Справа № 2а-9822/12/2670
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/34253/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва Державної податкової
служби

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.10.2012

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2013

у справі № 2а-9822/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансові традиції»

до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі м. Києва Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.10.2012, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2013,
позов задоволено: визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва Державної податкової
служби від 19.04.2012 № .

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач просить залишити скаргу без
задоволення, оскаржувані рішення судів
першої та апеляційної інстанцій - без
змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної податковим органом
камеральної перевірки податкової
звітності з податку на прибуток
позивача, складено акт від 30.03.2012 №
800/15-107, в якому зафіксовано порушення
позивачем порядку складання
декларації з податку на прибуток
підприємства, а саме протиправне
декларування в декларації за 2009 рік
витрат на поліпшення основних фондів в
сумі 785 000,00 грн.

На підставі висновків вказаного акта
перевірки, відповідачем було прийняте
податкове повідомлення-рішення від
19.04.2012 № , яким позивачу
донараховано податок на прибуток
приватних підприємств в загальній сумі
245 312,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 196 250 грн., та за штрафними
санкціями - 49 062,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
задоволення позовних вимог, враховуючи
наступне.

Як встановлено судами та підтверджено
матеріалами справи, позивачем до
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби було
подано декларацію по податку на
прибуток підприємств за І квартал 2009
року, згідно до якої балансова вартість
основних фондів, що амортизуються, на
початок 2009 року становила 0 грн., а,
відповідно, законодавчо встановлений
ліміт витрат на поліпшення основних
фондів складав 0 грн.

Згодом, визначені в декларації по
податку на прибуток підприємств за І
квартал 2009 року дані щодо балансової
вартості основних фондів, які
амортизуються, на початок 2009 року,
зважаючи на їх помилкове зазначення,
були уточнені позивачем шляхом подання
засобами електронного зв'язку в
електронній формі декларації за 9
місяців 2009 року та за 2009 рік.

В уточнених деклараціях позивачем було
виправлено помилки, допущені у
попередніх періодах, зокрема, у 1-му
кварталі 2009 року, оскільки фактично у
власності підприємства перебувають
об'єкти нерухомості (будинки) площею 399,9
кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ярославів
Вал, 21-П, та за адресою: м. Київ, вул.
Ярославів Вал, 21-О, а їх сукупна
балансова вартість на початок звітного
2009 року становила 8 979 060, 00 грн.

Підпунктом 5.1 статті 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації. Зазначене
податкове зобов'язання не може бути
оскаржене платником податків в
адміністративному або судовому
порядку. Якщо у майбутніх податкових
періодах платник податків самостійно
виявляє помилки у показниках раніше
поданої податкової декларації, такий
платник податків має право надати
уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо такі уточнені
показники зазначаються ним у складі
податкової декларації за будь-який
наступний податковий період, протягом
якого такі помилки були самостійно
виявлені.

Разом із тим, судами попередніх
інстанцій встановлено, що зазначені
вище об'єкти нерухомості (будинки):
площею 399,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вул.
Ярославів Вал, 21-П, та за адресою: м.
Київ, вул. Ярославів Вал, 21-О, та їх
сукупна балансова вартість на початок
звітного 2009 року становила 8 979 060, 00 грн.,
були придбані позивачем за ціною 7 880
908,80 грн. (договори купівлі-продажу від
07.06.2007), є нежитловими та
використовуються ТОВ «Фінансові
традиції» у господарській діяльності з
2007 року.

Враховуючи пп. 8.2.1 та пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), такі нежитлові будівлі
є основними фондами групи 1.

Відповідно до п. 8.7.1 ст. 8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», платники податку мають
право протягом звітного періоду
віднести до валових витрат будь-які
витрати, пов'язані з поліпшенням
основних фондів, що підлягають
амортизації, у тому числі витрати на
поліпшення орендованих основних
фондів, у сумі, що не перевищує 10
відсотків сукупної балансової
вартості всіх груп основних фондів
станом на початок такого звітного
періоду.

Як свідчать матеріали справи, до
проведення камеральної перевірки та в
межах строків, встановлених
законодавством, 15.03.2012 (доставлений в
18:49:38 год.) та 16.03.2012 (10:45:59, 14:43:56, 14:46:10),
позивач робив спроби подати уточнюючий
розрахунок для виправлення показників
в декларації з податку на прибуток
підприємств за 1 квартал 2009 року, однак,
у зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України, було змінено форму
декларації в письмовому та
електронному вигляді, на таку, що не
дозволяє подати уточнюючий розрахунок
за попередні періоди.

Також, слід зазначити, що відповідно до
п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України,
у разі коли норма цього Кодексу чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі цього Кодексу, або
коли норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Згідно із п. 49.3 статі 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, зокрема, засобами
електронного зв'язку в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Крім того, у відповідності із абз. 2 пп.
48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу
України, достатнім підтвердженням
справжності документа податкової
звітності є наявність оригіналу
підпису уповноваженої особи на
документі у паперовій формі або
наявність в електронному документі
електронного цифрового підпису
платника податку.

З урахуванням того, що дії ТОВ
«Фінансові традиції» щодо подання
декларацій за 9 місяців 2009 року та за 2009
рік, в яких було виправлено помилки,
допущені у попередніх періодах,
засобами електронного зв'язку в
електронній формі не суперечать
вимогам Податкового кодексу України,
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли вірного висновку про
відсутність у податкового органу
підстав для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення від
19.04.2012 № .

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, викладеного не
спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Оболонському районі м.
Києва Державної податкової служби
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09.10.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2013.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль