Справа № 357/18236/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Голуб А.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при
секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області у справі за позовом
ОСОБА_5 до Управління Пенсійного Фонду
України у м.Білій Церкві Київської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області із позовом до
Управління Пенсійного Фонду України у
м.Білій Церкві Київської області (далі
УПФ або відповідач), у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила:

- визнати частково протиправними дії
УПФ щодо відмови у виконанні постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
в Київській області у справі № 2а-13335/10
від 15 грудня 2010 року в частині
щомісячної виплати позивачу пенсії по
інвалідності, визначивши розмір
основної пенсії згідно із частиною 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII від 08.021991 року (далі
Закон № 796-XII) в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком визначеної згідно із
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058-IV);

- визнати частково протиправними дії
УПФ щодо відмови у виконанні постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
в Київській області у справі №2а-13335/10
від 15 грудня 2010 року в частині
щомісячної виплати позивачу
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до частини 1 статті
50 Закону № 796-XII в розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати УПФ виконувати рішення
суду в частині виплати перерахованої
позивачу пенсії щомісячно відповідно
до постанови Білоцерківського
міськрайонного суду в Київській
області у справі № 2а-13335/10 від 15 грудня
2010 року, а саме визначивши розмір
основної пенсії згідно із частиною 4
статті 54 Закону № 796-XII в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком визначеної
згідно із статтею 28 Закону № 1058-IV та
відповідно до частини 1 статті 50 Закону
№ 796-XII в розмірі 75% від мінімальної
пенсії за віком;

- зобов'язати УПФ погасити створену
заборгованість (з розрахунку, розмір
основної пенсії згідно із частини 4
статті 54 Закону № 796-XII в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком визначеної
згідно із статтею 28 Закону № 1058-IV та
відповідно до частини 1 статті 50 Закону
№ 796-XII в розмірі 75% від мінімальної
пенсії за віком) в частині щомісячних
пенсійних виплат з листопада 2011 року по
день винесення постанови у справі № 2-а
13335/10 про визнання дій неправомірними,
зобов'язання УПФ виплачувати пенсію
відповідно до перерахунку зробленого
згідно постанови Білоцерківського
міськрайонного суду у Київській
області від 15 грудня 2010 року.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови ОСОБА_5 посилається на те, що
відповідач не виконує постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
від 15.12.2010 року у справі №2а-13335/2010 і
свавільно зменшив їй розмір пенсій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
посилання позивача щодо невиконання
відповідачем постанови суду є
необґрунтованими, оскільки
відповідачем позивачу проведено
перерахунок основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі постанови суду,
перераховані суми, а саме 45 969 грн. 52 коп.
були виплачені позивачу в лютому 2011
року і міським відділом ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції було проведене
фактичне повне виконання постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
від 15.12.2010 року у справі за №2а-13335/2010
згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 15.12.2010 року у справі №2а-13335/10, яка
набрала законної сили згідно ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 року,
зобов'язано УПФ провести нарахування
та виплату пенсії по інвалідності,
відповідно до частини 4 статті 54 Закону
№ 796-XII, встановивши її на рівні 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної статтю 28 Закону № 1058-IV за
період з 19 травня 2010 року з врахуванням
виплачених сум, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до частини 1 статті 50 Закону № 796-XII,
встановивши її на рівні 75% від
мінімальної пенсії за віком, за період
з 19 травня 2010 року з врахуванням
виплачених сум.

Вказану постанову судом звернуто до
негайного виконання.

На виконання зазначеного рішення суду
та постанов про відкриття виконавчого
провадження № 23505294 та № 23503463 від 28.12.2010
року міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Розпорядженнями
№169537 від 04.01.2011 року відповідні
перерахунки було здійснено, а кошти по
перерахунках в загальному розмірі 45 969
грн. 52 коп. - виплачено ОСОБА_5 у лютому
2011 року.

У зв'язку з фактичним виконанням
рішення суду від 15.12.2010 року та постанов
про відкриття виконавчого провадження
міського відділу державної виконавчої
служби № 23505294 та № 23503463 від 28.12.2010 року,
державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 23505294 та № 23503463.

Відповідно до частини 1 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду,
зокрема у десятиденний строк з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Постанови про закінчення виконавчого
провадження № 23505294 та № 23503463 від 04.01.2011
року не були оскаржені позивачем.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що їй було відомо про наявність
постанов міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про закінчення
виконавчого провадження №23505294 та
№23503463 від 28.10.2010 року, проте такі
постанови не оскаржував, оскільки на
той час судове рішення виконувалось.

Колегія суддів вважає зазначені доводи
апелянта необґрунтованими, оскільки
позивач не оскаржив такі постанови і на
даний час.

Як зазначено у відповідях УПФ від 07.08.2013
року №10139/М-01 та від 07.08.2013 року №10138/М-01
на звернення позивача, заборгованості
з виплати основної пенсії, додаткової
пенсії позивачу з 23.07.2011 року у
розмірах, передбачених діючим
законодавством, немає.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що обов'язок проведення тих чи
інших соціальних виплат у відповідних
розмірах чітко залежить від чинного
законодавства України.

Відповідно до статті 63 Закону № 796-XII
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Згідно пункту 7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», що
набрав законної сили 19 червня 2011 року,
прикінцеві положення доповнені
пунктом 4 такого змісту:» установити, що
у 2011 році норми і положення статей 39, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., №13, ст. 178 з наступними
змінами), статті 6 Закону України «Про
захист дітей війни» (Відомості
Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з
наступними змінами), статей 14,22,37 та
частинами третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399
з наступними змінами) застосовуються у
порядках та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Таким чином, з прийняттям Верховною
Радою України зазначеного Закону,
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеній категорії громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

26 грудня 2011 року Конституційним Судом
України винесено рішення №20-рп/2011 у
справі за конституційними поданнями
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) пункту 4
розділу VI «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14.06.2011 №3491-УІ,
яким визнано вказані зміни
конституційними, тобто такими, що мають
юридичну силу, відповідають чинному
законодавству України та підлягають
обов'язковому виконанню.

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України № З-рп/2012 від 25.01.2012 року у
справі за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення деяких
статей Конституцій України, Бюджетного
кодексу України, Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
вирішив, що Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

На виконання вимог вищезазначених
Законів Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 6 липня 2011 року
№745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року. А з
01.01.2012 року розміри доплат до пенсій
відповідно до статей 50, 54 Закону № 796-XII
визначено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

1 січня 2012 року набрав чинності Закон
України № 4282-УІ від 22.12.2011 року «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
пунктом 3 Розділу «Прикінцеві
положення» якого передбачено, що 2012
році норми і положення статей 39,50,51,54
Закону № 796-XII застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Аналогічні положення закріплено і у
Законі України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік».

На даний час виплата доплати до пенсії
здійснюється в розмірах згідно чинного
законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що УПФУ у м.
Білій Церкві не є самостійним
розпорядником Державного бюджету та не
наділено компетенцією щодо здійснення
відповідної власної бюджетної
політики, тому законних підстав для
перерахунку та виплати пенсії в
будь-яких інших розмірах немає.

Отже, УПФ при виконанні судових рішень,
починаючи з 23.07.2011 року повинно
враховувати положення постанов
Кабінету Міністрів України № 745 від
06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року, тому
для виплати пенсій в інших розмірах,
ніж встановлено вищезазначеними
постановами, правових підстав немає.

Крім того, зобов'язання, встановлені в
резолютивній частині рішення суду не
можуть поширюватися на правовідносини,
що виникають між сторонами у зв'язку з
подальшими змінами в законодавстві.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що УПФ діяло в межах
своїх повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 29 січня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст ухвали складено 14.04.2014

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.