Справа № 810/5130/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при
секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Київської митниці
Міндоходів на постанову Київського
окружного адміністративного суду у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю Спільне
підприємство «Украінская Восточная
Рибная Компанія» до Київської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Київській області про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю Спільне
підприємство «Украінская Восточная
Рибная Компанія» (далі Товариство або
позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду із
позовом до Київської митниці
Міндоходів (далі Митниця або
відповідач), Головного управління
Державної казначейської служби
України в Київській області, у якому
просило:

- визнати протиправними та скасувати
рішення Київської обласної митниці про
коригування митної вартості товарів: №
125110007/2013/910029/2 від 04.06.2013 року та №
125110007/2013/910039/2, № 125110007/2013/910041/2 від 17.06.2013
року;

- визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митних
декларацій, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: №
125110007/2013/00038 від 04.06.2013 року та №
125110007/2013/00048 № 125110007/2013/00050 від 17.06.2013
року, видані Київською обласною
митницею.

- стягнути на користь Товариства
надлишково сплачені кошти у сумі 415 974
грн. 79 коп.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення
Київської митниці Міндоходів:

- від 04.06.2013 № 125110007/2013/910029/2 щодо
коригування митної вартості товарів, а
також про відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
оформленого карткою відмови від 04.06.2013
№ 125110007/2013/00038;

- від 17.06.2013 № 125110007/2013/910039/2 щодо
коригування митної вартості товарів, а
також про відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
оформленого карткою відмови від 17.06.2013
№ 125110007/2013/00048;

- від 17.06.2013 № 125110007/2013/910041/2 щодо
коригування митної вартості товарів, а
також про відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
оформленого карткою відмови від 17.06.2013
№ 125110007/2013/00050.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства надлишково
сплачені кошти за митне оформлення у
сумі 415 974 гривень 79 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Митниця посилається на те, що
судом першої інстанції не надано
правової оцінки, на яких наголошено
відповідачем, щодо розбіжностей в
наданих позивачем до митного органу
документах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту №1 від 27.03.2012 року, укладеного
між позивачем та компанією KLC Gida Urunleri
(Турція), для здійснення митного
оформлення товару:

- форель охолоджена, ціла з головою, з
зябрами, з хвостом, патрана, без
харчових добавок та приправ, виду
«ONCORHYNCHUS MYKISS»;

- дорада (аурата) охолоджена (FRESH SEABREAM),
ціла з головою з зябрами, з хвостом, не
патрана, без харчових добавок та
приправ, виду «SPARUS AURATA»;

- лаврак охолоджений (FRESH SEABASS), цілий з
головою, з зябрами, з хвостом, не
патраний, без харчових добавок та
приправ.

В режимі імпорт до Київської обласної
митниці (СМО№1 м/п Східний термінал)
позивачем подано митні декларації (МД):
№ 125110007/2013/374814 від 04.06.2013 року та №
125110007/2013/375173, № 125110007/2013/375177 від 17.06.2013
року.

До вказаних митних декларацій позивач
додав пакет документів, які значені в
гр. 44 МД, що необхідний для розмитнення
товару, а саме: картки обліку особи, яка
здійснює операції з товарами;
зовнішньоекономічний контракт № 1 від
27.03.2013 року з додатками до нього;
рахунки фактури (комерційний інвойс);
міжнародні автомобільні накладні (CMR);
рахунки-фактури про надання
транспортно-експедиційних послуг;
договори (контракти) на перевезення;
копії митних декларацій країни
відправлення; прайс-листи виробника, та
інші документи, необхідні для
здійснення митного оформлення товарів.

В наданих декларантом документах не
було виявлено розбіжностей, ознак
підробки або відсутності певних
відомостей, що не дозволяли б
встановити та перевірити числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Згідно з даними МД № 125110007/2013/374814 від
04.06.2013 року контрактна вартість товарів
становила 54796,50 Євро на умовах поставки
FCA.

Згідно з даними МД № 125110007/2013/375173 від
17.06.2013 року контрактна вартість товарів
становила 31550,40 Євро на умовах поставки
FCA (згідно з умовами Інкотермс
продавець доставляє вантаж, який
пройшов митне очищення, зазначеному
покупцем перевізнику до названого
місця).

Згідно з даними МД № 125110007/2013/375177 від
17.06.2013 року контрактна вартість товарів
становила 46101,70 Євро на умовах поставки
FCA.

З метою перевірки відомостей про
заявлену митну вартість
задекларованого товару митним органом
витребувано від декларанта додаткові
документи, а саме: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Приводом для витребування від
декларанта додаткових документів
стала та обставина, що під час митного
оформлення спрацювала автоматизована
система аналізу та управління ризиками
за напрямом митної вартості, яка видала
відомості про те, що у попередні
періоди подібний товар розмитнювався
за більшою митною вартістю, ніж
задекларував позивач.

Оскільки позивач відмовився надати
додаткові документи, посадовою особою
органу доходів і зборів прийнято
рішення про відмову у прийнятті митних
декларацій, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
оформлені картками № 125110007/2013/00038 від
04.06.2013 року, № 125110007/2013/00048 від 17.06.2013
року, № 125110007/2013/00050 від 17.06.2013 року.

17 червня 2013 року Київська митниця
Міндоходів прийняла рішення від 17.06.2013
№125110007/2013/910041/2 щодо коригування митної
вартості товарів, згідно з яким
вартість задекларованого товару була
визначена за резервним методом у таких
розмірах:

дорада (аурата) охолоджена (fresh seabream),
ціла, з головою, із зябрами, хвостом,
патрана, без харчових добавок та
приправ - 94 987,84 Євро за 10336 кг (9,19 Євро за
1 кг);

лаврак охолоджений (fresh seabass) цілий, з
головою, із зябрами, хвостом, патрана,
без харчових добавок та приправ - 10 106,28
Євро за 1206 кг (8,38 Євро за 1 кг).

У зв'язку з цим позивач подав до
Київської митниці Міндоходів нові
митні декларації № 125110007/2013/374818 від
04.06.2013 року та № 125110007/2013/375232 №
125110007/2013/375233 від 17.06.2013 року, в якій
відкоригував митну вартість товару з
урахуванням рішення митного органу
щодо коригування митної вартості,
сплатив до державного бюджету всі
митні платежі, у тому числі й різницю
між сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною декларантом, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
митним органом.

На цій підставі уповноваженою особою
Київської митниці Міндоходів прийнято
рішення про завершення митного
оформлення товару позивача, пропуск
його на митну територію України та
випуск у вільний обіг шляхом
проставляння відповідного штампу на
митних деклараціях від 04.06.2013 №
125110007/2013/374818, від 17.06.2013 № 125110007/2013/375232
від 24.06.2013 № 125110007/2013/375233.

Однак, позивач, не погоджуючись з
рішеннями митного органу щодо
коригування митної вартості, рішеннями
про відмову у прийнятті митної
декларації (карткою відмови) та фактом
переплатою грошей до Державного
бюджету України, звернувся до суду з
даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов висновку про
неправомірність рішень митного органу
щодо коригування митної вартості
товару, та зважаючи на обґрунтованість
і документальне підтвердження
заявленої позивачем митної вартості
товарів, та постановив, що кошти, які
були надміру сплачені позивачем при
митному оформленні товару підлягають
поверненню на користь Товариства з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби у Київській
області.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції
частково.

Відповідно до частини 1 статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
переглядає рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України
передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно частини 1 статті 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК передбачено,
перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів.

Згідно із частиною 3 статті 53 МК
передбачено, що у разі якщо документи,
зазначені у частині 2 цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено в цій же статті.

Проте, під час розгляду справи як в суді
першої інстанції, так і в суді
апеляційної інстанції, суб'єктом
владних повноважень не надано до суду
жодних фактичних даних, які б
засвідчували, що подані до митного
оформлення документи містять
розбіжності чи ознаки підробки, не
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів або
не містять відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною 6
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Колегією суддів встановлено, що
позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості було надано комплект
обов'язкових документів, передбачений
частиною 2 статті 53 МК України, які є
належним чином оформленими, містять
достовірні відомості, базуються на
об'єктивних і документально
підтверджених даних.

Посилання відповідача на наявність
неточностей (розбіжностей) у поданих
документах колегією суддів не
приймаються до уваги як такі, що
спростовуються матеріалами справи, з
яких вбачається, що позивачем
дотримані всі умови, встановлені
законодавством, висновки відповідача
щодо не підтвердження позивачем
заявленої митної вартості зроблені на
припущеннях, а позивачем були надані
митному органу всі необхідні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості при поданні митної
декларації.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що рішення про митне
оформлення не може базуватися виключно
на інформації автоматизованої системи
аналізу та управління ризиками,
оскільки таке рішення повинно
базуватися на оцінці інших наданих
доказів у їх сукупності.

За таким обставин, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що позовні вимоги в частині визнання
протиправними оскаржуваних рішень
відповідача, які були прийняті без
дотримання вимог чинного
законодавства підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги щодо
стягнення з Державного бюджету України
надміру сплачених обов'язкових
платежів не підлягають задоволенню,
оскільки, приймаючи рішення про
стягнення суми надмірно сплаченого ПДВ
чи мита, фактично визначається митна
вартість ввезеного товару, чим
підміняється митний орган.

Вказана позиція узгоджується із
позицією Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 07.09.2012 року у
справі № 21-242а12 (номер в ЄДРСР 36475586), в
якій також зазначено, що саме митні
органи мають виняткову компетенцію в
питаннях перевірки, контролю
правильності обчислення декларантом і
визначення митної вартості.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки судом першої інстанції
допущено неправильне застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, то постанова суду
першої інстанції в частині стягнення з
відповідача надмірно сплачених митних
платежів підлягає скасуванню з
постановленням в цій частині нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці
Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року в частині стягнення з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю Спільне
підприємство «Украінская Восточная
Рибная Компанія» надлишково сплачені
кошти за митне оформлення у сумі 415 974
гривень 79 коп. скасувати та в цій
частині прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Київського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст постанови складено 14.04.2014

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.