Справа № 806/1012/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1012/14

час прийняття: 15 год. 20 хв.
категорія 8.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі представників позивача
Грабовича С.М., Дідківського А.В.,

за участі представників відповідача
Захарко Н.В., Сіхневич П.П. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Івниця" до
Андрушівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання незаконним та
скасування рішення №5 від 17.02.2014 р.,
зобов'язання відновити дію
Спеціального свідоцтва,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Івниця" звернулось з
позовом до Андрушівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області в якому просить
визнати незаконним та скасувати
рішення №5 від 17.02.2014 року про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб"єктів
спеціального режиму оподаткування та
зобов"язати відповідача відновити дію
Спеціального свідоцтва ТОВ "Івниця". В
обгрунтування заявлених позовних
вимог зазначило, що висновки акту
перевірки, на підставі якого винесено
спірне рішення, не відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
підприємством до перевірки було надано
достатньо документального
підтвердження того, що продукція, яка
реалізована підприємством у сфері
сільського господарства є виробленою
ним на власних потужностях, що дає
право підприємству обрати спеціальний
режим оподаткування.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали в повному
обсязі та просили його задовольнити з
підстав, зазначених в позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечили з
підстав, зазначених в письмових
запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Андрушівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
проведено документальну виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Івниця" щодо
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, за результатами якої
складено акт №000029/06-01-15/32277345 від 31.12.2013
року (а.с.13-18).

В акті перевірки зазначено наступні
порушення: - п. 85.2 ст. 85 Податкового
кодексу України так, як ТОВ "Івниця" не
виконало свій обов"язок, який виникає у
платника податків після початку
перевірки та не надано посадовим
особам контролюючого органу в повному
обсязі всі документи за період з 01.01.2012
року по 31.12.2012 року, що належать або
пов"язані з предметом перевірки.

Встановлено, що Андрушівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області за
даними зазначеного акту перевірки
винесено рішення №5 від 17.02.2014 року про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб"єктів
спеціального режиму оподаткування
(а.с.47-48).

Підставою для прийняття спірного
рішення стало те, що підприємством до
перевірки не надано первинні
документи, реєстри бухгалтерського
обліку, які б свідчили про здійснення у
періоді, що перевірявся, господарських
операцій та ведення
сільськогосподарської діяльності на
власних чи орендованих виробничих
потужностях.

Судом встановлено, що з 01.01.2013 року
позивач зареєстрований як суб'єкт
спеціального режиму оподаткування
податку на додану вартість, про що
видане свідоцтво №200090378 від 01.01.2013 року
(а.с.12).

Згідно зазначеного вище свідоцтва
видами економічної діяльності
підприємства, які підпадають під дію
спеціального режиму оподаткування, є в
тому числі розведення птиці (код 01.47
КВЕД -2010).

Встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Івниця"
(Орендар) та ОСОБА_5 (Орендодавець)
укладено договір оренди земельної
ділянки №1 від 01.12.2012 року (а.с.50-51).

За умовами вказаного договору
Орендодавець надає, а Орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 4,2793 га. для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території Івницької
сільської ради Андрушівського району.

На виконання вказаного договору між
сторонами складено акт прийому
передачі - земельної ділянки від 11.12.2012
року (а.с.52).

Встановлено, що між ТОВ "Івниця"
(Покупець) та СТОВ "Птахоплемзавод
"Коробівський" (Продавець) укладено
договір поставки №211112 від 21.11.2012 року
(а.с.54).

За умовами вказаного договору
Продавець в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі,
зобов"язується передати у власність
Покупцю, а Покупець в порядку та на
умовах, визначених у цьому Договорі,
зобов"язується прийняти та оплатити
Качка молодняк згідно накладних на
кожну партію товару.

Виконання умов вказаного договору
підтверджується видатковою накладною
№260 від 21.11.2012 року (а.с.55) та
товарно-транспортною накладною від
21.11.2012 року (а.с.56).

Встановлено, що підприємством від
контрагента ФОП ОСОБА_6 отримано ТМЦ
для живлення птиці, які оприбутковані
ТОВ "Івниця" що підтверджується
видатковими накладними та актами на
оприбуткування комбікорму (а.с.95-98).
Використання позивачем у своїй
підприємницькій діяльності зазначених
ТМЦ підтверджується в тому числі
відомістю витрат кормів (а.с.99-102).

