Справа № 2а/2370/1548/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/70148/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Маслія В.І.,Чумаченко Т.А.,

секретаря судового засідання: Носенко
Л.О.,

за участю представника Селянського
(фермерського) господарства «Нова
Україна» Алексєєнка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Селянського (фермерського)
господарства «Нова Україна» до відділу
Держкомзему у Монастирищенському
районі Черкаської області, третя особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вікторія» про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії, за
касаційною скаргою Селянського
(фермерського) господарства «Нова
Україна» на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 4 жовтня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2012 року СФГ «Нова Україна»
звернулося до суду з вказаним позовом,
у якому з урахуванням уточнених
позовних вимог просило визнати
протиправною бездіяльність відділу
Держкомзему у Монастирищенському
районі Черкаської області щодо не
проведення державної реєстрації 315
договорів суборенди земельних ділянок,
укладених між ним та ТОВ «Вікторія» та
зобов'язати відповідача зареєструвати
вказані договори.

В обґрунтування позовних вимог
посилалося на те, що 27.12.2011 між ним та
ТОВ «Вікторія» укладено 315 договорів
суборенди земельних ділянок (паїв),
орендарем яких є останнє. Однак,
звернувшись до відділу Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області для проведення державної
реєстрації цих договорів в порядку
вимог статті 8 Закону України «Про
оренду землі», отримало лист з
повідомленням про те, що подані ТОВ
«Вікторія» документи містять
суперечливу інформацію щодо посади
директора товариства. Проте, на його
переконання вказана обставина не є
підставою для нездійснення державної
реєстрації договорів.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 2 липня 2012
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
відділу Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області щодо нездійснення державної
реєстрації 315 договорів суборенди
земельних ділянок, укладених між ТОВ
«Вікторія» та СФГ «Нова Україна».
Зобов'язано відділ Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області здійснити державну реєстрацію
315 договорів суборенди земельних
ділянок, укладених між ТОВ «Вікторія»
та СФГ «Нова Україна».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня
2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано. Прийнято нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі СФГ «Нова Україна»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права і правової
оцінки обставин у справі у межах,
визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
висновку про часткове задоволення
касаційної скарги.

Встановлено, що 27.12.2011 між СФГ «Нова
Україна» та ТОВ «Вікторія» укладено 315
договорів суборенди земельних ділянок
(паїв), орендарем яких є останнє.

17.01.2012 позивач звернувся до відділу
Держкомзему у Монастирищенському
районі Черкаської області із заявою, у
якій просив здійснити державну
реєстрацію 315 вищевказаних договорів
відповідно до вимог статті 8 Закону
України «Про оренду землі».

У статті 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Вказаним
законом визначено, що нерухоме майно -
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону
України «Про оренду землі» договір
суборенди земельної ділянки підлягає
державній реєстрації.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції посилався на те, що
рішенням Господарського суду
Черкаської області від 03.11.2011 визнано
недійсним рішення загальних зборів
учасників ТОВ «Вікторія» про
звільнення ОСОБА_5 з посади директора
та призначення на цю посаду ОСОБА_6
Таким чином дійшов висновку, що на час
звернення позивача до відділу
Держкомзему у Монастирищенському
районі Черкаської області із заявою
про здійснення державної реєстрації
договорів, повноважним директором ТОВ
«Вікторія» був ОСОБА_5, який мав право
вчиняти від імені цього товариства дії,
в тому числі підписувати договори.
Щодо внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців змін до відомостей
про ТОВ «Вікторія» про заборону ОСОБА_7,
зокрема, укладати та підписувати
будь-які правочини, судом зазначено, що
вирішення цього питання відбулось
після укладання 27.12.2011 між ТОВ
«Вікторія» та СФГ «Нова Україна»
договір суборенди земельних ділянок
(паїв).

Також суд дійшов висновку про
наявність підстав для зобов'язання
відділу Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області здійснити державну реєстрацію
315 договорів суборенди земельних
ділянок, укладених між ТОВ «Вікторія»
та СФГ «Нова Україна», посилаючись на
те, що СФГ «Нова Україна», звертаючись
до відповідача із згаданою заявою,
подав усі необхідні документи, які
передбачені вимогами Постанови
Кабінету Міністрів України № 1021 від
09.09.2009 «Про затвердження порядків
ведення Поземельної книги і Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі».
Проте, у передбачений законодавством
14-денний строк відповідачем не
прийнято рішення про здійснення
державної реєстрації згаданих
договорів, або про відмову у вчиненні
таких дій, що не відповідає вказаним
нормам законодавства.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з
наступного.

Так, судом зазначено про безпідставне
посилання на рішення Господарського
суду Черкаської області від 27.12.2011, яким
визнано недійсним рішення загальних
зборів учасників ТОВ «Вікторія» про
звільнення ОСОБА_5 з посади директора
та призначення директором ОСОБА_6,
оскільки рішенням загальних зборів не
дотримано процедури призначення
директором ОСОБА_5

Доказами в адміністративному
судочинстві, як визначено у статті 69
КАС України, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Проте, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження того, що
рішення про призначення директором
ОСОБА_5 прийнято загальними зборами
ТОВ «Вікторія» без дотримання
процедури, що свідчить про
недоведеність наявності чи
відсутності у вказаної особи
повноважень на підписання правочинів.

У статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», у редакції на час
спірних правовідносин, визначено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна або більша
його частина розміщені на території
іншого органу державної реєстрації
прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

6) заявлене право вже зареєстровано.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації оформлюється
рішення за зразком, встановленим
Міністерством юстиції України.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, зазначених у
пункті 4 частини першої цієї статті, не
позбавляє заявника права повторно
звернутися із заявою за умови усунення
перешкод для державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Посилаючись на те, що із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа,
апеляційним судом зроблено висновок
про правомірність дій відповідача щодо
нездійснення державної реєстрації
договорів.

Проте, судом залишено поза увагою
доводи СФГ «Нова Україна» відносно
того, що органом державної реєстрації
взагалі не приймалось рішення щодо
здійснення державної реєстрації
договорів.

Таким чином, апеляційним судом не
надано належної правової оцінки
бездіяльності Держкомзему у
Монастирищенському районі Черкаської
області щодо нездійснення державної
реєстрації договорів за зверненням СФГ
«Нова Україна». Не з'ясованим є також
питання щодо можливої наявності
підстав для відмови у вчиненні таких
дій у розумінні статті 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, обґрунтовуючи висновок щодо
відсутності підстав для задоволення
позову, апеляційний суд виходив з вимог
частини 3 статті 640 Цивільного кодексу
України, статті 18 Закону України «Про
оренду землі» у редакціях, які не були
чинними на час спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

З врахуванням того, що у справі
необхідно досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені у
судовому рішенні, воно підлягає
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно повно та всебічно з'ясувати
всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 КАС
України, суд,

ухвалив:

Касаційну скаргу Селянського
(фермерського) господарства «Нова
Україна» - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2012
року - скасувати.

Справу направити до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: