Справа № 826/14738/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Тугая В.С.

представника відповідача
Шосталя О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Національної ради України з питань
телебачення та радіомовлення на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 вересня 2013 року
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Телерадіосвіт" до Національної ради
України з питань телебачення та
радіомовлення про визнання
протиправними дій і бездіяльності
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Національної ради України з питань
телебачення та радіомовлення, в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
завершення конкурсу на отримання
ліцензій на мовлення з використанням
вільних телеканалів, оголошеного
рішенням відповідача від 30 вересня 2009
року № 1945, підбиття підсумків конкурсу
та видачу ліцензій переможцям; визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у розгляді заяв позивача про
видачу ліцензій на мовлення з
використанням вільних телеканалів,
поданих на підставі конкурсу,
оголошеного оскаржуваним рішенням;
зобов'язати відповідача розглянути
заяви позивача; зобов'язати
відповідача відповідно до вимог
чинного законодавства завершити
конкурс шляхом визначення його
переможців за результатами
конкурсного відбору.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2013 року позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився,
проти апеляційної скарги заперечував
та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Національною радою України з питань
телебачення та радіомовлення 30 вересня
2009 року прийнято рішення № 1945, яким
оголошено конкурс на отримання
ліцензій на мовлення згідно з рішенням
Національної ради від 30 вересня 2009 року
№ 1943 "Про затвердження конкурсних
умов".

Так, згідно конкурсних умов, для участі
у конкурсі на ефірне мовлення
претенденти подають заяву про видачу
ліцензії на мовлення та інші документи
відповідно до вимог ст.ст. 8, 9, 10, 24, 28
Закону України "Про телебачення і
радіомовлення".

Для участі у конкурсі заяви
приймаються від телерадіоорганізацій
загальнонаціональної, регіональної та
місцевої категорій мовлення, які мають
на меті створення технічних передумов
рівності конкурентних можливостей та
гарантують покращення якості
технічних параметрів мовлення на
визначеній Національною радою
території розповсюдження.

Пакети документів із заявами
претендентів зберігаються в
Національній раді протягом 3-х місяців
з дня підбиття підсумків конкурсу.

Заяви на участь у конкурсі приймаються
з 09 листопада 2009 року. Граничний строк
подачі заяв на видачу ліцензії - 08
грудня 2009 року. Граничний строк
підбиття підсумків конкурсу - 06 лютого
2010 року.

19.11.2009 року та 30.11.2009 року позивачем
подано відповідачу 91 заяву про видачу
(продовження) ліцензії на мовлення, які
відповідачем прийнято до розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.12.2009 року було вжито
заходи забезпечення позову у справі №
2а-16256/09/2670 і заборонено Національній
раді вчиняти будь-які дії з проведення
конкурсу та приймати рішення про
переможця конкурсу та про видачу
ліцензій, у зв'язку з чим в засіданні
Національної ради оголошено перерву.

Разом з тим, 27.01.2009 р. на позачерговому
засіданні ради було прийнято рішення
продовжити розгляд зазначених заяв про
видачу ліцензій на мовлення,
незважаючи на наявність судової
заборони, на вчинення таких дій.
Зокрема були визначені переможці
конкурсу та протягом трьох днів видані
відповідні ліцензії на мовлення.

Крім іншого, відповідачем 27.01.2010 року
прийнято рішення №№ 121-211, якими
позивача визначено переможцем
конкурсу із видачею ліцензій на
мовлення.

В подальшому, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 червня 2010 року та постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2010
року у справі № 2а-1008/10/2670, яку залишено
без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 26
січня 2011 року, рішення №№ 120-211 визнано
протиправними та скасовано.

08 вересня 2010 року відповідачем, на
виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 серпня 2010 року, прийнято рішення
№ 1276 "Про анулювання додатків 1, 5, 6, 6/а, 7,
8 до ліцензії на мовлення НР № 1021-м від 28
жовтня 2009 року".

В той же час, за клопотанням TOB
«Телерадіокомпанія «Телерадіосвіт»,
ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.02.2010 року скасовано
заходи забезпечення позову у справі №
2а-16256/09/2670.

Крім того, ухвала про забезпечення
позову, також була скасована Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2010 р. за
апеляційною скаргою Національної ради.

