Справа № 382/374/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кисіль О.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Яготинського районного суду Київської
області від 04 червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Годунівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Яготинського
районного управління юстиції про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Годунівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Яготинського РУЮ,
в якому просила визнати протиправним
та скасувати рішення виконавчого
комітету Годунівської сільської ради
Яготинського району Київської області
№ 20 від 25 червня 2012 року про відмову в
наданні дозволу на реалізацію
нерухомого майна, в зв'язку з
реєстрацією в даному будинку
неповнолітніх дітей.

Постановою Яготинського районного
суду Київської області від 04 червня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явилися позивач та
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третьої
особи до суду не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу у його відсутності,
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
ВДВС Яготинського РУЮ знаходиться на
виконанні виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
84153 гривень, який видано на підставі
рішення Апеляційного суду Київської
області від 13 липня 2009 року.

Рішенням виконавчого комітету
Годунівської сільської ради
Яготиснького району Київської області
від 25 червня 2012 року № 20 відмовлено у
наданні дозволу на реалізацію
нерухомого майна, яке належить ОСОБА_4 і
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у
зв'язку з реєстрацією в даному будинку
трьох неповнолітніх дітей, а саме, за
вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_1) з 11.07.2006 року
зареєстрована разом з матір'ю ОСОБА_6,
ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_2) з 24.07.2008 року
зареєстрована разом з матірю ОСОБА_8,
ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_3) з 20.01.2012 року
зареєстрований разом з матірю ОСОБА_8

Вважаючи вищевказане рішення
відповідача протиправним, позивач
звернулася до суду з позовом про його
скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову в задоволенні позову, при
цьому виходячи з системного аналізу
положень ст. 47 Конституції України,
Декларації прав дитини, ст.ст. 26, 30, 32, 34,
38, 52 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 17
Закону України «Про охорону
дитинства», а також враховуючи ту
обставину, що з трьох неповнолітніх
дітей які зареєстровані в даному
будинку, двоє з них були
зареєстровані в даному будинку до
постановлення рішень щодо стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
заборгованості, а також те, що позовних
вимог про зняття з реєстрації
неповнолітніх дітей не ставиться,
дійшов висновку про правомірність
прийнятого відповідачем рішення та
відсутність підстав для задоволення
позову.

Позивач з таким висновком суду не
погодилася, в обґрунтування
апеляційної скарги зазначила, що діти,
які зареєстровані у житловому будинку
за адресою: АДРЕСА_1, є онуками ОСОБА_4, а
не її дітьми, при цьому мають
дієздатних та працездатних батьків, на
яких і покладено обов'язок щодо
утримання вказаних неповнолітніх осіб
до досягнення ними повноліття.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад, крім
повноважень, передбачених цим Законом,
здійснюють й інші надані їм законом
повноваження.

Виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради може
розглядати і вирішувати питання,
віднесені цим Законом до відання
виконавчих органів ради (ст. 52 Закону).

Відповідно до ч.1 п. «б» п.п.4 ст..34 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать делеговані повноваження:
вирішення у встановленому
законодавством порядку питань опіки і
піклування.

Згідно положень ч.1 ст. 56 Цивільного
Кодексу України органами опіки та
піклування є районні, районні в містах
Києві та Севастополі державні
адміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад.

Як встановлено судом, і було зазначено
вище, на виконанні у ВДВС Яготинського
РУЮ знаходиться виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
84153 гривень.

Згідно листа ВДВС Яготинського РУЮ
Київської області Міністерства
юстиції України від 25.07.2012 року № 4096, в
ході примусового виконання було
встановлено, що у житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4
зареєстровані троє неповнолітніх
дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3

На вищевказане нерухоме майно
накладено арешт, проведено опис
данного майна та виготовлено Висновок
з незалежної оцінки майна від 10.02.2012
року ТОВ «Українська експертна група».

Разом з тим, згідно п.п. 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень від 02.04.2012 року у разі передачі
на реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до Закону.

У зв'язку з цим ВДВС було подано
звернення до Служби у справах дітей
Яготинської РДА, проте, оскаржуваним в
даній справі Рішенням виконавчого
комітету Годунівської сільської ради
Яготиснького району Київської області
від 25 червня 2012 року № 20 відмовлено у
наданні дозволу на реалізацію
нерухомого майна, мотивоване наявністю
реєстрації у вказаному житловому
будинку трьох неповнолітніх дітей.

Вказане підтверджується також наявним
в матеріалах справи листом
Яготинського районного сектору
Управління ДМС України в Київській
області від 09.04.2013 року № 390.

Відповідно до ст..47 Конституції
України, кожен має право на житло.
Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Статтею 12 Закону України "Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей" від 2 червня 2005
року N 2623-IV передбачено, що попередній
дозвіл органів опіки та піклування
необхідний для вчинення будь-яких
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти.

Тобто, дозвіл органів опіки та
піклування необхідний і у разі, коли у
дитини є лише право користування
нерухомим майном, як правило житлом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина, в
тому числі й усиновлена, має право на
одержання в установленому законом
порядку в спадщину майна і грошових
коштів батьків чи одного з них у разі їх
смерті або визнання їх за рішенням суду
померлими незалежно від місця
проживання. Дитина, батьки якої
позбавлені батьківських прав, не
втрачає права на успадкування їх майна.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
охорону дитинства» держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

На переконання колегії суддів,
вчинення дій або прийняття рішень, яке
призведе до звуження обсягу існуючих
майнових прав дитини та/або порушення
охоронюваних законом інтересів дитини
є недопустимим.

Відповідно до принципу 4 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року,
дитина повинна користуватися благами
соціального забезпечення, вона повинна
мати право на здоровий ріст і розвиток,
з цією метою спеціальний догляд і
охорона повинні бути забезпечені як їй
, так і її матері. Дитина повинна мати
право на належне харчування, житло,
розвиток і медичне обслуговування.

Зважаючи на наведене, а також
враховуючи ту обставину, що з трьох
неповнолітніх дітей які зареєстровані
в даному будинку, двоє з них були
зареєстровані в даному будинку до
постановлення рішень щодо стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
заборгованості, а також те, що позовних
вимог про зняття з реєстрації
неповнолітніх дітей не заявлялося, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
правомірність прийнятого відповідачем
рішення та відсутність підстав для
задоволення позову

Посилання апелянта на ту обставину, що
діти, які зареєстровані у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1, є онуками
ОСОБА_4, а не її дітьми, в той же час, саме
на батьків покладено обов'язок щодо
утримання вказаних неповнолітніх осіб
до досягнення ними повноліття,
колегією суддів оцінюється критично,
оскільки вказані доводи не
спростовують наявності факту
реєстрації неповнолітніх дітей у
вказаному житловому будинку, що
покладено в основу обґрунтування
оскаржуваного рішення відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Яготинського районного суду Київської
області від 04 червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Годунівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Яготинського
районного управління юстиції про
визнання протиправним та скасування
рішення - залишити без задоволення, а
постанову Яготинського районного суду
Київської області від 04 червня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 15
квітня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.