Справа № 444/76/14-а
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/76/14-а
Провадження № 2-а/444/12/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області в складі :

головуючого судді
Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Мариняк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Жовкві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Мокротинської
сільської ради Жовківського району
Львівської області, треті особи:
ОСОБА_4, Відділ Держземагенства у
Жовківському районі Львівської
області про визнання протиправними
рішень органу місцевого
самоврядування та їх скасування, а
також зобов'язання органу місцевого
самоврядування вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними рішень органу місцевого
самоврядування та їх скасування, а
також зобов"язання органу місцевого
самоврядування вчинити певні дії. Свої
позовні вимоги мотивують тим, що у селі
АДРЕСА_1 розташоване домоволодіння та
господарство померлої ОСОБА_5.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є
рідний син - ОСОБА_1 та рідна дочка -
ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвами
про право на спадщину за заповітом.
Таким чином, усі права та обов'язки
ОСОБА_5, в т.ч. щодо домоволодіння та
господарства померлої розташованого у
селі АДРЕСА_1, успадкувало її двоє дітей
(позивачів) в рівних частках, тобто по ?
частки, а саме - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Ще за
життя ОСОБА_5, між нею та ОСОБА_6,
спадкоємцем господарства
розташованого за адресою: АДРЕСА_2
котрого є ОСОБА_4 існували та
продовжують існувати спірні питання
щодо розподілу межі земельних ділянок
між господарствами та домоволодіннями.

25.02.2013 року - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
ознайомились із правовими підставами
позовних вимог заявлених ОСОБА_4 та
котрі є предметом розгляду Жовківським
районним судом Львівської області у
цивільній справі № 444/3497/13-ц та
дізнались про існування прийнятих
Мокротинською сільської радою
Жовківського району Львівської
області рішень: «Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року
датованого 26.02.1999 року; «Про
затвердження акта перевірки суміжного
землекористування громадян датованого
05.09.2010 року № 4 та самого акта
«Перевірки суміжної землекористування
громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4» датованого
10.06.2010 року; «Про зняття огорожі і
воріт» датованого 30.05.2011 року № 28.

Так, зокрема: пунктом 4 рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області «Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року
датованого 26.02.1999 року встановлено:
"Вирішення питання розмежування
земельних ділянок:

4.1. Гр. гр. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не чинити
перешкод у користуванні спільним
заїздом до земельних ділянок.

4.2. Гр. ОСОБА_5 припинити самовільно
ставити огорожу.

4.3. Зобов'язати гр. ОСОБА_5 зняти ворота
перед громадським

проїздом".

Рішенням «Про затвердження акта
перевірки суміжного землекористування
громадян» датованого 05.09.2010 року № 4:

"1. Затверджено акт перевірки суміжного
землекористування ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

2. Встановлено відстань шириною 2,60 м по
обидві сторони господарств від
житлових будинків до загорожі
землекористувачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

3. Гр. ОСОБА_4 влаштувати під'їзну дорогу
до своєї садиби зі сторони джерела за
рахунок своєї земельної ділянки і
частково за рахунок земельної ділянки
ОСОБА_5

4. Контроль за виконання даного рішення
покласти на комісію з питань
регулювання земельних відносин".

Рішенням «Про зняття огорожі і воріт»
датованого 30.05.2011 року № 28:

"Зобов'язано гр. ОСОБА_5 забрати з
громадського місця перед «Тишавкою»
самовільно поставлені нею дерев'яну
огорожу і ворота до 02.06.2011 року.

2. Контроль за виконанням даного
рішення залишено за сільським головою".

З огляду на вказане вище, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вважають, що вказані рішення
прийняті Мокротинською сільською
радою Жовківського району Львівської
області із допущенням порушень чинного
законодавства України котре регулює
земельні відносини внаслідок чого
протиправно порушують їх права та
незаконно створюють обов'язки.

Оспорюваними рішеннями, йдеться про
неправомірний пункту 4 та підпункти 4.1.,
4.2., 4.3. рішення Мокротинської сільської
ради Жовківського району Львівської
області «Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року»
датованого 26.02.1999 року, рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області «Про затвердження акта
перевірки суміжного землекористування
громадян» датованого 05.09.2010 року № 4 та
рішення Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області «Про зняття огорожі і воріт»
датованого 30.05.2011 року № 28, -
Мокротинська сільська рада
Жовківського району Львівської
області протиправно розпорядилась
частиною земельної ділянки котрою
користувалась ОСОБА_5 та котрою
користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо
влаштування в її межах (по суміжній
межі) під'їзної дороги до господарства
ОСОБА_4.

ОСОБА_4 в свою чергу, претендує на
частину земельної ділянки котрою
користувалась ОСОБА_5 та якою
користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для
встановлення в її межах (по суміжній
межі) під'їзної дороги до свого
господарства, у той час не маючи
зареєстрованого права власності на
свою земельну ділянку.