19 серпня 2013 року позивач, зважаючи на
відсутність рішення відповідача про
відмову у видачі ліцензій на мовлення,
звернувся до відповідача із заявою про
розгляд раніше поданих заяв про видачу
ліцензій на мовлення з використанням
вільних телеканалів, оскільки після
скасування у судовому порядку рішень
№№ 120-211 будь-яких інших рішень за
результатами конкурсу відповідачем не
прийнято, при цьому посилався також на
те, що заходи забезпечення позову у
справі № 2а-16256/09/2670, якими заборонено
Національній раді вчиняти будь-які дії
з проведення конкурсу та приймати
рішення про переможця конкурсу та про
видачу ліцензій, скасовано.

Листом від 12 вересня 2013 року № 16/1681
відповідач повідомив позивача, що
граничний строк підбиття підсумків
конкурсу закінчився, а тому у
відповідача відсутні правові підстави
для розгляду поданих заяв на участь у
конкурсі.

Вважаючи бездіяльність Національної
ради щодо завершення конкурсу, а також
її дії щодо відмови у розгляді заяви
ТОВ "Телерадіокомпанія "Телерадіосвіт"
протиправними, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог, при
цьому виходячи з системного аналізу ч.3
ст. 7, ч.ч. 1, 6, 7, 9 ст. 23, ч.ч. 1-6, 13, 16, 17 ст. 25,
ст. 30, ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про
телебачення і радіомовлення", зазначив,
що погоджується з твердженнями
відповідача про те, що законодавчо
визначений граничний строк підбиття
підсумків конкурсу закінчився, однак,
враховуючи відсутність рішень,
прийнятих за результатами проведеного
конкурсу, зважаючи зокрема на ту
обставину, що рішення відповідача №№
120 - 211 у судовому порядку визнано
протиправними та скасовано, то,
відсутнє логічне завершення процедури
проведення конкурсу, а саме прийняття
відповідних рішень про переможця
конкурсу та про видачу ліцензій, що, з
точки зору суду, є порушенням прав та
законних інтересів суб'єктів, які
приймали участь у конкурсі. Також
наголосив, що положеннями Закону чітко
передбачено, що за результатами
конкурсу повинно бути прийнято
відповідне рішення та оформлено і
видано ліцензію телерадіоорганізації,
яка перемогла у конкурсі.

Відповідач з таким рішенням суду не
погодився, в обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що в його діях
відсутні ознаки протиправності,
оскільки граничні строки підбиття
підсумків конкурсу закінчились, а
правові підстави для їх продовження
відсутні.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1, ст.ст. 14, 18 Закону
України "Про Національну раду України з
питань телебачення і радіомовлення",
Національна рада є конституційним,
постійно діючим колегіальним органом,
метою діяльності якого є нагляд за
дотриманням законів України у сфері
телерадіомовлення, а також здійснення
регуляторних повноважень,
передбачених цими законами.

Національна рада здійснює регуляторні
функції, передбачені законодавством
України у сфері телерадіомовлення, а
саме: ліцензування телерадіомовлення;
ліцензування провайдерів програмної
послуги; участь у розробці та
погодження проекту Національної
таблиці розподілу смуг радіочастот
України і Плану використання
радіочастотного ресурсу України у
частині смуг радіочастот, виділених
для потреб телерадіомовлення; розробку
умов використання та визначення
користувачів радіочастотного ресурсу,
виділеного для потреб
телерадіомовлення; забезпечення і
сприяння конкуренції у діяльності
телерадіоорганізацій усіх форм
власності відповідно до вимог
законодавства, створення умов щодо
недопущення усунення, обмеження чи
спотворення конкуренції у
телерадіоінформаційному просторі;
ведення Державного реєстру
телерадіоорганізацій України.

Ліцензування телерадіомовлення
здійснює Національна рада.

Ліцензія Національної ради на
телерадіомовлення є єдиним і достатнім
документом дозвільного характеру, що
надає право ліцензіату вести
телерадіомовлення.

Порядок ліцензування
телерадіомовлення визначається
Законом України "Про телебачення і
радіомовлення" (далі - Закон (в редакції
на момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону єдиним
органом державного регулювання
діяльності у сфері телебачення і
радіомовлення незалежно від способу
розповсюдження телерадіопрограм і
передач є Національна рада України з
питань телебачення і радіомовлення
(далі - Національна рада) - спеціальний
конституційний, постійно діючий
позавідомчий державний орган.

Згідно ч.1 ст. 23 Закону, ліцензування
мовлення здійснюється виключно
Національною радою відповідно до
порядку та вимог, встановлених цим
Законом та Законом України "Про
Національну раду України з питань
телебачення і радіомовлення".