Також, між ТОВ "Івниця" (Продавець) та
СТОВ "Птахоплемзавод "Коробівський"
(Покупець) укладено договір поставки
№301112 від 30.11.2012 року (а.с.57).

За умовами вказаного договору
Продавець в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі,
зобов"язується передати у власність
Покупцю, а Покупець в порядку та на
умовах, визначених у цьому Договорі,
зобов"язується прийняти та оплатити
Яйце качине згідно наданих накладних
на кожну партію товару.

Виконання умов вказаного договору
підтверджується накладною на
відвантаження №А-0000001 від 30.11.2012 року
(а.с.58) та товарно-транспортною
накладною від 30.11.2012 року (а.с.59).

Якість ТМЦ підприємства
підтверджується ветеринарним
свідоцтвом Державного комітету
ветеринарної медицини України Т-23 №291130
від 21.11.2012 року (а.с.87).

Встановлено, що документи по
зазначеним вище господарським
операціям надавались позивачем на
запит контролюючого органу від 27.12.2013
року №770/10/22-213 (а.с.83). Зазначена
обставина підтверджується листом
підприємства (а.с.84).

За таких обставин, судом встановлено,
що позивачем до перевірки надано
документи, що підтверджують здійснення
ним в спірному періоді господарських
операцій з розведення птиці та продажу
сільгосппродукції власного
виробництва.

Щодо зазначеного в акті перевірки, що
товар, який перейшов у власність ТОВ
"Івниця" 21.11.2012 року, не міг знаходитись
на орендованій земельній ділянці, яка
складає 4,2793 га, оскільки договір оренди
земельної ділянки складений лише 01.12.2012
року, то суд зазначає наступне.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що підприємство
орендованою земельною ділянкою
користувалось фактично раніше ніж
уклало договір оренди. В той же час
будувались утеплення і навіси для
качок та зберігання яєць.

Представник відповідача в судому
засіданні зазначив, що під час
перевірки в 2013 році на орендованій
земельній ділянці були наявні навіси
та інше обладнання для ТМЦ, при цьому
наявність зазначеного обладнання у 2012
році, в порушення ст. 71 КАС України, ним
не спростована. Питання реалізації в 2013
році качок або яєць інспекторами не
досліджувалось.

Відповідно до п.209.1, п.209.2 ст.209 ПК
України, резидент, який провадить
підприємницьку діяльність у сфері
сільського і лісового господарства та
рибальства, та відповідає критеріям,
встановленим у п.209.6 цієї статті, може
обрати спеціальний режим
оподаткування. Згідно із спеціальним
режимом оподаткування сума податку на
додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Згідно п.209.6 ст.209 ПК України,
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
основних фондах, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно.

Умови, за яких сільськогосподарське
підприємство втрачає право
застосування спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, встановлені пунктом 209.11
статті 209 Податкового кодексу України.
Відповідно до вказаної норми, якщо
суб'єкт спеціального режиму
оподаткування поставляє протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно
несільськогосподарські
товари/послуги, питома вага яких
перевищує 25 відсотків вартості всіх
поставлених товарів/послуг, то на таке
підприємство не поширюється
спеціальний режим оподаткування,
встановлений цією статтею. Таке
підприємство зобов'язане визначити
податкове зобов'язання з цього податку
за підсумками звітного податкового
періоду, в якому було допущено таке
перевищення, і сплатити податок до
бюджету в загальному порядку.

З аналізу наведених норм права
встановлено, що визначальним для
встановлення права особи
застосовувати спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість є дотримання
сільськогосподарським
товаровиробником критерію щодо
питомої ваги сільськогосподарських
товарів, яка має становити не менше 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
послідовних звітних податкових
періодів сукупно.

Зазначена правова позиція відображена
в інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
28.12.2012 р. № 2614/12/13-12.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі наявних матеріалів суд
приходить до висновку, що питома вага
сільськогосподарської продукції в 2012
році у ТОВ "Івниця" становила 100
відсотків вартості всіх
товарів/послуг.

Відповідачем правомірність прийняття
рішення №5 від 17.02.2014 року про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування
доведено не було.

На підставі вище викладеного, суд
приходить до висновку про
правомірність заявлених позовних
вимог.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення №5 від 17.02.2014 року про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб"єктів
спеціального режиму оподаткування.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 14
квітня 2014 р.