Справа № 2-а-1186/11 6-а/448/66/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 2289/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Мостиському районі
Львівської області на ухвалу
Мостиського районного суду Львівської
області від 04.02.2014р. про зміну способу
виконання рішення за заявою
Мостиського районного управління
юстиції Львівської області по справі №
2-а-1186/11 6-а/448/66/14 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі Львівської області
про стягнення виплат "дитині війни", -

В С Т А Н О В
И В:

25.01.2014 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області Бідак О.Є.
звернулася до суду із зазначеною
заявою, покликаючись на те, що у ВДВС
Мостиського РУЮ Львівської області на
примусовому виконанні знаходиться
виконавчий лист Мостиського районного
суду Львівської області № 2а-1186/2011 від
24.09.2013 року щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни, виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної залежно від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, відповідно до статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 04.05.2011 року по
22.07.2011 року включно з урахуванням вже
проведених виплат.

Вказує, що постановою державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження 18.11.2013 року боржника
зобов'язано нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
В результаті проведення виконавчих дій
встановлено, що боржником виконано
частину рішення суду лише про
нарахування соціальних виплат.

Проте, боржником не проводиться
виплата соціальної допомоги у зв'язку
із відсутністю бюджетних коштів.

Ухвалою Мостиського районного
суду Львівської області заяву
задоволено, змінено спосіб та порядок
виконання постанови Мостиського
районного суду Львівьскої області від
28.11.2011 року по справі №2а-1186/2011 шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України у Мостиському районі
Львівської області на користь ОСОБА_1
нарахованої на підставі Закону
України « Про соціальний захист дітей
війни» доплати до пенсії за період з
04.05.2011 року по 22.07.2011 року в сумі 468
гривень 76.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції , управління Пенсійного
фонду України в Мостиському районі
Львівської області подало апеляційну
скаргу, вважає,що своєю ухвалою суд
першої інстанції змінив не спосіб
виконання цього рішення, а його суть.

З врахуванням наведеного, просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та прийняти нову, якою у задоволення
заяви відмовити.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, клопотання про розгляд
справи за участі представника не
подавав.

Відповідач у судове засідання
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити, а оскаржувану ухвалу -
скасувати.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у відділі ДВС Мостиського
РУЮ перебуває виконавчий документ №
2а-1186/11 від 24.09.2013, виданий Мостиським
районним районним судом Львівської
області про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період
із 04 травня 2010 року по 22 липня 2011 року
включно, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" з врахуванням частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та із врахуванням
виплачених йому/їй сум за цей період.

Заявником отримано листа управління
Пенсійного Фонду України в Мостиському
районі Львівської області від 30.12.2013
року №6672/03/20 про нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни,
однак вказано, що виплата підвищення до
пенсії по вищевказаній справі буде
проведена після виділення коштів з
Державного бюджету України для
проведення виплат за судовими
рішеннями ( Прикінцеві положення п. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік") .

Таким чином у боржника відсутні кошти
для виконання рішення зобов'язального
характеру щодо виплати підвищення до
пенсії як дитині війни стягувачу
згідно виконавчого документу, оскільки
відповідно до статей 31, 34 Бюджетного
Кодексу України, під час складання
проекту Державного бюджету на 2013 рік, у
2012 Мінсоцполітики, як головному
розпоряднику бюджетних коштів
доведено граничні показники видатків
загального фонду на 2013 рік, обраховані
з урахуванням поточної соціально -
економічної ситуації в країні і обсяг
видатків без врахування обсягу
асигнувань на виконання рішень суду.

За вказаних обставин суд першої
інстанції прийшов до висновку про
підставність задоволення заяви про
зміну способу виконання рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає
висновки суд першої інстанції
необгрунтованими, з врахуванням
наступних обставин.

Аналіз норм дають підстави зробити
висновок про те, що зобов'язання,
покладені на відповідача цим судом, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

За таких обставин Золочівське районне
управління юстиції просить змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

З аналізу вказаної норми, суд приходить
до висновку, що для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи встановлено, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Зазначене вище, відповідає практиці
Вищого адміністративного суду України,
зокрема викладеній в ухвалі Вищого
адміністративного суду України
№К/800/598/14 від 12.02.2014 року.

Відповідно до п.6 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Згідно п.4. ст..202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору або питання по суті.

Керуючись ст.165,197, 199, 202, 254 КАС України
суд, -

У Х В А
Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області задоволити,
а ухвалу Мостиського районного суду
Львівської області від 04.02.2014р. про
зміну способу виконання рішення за
заявою Мостиського районного
управління юстиції Львівської області
по справі № 2-а-1186/11 6-а/448/66/14 скасувати,
та прийняти нову, якою у задоволенні
заяви Мостиського районного
управління юстиції Львівської області
. про зміну способу виконання рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.