Положеннями ч.ч. 6, 7 ст. 23 Закону
передбачено, що видача ліцензій на
мовлення здійснюється на конкурсних
засадах (за результатами відкритих
конкурсів) або без конкурсів (за
заявковим принципом) у випадках,
передбачених цим Законом. На
конкурсних засадах здійснюється
видача ліцензій на: ефірне мовлення;
багатоканальне мовлення з
використанням радіочастотного
ресурсу.

Відповідно до ч. 9 ст. 23 Закону ліцензія
на мовлення, видана Національною радою,
є єдиним і достатнім документом, що
надає ліцензіату право відповідно до
умов ліцензії здійснювати мовлення,
користуватися каналами мовлення за
умови наявності у володільців
радіоелектронних засобів передбачених
законом дозволів на їх експлуатацію.

В силу положень ч.ч. 1-6 ст. 25 Закону, за
результатами відкритих конкурсів
здійснюється видача ліцензій на
мовлення, пов'язане з використанням
радіочастотного ресурсу, а також
мовлення на вільних каналах
багатоканальних мереж.

Конкурс на отримання ліцензії
ініціюється, оголошується і
проводиться Національною радою.
Національна рада може ініціювати
проведення конкурсу за власною
ініціативою або за відповідним
зверненням телерадіоорганізації.

Національна рада оголошує конкурс на
отримання ліцензії за наявності
вільних каналів мовлення, мереж
мовлення, вільного часу на каналах
(мережах) мовлення, а також у випадках,
якщо: а) отримано висновки про
можливість та умови використання
радіочастот, виділених для потреб
телерадіомовлення, на яких ще не
відбувалося мовлення, та відповідні
висновки щодо електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів
мовлення; б) попередній ліцензіат за 180
днів до закінчення строку дії ліцензії
не подав заяву до Національної ради на
її продовження або Національна рада
відмовила цьому ліцензіату у
продовженні ліцензії в порядку,
визначеному цим Законом; в) ліцензія
попереднього ліцензіата анульована
згідно з вимогами цього Закону; г)
ліцензія переможця попереднього
конкурсу не набула чинності у зв'язку з
несплатою ним у визначений термін
ліцензійного збору відповідно до вимог
цього Закону.

Конкурс на отримання ліцензії
оголошується рішенням Національної
ради. Повідомлення про проведення
конкурсу публікується в засобах
масової інформації, перелік яких
визначається Національною радою, не
пізніше ніж за 60 днів до закінчення
терміну подачі заяв на видачу ліцензії.

У повідомленні вказуються: а) граничний
термін подачі заяв на видачу ліцензії,
включаючи повторну подачу після
усунення причин залишення заяви без
розгляду відповідно до вимог статті 24
цього Закону; б) граничні терміни
підбиття підсумків конкурсу, які не
повинні перевищувати 60 днів після
завершення прийому заяв на видачу
ліцензії; в) стислі відомості про канал
мовлення, мережу мовлення або канал
(канали) багатоканальної телемережі, з
використанням яких здійснюється
мовлення; г) конкурсні умови та
граничні терміни їх виконання; ґ)
особливості мовлення на каналі, в
мережі мовлення або на каналі (каналах)
багатоканальної телемережі; д)
максимальний розмір ліцензійного
збору; е) конкурсна гарантія; є)
граничний обсяг мовлення; ж) адреса, за
якою мають подаватися заяви на видачу
ліцензії.

До участі в конкурсі допускаються
юридичні особи, які подали до
Національної ради заяву про видачу
ліцензії на мовлення та інші документи
відповідно до вимог статті 24 цього
Закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 25 Закону рішення
про переможця конкурсу та про видачу
ліцензії приймається Національною
радою в місячний термін після
завершення прийому заяв на отримання
ліцензії.

Згідно ч. 16 ст. 25 Закону, протягом п'яти
робочих днів після протокольного
оформлення підсумків конкурсу
Національна рада письмово повідомляє
заявників про ухвалене рішення (копія
рішення надсилається або видається).

Частиною 17 даної статті Закону
встановлено, що ліцензія на мовлення
оформляється і видається
телерадіоорганізації, яка перемогла в
конкурсі, протягом 10 днів після сплати
нею грошового (ліцензійного) збору, що
підтверджується відповідним
документом органу Державного
казначейства України, за умови, що
сплату здійснено протягом місяця з дня
ухвалення рішення про видачу ліцензії.

