.
Рівненській (вул. Енгельса), буд. 76а у м.
Луцьку Волинської області, а отже з
цього часу до ТОВ «Біопетроль»
переходить і право на користування
земельною ділянкою, на якій
розташоване вказане нерухоме майно.

Окрім того, апелянт наполягає на тому,
що судом першої інстанцію було
зроблено висновок про направлення ОДПІ
та вручення ТОВ податкової вимоги №
6506/10/24-1 від 09.03.2011 року без встановлення
обставин отримання ТОВ вказаної
податкової вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянтів у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОДПІ, суд першої
інстанції виходив із того, що станом на
14.03.2011 року за відповідачем рахувався
борг по орендній платі за землю з
юридичних осіб в сумі 15414,17 грн., яка
самостійно нарахована платником
податку згідно декларації №2 від
27.01.2011 року по терміну сплати до 02.03.2011
року.

З метою погашення боргу ОДПІ було
направлено та вручено податкову вимогу
№6506/10/24-1 від 09.03.2011 року та прийнято
рішення №145 від 09.03.2011 року про опис
майна в податкову заставу, однак
відповідач відмовився надати
необхідні документи, про що було
складено акт відмови платника податків
від опису майна в податкову заставу №3
від 28.03.2011 року.

На час звернення ОДПІ до суду ТОВ мав
податковий борг, що підтверджує
виникнення у ОДПІ права податкової
застави відповідно до Податкового
кодексу України (далі - ПК).

Наявний в матеріалах справи акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу підтверджує
факт не допуску податкового керуючого
до здійснення опису майна ТОВ у
податкову заставу.

Тому дії податкового керуючого щодо
спроби здійснення опису майна ТОВ у
податкову заставу та складання
відповідного акту про його не допуск є
обґрунтованими та законними і позов
ОДПІ про зупинення видаткових операцій
на рахунках, заборону відчуження майна
та зобов'язання платника податків
виконати законні вимоги податкового
керуючого підлягає до задоволення.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянта, що
викладені у поданій апеляційній
скарзі, апеляційний суд виходить із
такого.

Як безспірно встановлено судом, станом
на 14.03.2011 року за ТОВ рахувався борг по
орендній платі за землю в сумі 15414,17
грн., яка була самостійно нарахована
відповідачем згідно з декларацією №
2 від 27.01.2011 року по терміну сплати
до 02.03.2011 року.

Відповідно до приписів п. 54.1. ст. 54 ПК
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

За правилами п. 56.11. ст. 56 ПК не підлягає
оскарженню грошове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

З метою погашення боргу ОДПІ було
направлено та вручено податкову вимогу
№6506/10/24-1 від 09.03.2011 року (а.с. 20) та
прийнято рішення №145 від 09.03.2011 року про
опис майна в податкову заставу.

Підпунктами 88.1, 88.2 статті 88 ПК
передбачено, що з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Відповідно до пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК
податкова застава є способом
забезпечення сплати платником
податків грошового зобов'язання та
пені, не сплачених таким платником у
строк, визначений цим Кодексом.
Податкова застава виникає на
підставах, встановлених цим Кодексом.

Абзацами 1, 3 п. 89.3 ст. 89 ПК встановлено,
що майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 89.4 ст. 89 ПК у
разі якщо платник податків не допускає
податкового керуючого для здійснення
опису майна такого платника податків у
податкову заставу та/або не подає
документів, необхідних для такого
опису, податковий керуючий складає акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу. Орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо зупинення
видаткових операцій на рахунках
платника податків, заборону відчуження
таким платником податків майна та
зобов'язання такого платника податків
допустити податкового керуючого для
опису майна у податкову заставу.

Відповідач відмовився надати
необхідні документи, про що було
складено акт відмови платника податків
від опису майна в податкову заставу №3
від 28.03.2011 року (а.с. 19).

Відтак апеляційний суд погоджується із
думкою суду першої інстанції про
наявність у ОДПІ правових підстав для
звернення до суду з вимогою про
зупинення видаткових операцій на
рахунках ТОВ, заборону відчуження
таким платником податків майна та
зобов'язання допустити податкового
керуючого для опису майна у податкову
заставу.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Аргос»
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року у справі № 2а/0370/938/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук