Справа № 466/9590/13-а
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р.
Справа № 876/1712/14

Колегія Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Богаченка С.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання -
Ратушній М.І.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова на
ухвалу Шевченківського районного суду
від 26 грудня 2013 року про зміну способу і
порядку виконання рішення суду за
заявою Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції в справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова про
визнання неправомірними дій,-

В С Т А
Н О В И Л А:

16 грудня 2013 року начальник відділу ДВС
ЛМУЮ звернувся до суду з заявою про
зміну способу виконання рішення суду
по справі № 2а-1037/11 про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити перерахунок та виплатити
призначену ОСОБА_3 державну та
додаткову пенсії відповідно до вимог
ст. ст. 50, 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з
06.05.2011 року.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Львова від 26 грудня 2013 року заяву
задоволено. Замінено спосіб та порядок
виконання виконавчого листа по справі
№2а-1037/11, виданий 06.03.2012 року
Шевченківським районним судом м.
Львова про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити перерахунок та виплатити
призначену ОСОБА_3 державну та
додаткову пенсії відповідно до вимог
ст. ст. 50, 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з
06.05.2011 року шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова в
користь ОСОБА_3 10246,73 грн.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції її оскаржило Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова.
Апелянт по справі просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин справи, а саме те, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, що істотно
вплинуло на повноту з'ясування
фактичних обставин справи і призвело
до її неправильного вирішення.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.11.2013 року державним виконавцем,
керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження», винесено
постанову ВП № 40443285 про відкриття
виконавчого провадження та надано
боржнику строк для добровільного
виконання до 11.11.2013 року., яка скерована
сторонам виконавчого провадження.

11.02.2013р. за №1239/03-20 від 11.02.2013р.
управління ПФУ в Шевченківському
районі м. Львова повідомило стягувача,
що проведено нарахування та доплати
згідно рішення суду. Однак згідно ст.7
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», не передбачено
бюджетних призначень щодо
перерахунків соціальних виплат, а в
Прикінцевих положеннях вказано:
«Установити, що у 2013 році норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік».

Згідно зі статтею 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. Зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються. Отже, саме від
бюджетних призначень на відповідний
рік цілком залежить виконання рішень
судів, за якими боржником виступає
орган державної влади. Відсутність
належних бюджетних асигнувань або
коштів та відсутність відповідних
процедур, які б дозволяли забезпечити
фінансування одразу ж, як тільки
постала проблема відповідних виплат,
призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Коштів на виконання боржником рішень
суду зазначеної категорії Законом
України «Про Державний Бюджет України
на 2013 рік» або бюджетними програмами не
передбачено. Таким чином зазначені
обставини унеможливлюють виконання
рішення суду в цілому.

Як вбачається із матеріалів справи, на
примусовому виконанні в
Шевченківському відділі державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції перебуває
на виконанні виконавчий лист по справі
№2а-1037/11, виданий 06.03.2012 року
Шевченківським районним судом м.
Львова про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити перерахунок та виплатити
призначену ОСОБА_3 державну та
додаткову пенсії відповідно до вимог
ст.ст.50, 54 та ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з
06.05.2011 року.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

В той же час, судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Отже, зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку про наявність правових
підстав для зміни способу виконання
судового рішення шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м.Львова -
залишити без задоволення, а ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Львова від 26 грудня 2013 року по справі
№ 466/9590/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.М. Багрій

Суддя
Д.М. Старунський