Статтею 30 Закону визначено підстави
для відмови у видачі ліцензії на
мовлення.

Згідно ст. 32 Закону, рішення про видачу
ліцензії на мовлення приймається
Національною радою одночасно з
рішенням про переможця конкурсу на
отримання ліцензії.

При позаконкурсному розгляді заяви про
видачу ліцензії на мовлення
Національна рада приймає рішення про
видачу ліцензії або про відмову у
видачі ліцензії відповідно до вимог
статті 30 цього Закону.

Ліцензія на мовлення видається
заявнику на підставі рішення
Національної ради про видачу ліцензії
не пізніше ніж у десятиденний термін
після внесення ним ліцензійного збору,
що підтверджується відповідним
документом органу Державного
казначейства України. У разі, якщо
Національна рада прийняла рішення про
інший порядок сплати ліцензійного
збору, ліцензія видається заявнику не
пізніше ніж у тридцятиденний термін
після прийняття рішення про видачу
ліцензії на мовлення.

Так, Національною радою України з
питань телебачення та радіомовлення 30
вересня 2009 року прийнято рішення № 1945,
яким оголошено конкурс на отримання
ліцензій на мовлення згідно з рішенням
Національної ради від 30 вересня 2009 року
№ 1943 "Про затвердження конкурсних
умов". При цьому, граничний строк
підбиття підсумків конкурсу
встановлено до 06 лютого 2010 року.

Проте, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.12.2009 року було вжито заходи
забезпечення позову у справі №
2а-16256/09/2670 і заборонено відповідачу
вчиняти будь-які дії з проведення
конкурсу та приймати рішення про
переможця конкурсу та про видачу
ліцензій.

Разом з тим, Національною радою 27.01.2009
року були визначені переможці конкурсу
та протягом трьох днів видані
відповідні ліцензії на мовлення, в тому
числі прийнято рішення №№ 121-211, якими
позивача визначено переможцем
конкурсу із видачею відповідних
ліцензій.

Зважаючи на те, що в подальшому,
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 червня 2010 року та постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2010
року у справі № 2а-1008/10/2670, яку залишено
без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 26
січня 2011 року, рішення №№ 120-211 визнано
протиправними та скасовано, суд першої
інстанції вірно акцентував увагу на
відсутності рішень, прийнятих за
результатами проведеного конкурсу.

При цьому, колегія враховує також ту
обставину, що ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.02.2010 року скасовано заходи
забезпечення позову у справі №
2а-16256/09/2670 щодо заборони Національній
раді вчиняти будь-які дії з проведення
конкурсу та приймати рішення про
переможця конкурсу та про видачу
ліцензій. Крім того, ухвала про
забезпечення позову, також була
скасована Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2010 р. за апеляційною скаргою
Національної ради

В даному випадку апелянт
небезпідставно посилається те, що
законодавчо визначений граничний
строк підбиття підсумків конкурсу
закінчився, проте, враховуючи наведені
вище положення Закону, якими прямо
передбачено, що за результатами
конкурсу повинно бути прийнято
відповідне рішення та оформлено і
видано ліцензію телерадіоорганізації,
яка перемогла у конкурсі, то
невиконання цієї вимоги є порушенням
прав та законних інтересів суб'єктів,
які приймали участь у конкурсі.

Таким чином, враховуючи те, що за
результатами оголошеного відповідачем
конкурсу на отримання ліцензій на
мовлення, фактично відсутні рішення
щодо визначення переможців із наданням
відповідних ліцензій, при цьому
рішення, яким оголошено конкурс
залишається чинним, в той же час,
позивачу не було відмовлено у видачі
ліцензії на мовлення, а також зважаючи
на те, що Законом не встановлено прямої
заборони повторного розгляду заяв про
видачу ліцензій на мовлення з
використанням вільних телеканалів,
поданих у межах проведення конкурсу,
оголошеного відповідним рішенням
відповідача, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність завершення
процедури проведення конкурсу згідно з
чинним законодавством.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Національної ради
України з питань телебачення та
радіомовлення на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2013 року за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Телерадіокомпанія "Телерадіосвіт" до
Національної ради України з питань
телебачення та радіомовлення про
визнання протиправними дій і
бездіяльності відповідача та
зобов'язання його вчинити певні дії -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 вересня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 15
квітня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.