На земельній ділянці розташованій за
адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок
та господарські споруди котрі перейшли
у власність позивачів, що додатково
обґрунтовує ту обставину, що вказаною
земельною ділянкою в межах фактичної
площі як ОСОБА_5 так і позивачі
користувались відкрито та
добросовісно протягом тривалого часу.

Згідно з фактичним землекористуванням,
межі земельної ділянки розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачам
протягом останніх двадцяти років не
змінювались та не змінились і сьогодні,
і аж ніяк не порушені межі із земельною
ділянкою суміжного господарства
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 якою
фактично користується ОСОБА_4. Вказане
свідчить, що органом місцевого
самоврядування фактично, шляхом
розпорядження частиною земельної
ділянки котрою користувалась ОСОБА_5 та
котрою користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_1
щодо влаштування на її межах (по
суміжній меж під'їзної дороги до
господарства ОСОБА_4, - вилучено частину
наданої ОСОБА_5, тепер належної
позивачам земельної ділянки в
порушення порядку та способу прийняття
такої рішення. Поряд з цим, при
складенні акту «Перевірки суміжного
землекористування громадян ОСОБА_5 та
ОСОБА_4» датованого 10.06.2010 року, сама ж
ОСОБА_5 не залучалась, не надано
можливості землекористувачеві - ОСОБА_5
подати будь-які заперечення щодо
рекомендацій закріплених у цьому акті.
Крім того, в оспорюваному рішенні
органу місцевого самоврядування
котрим протиправно затверджено акт
«Перевірки суміжного
землекористування громадян ОСОБА_5 та
ОСОБА_4» датованого 10.06.2010 року не
вказано фактичних меж та площ суміжних
земельних ділянок за рахунок котрих
прийняте рішення влаштувати під'їзну
дорогу до господарства ОСОБА_4 При
вирішенні питання щодо влаштування на
її межах (по суміжній межі) під'їзної
дороги до господарства ОСОБА_4,
Мокротинська сільська рада
Жовківського району Львівської
області не врахувала, що дана земельна
ділянка не є вільною від забудови та
користування суміжних
землекористувачів.

Поряд із вищенаведеним, рішенням
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області «Про зняття огорожі і воріт»
датованим 30.05.2011 року № 28, - зобов'язано
гр. ОСОБА_5 забрати з громадського місця
перед «Тишавкою» самовільно
поставлені нею дерев'яну огорожу і
ворота до 02.06.2011 року, в той час як
поставлена нею дерев'яну огорожу і
ворота були влаштовані на межі
земельної ділянки котрою
користувалась остання понад 20 років
тому.

У зв'язку з чим позивачі звернулись до
суду з даним позовом та просять визнати
протиправним та скасувати пункт 4,
підпункти 4.1., 4.2., 4.3. рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області "Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року"
датованого 26.02.1999 року; визнати
протиправним та скасувати рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області "Про затвердження акта
перевірки суміжного землекористування
громадян" датованого 05.09.2010 року № 4";
визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області "Про зняття огорожі і воріт"
датованого 30.05.2011 року №28; зобов'язати
Мокротинську сільську раду
Жовківського району Львівської
області розглянути питання про
встановлення меж суміжного
землекористування між господарствами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що розташоване по
АДРЕСА_1 та господарством ОСОБА_4
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в
межах дійсного (фактичного)
землекористування.

Позивачі в судове засідання не
з'явились, однак, представник позивачів
ОСОБА_8 в судовому засіданні подав
заяву від імені позивача ОСОБА_1 про
уточнення позовних вимог, а саме пункту
5 прохальної частини адміністративного
позову та просить визнати протиправним
та скасувати рішення виконавчого
комітету Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області «Про зняття огорожі і воріт»
датованого 30.11.2011 року № 28. Уточненні
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, з підстав, викладених в
адміністративній позовній заяві.
Також, подав суду додаткові письмові
пояснення по суті позовних вимог, які
долучені до матеріалів справи. Просить
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Мокротинськї
сільської ради в судовому засіданні
проти позовних вимог заперечила у
повному обсязі та пояснила, що ні
ОСОБА_5 ні її спадкоємці - позивачі -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ні ОСОБА_6 і її
спадкоємець - ОСОБА_4 не є власниками чи
землекористувачами спірної земельної
ділянки, оскільки у них відсутні
будь-які правовстановлюючі документи.
Власником земельної ділянки є
Мокротинська сільська рада і тільки
вона відповідно до законодавства
вправі розпоряджатися даними
земельними ділянками. Стосовно
визнання протиправним і скасування
рішення Мокротинської сільської ради
«Про виконання рішення Жовківського
райсуду від 04.03.1996 року» від 26.02.1999 р. з
посиланням на те; що Мокротинська
сільська рада протиправно
розпорядилася частиною земельної
ділянки, котрою користувалася ОСОБА_5,
дане рішення прийнято з порушенням
вимог ст. ст. 107, 108 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 № 561-ХІІ, то вказує, що
як ОСОБА_5, так і позивачі не були і не є
в розумінні земельного законодавства
України ні власниками ні
землекористувачами спірної земельної
ділянки. Щодо посилань позивачів на ст.
107 Земельною кодексу України від 18.12.1990
№ 561-ХІІ то воно є некоректним, оскільки
вона встановлювала порядок розгляду
спорів з приводу суміжного
землекористування громадян згідно з
яким тільки у разі досягнення згоди між
сторонами вони розглядаються
погоджувальною комісією, склад якої
обирається відповідною Радою народних
депутатів. Однак, ст. 9, ст. 103, ст. 110 цього
ж Кодексу до компетенції сільської
ради віднесено вирішення земельних
спорів. Створення погоджувальної
комісії, як і розгляд нею спору не є
обов'язковим, оскільки висновок
комісії, який оформляється протоколом
є рекомендаційним та підставою для
прийняття рішення з зазначеного
питання Радою народних депутатів
тільки у разі досягнення згоди між
сторонами, а при прийнятті
оскаржуваного рішення ради сторонами
такої згоди не було досягнуто, а
вирішення питань і спорів щодо
землекорис тування відноситься
виключно до компетенції ради, а не
комісії. Аналогічними є й твердження
позивачів про те, що рішенням «Про
ствердження акта перевірки суміжного
землекористування громадян» від 05.09.2010
р. № 4 що Мокротинська сільська рада
протиправно розпорядилася частиною
земельної ділянки, котрою
користувалася ОСОБА_5 і дане рішення
прийнято в порушення права фак
тичного користування та ст.ст. 119, 120
Земельного кодексу України від 25.10.2001 №
2768-111, однак в чому саме полягають ці
порушення позивачі так і не вказують.
Також вказує, що як чинне земельне
законодавство України так і судова
практика не містять поняття - фактичне
користування землею. Посилання на
набувальну давність є теж некоректним,
оскільки, набувальна давність свідчить
лише про право, яке реалізовується у
встановлену законодавством (в даному
випадку Земельним кодексом України)
порядку, а згідно із правовими
позиціями Верховного суду України
стосується тих випадків, коли власник
майна (землі) відсутній або невідомий
та при наявності інших умов. Щодо
вимоги про зобов'язання Мокротинської
сільської ради розглянути питання про
встано влення меж суміжного
землекористування між господарствами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що розташоване по
АДРЕСА_1 та господарством ОСОБА_4
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в
межах дійсного (фактичного)
землекористування, то вважає, що така
вимога суперечить чинному
законодавству України і є втручанням у
компетенцію ради, оскі льки дане
питання віднесене до виключної
компетенції ради. ОСОБА_5 була присутня
при розгляді радою оскаржува них
рішень Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області від 26.02.1999 p., від 05.09.2010 р. № 4,
рішення виконавчого комітету
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області від 30.05.2011 р. № 28, вищевказані
рішення їй надсилались відповідно до
чинного законодавства. А тому вважає,
що твердження по зивачів про те, що
про оскаржувані рішення їм стало
відомо тільки 25.12.2013 p., ко ли вони
знайомились із матеріалами справи №
444/3497/13-ц, і ними не пропущений
шестимісячний строк для звернення до
адміністративного суду не відповідає
дійсності. Тому вважає, що мають бути
застосовані наслідки, встановлені
ст.ст. 99,100, 162 Кодексу адміністративного
судочинства України.

А тому, просить суд застосувати до
адміністративного позову ОСОБА_1 І
ОСОБА_2 наслідки, встановлені ст. ст. 99,
100, 162 Кодексу адміністративного
судочинства України та відмовити в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю за його
безпідставністю.

Крім того, відповідач Мокротинська
сільська рада подала до суду письмові
заперечення на адміністративний позов
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які долучені до
матеріалів справи.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_11 в судовому засіданні подали до
суду письмові заперечення на позовну
заяву, які долучені до матеріалів
справи. Проти позовних вимог
заперечили у повному обсязі, з підстав,
викладених в заперечені. Просять суд
застосувати до адміністративного
позову ОСОБА_1 І ОСОБА_2 наслідки,
встановлені ст. ст. 99, 100, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
та відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 повністю за його
безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму
щодо обов'язку органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
їх посадових осіб діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (ст.19).

Судом встановлено, що 25.01.1994 р. рішенням
Мокротинської сільської ради народних
депутатів Жовківського району
Львівської області «Про приватизацію
земельних ділянок» передано у приватну
власність земельні ділянки громадянам
в межах населеного пункту, згідно
списку, та зобов'язано громадян
оформити Державний акт, який
підтверджує право приватної власності
на землю та право на постійне
користування. Відповідно до даного
рішення ОСОБА_5 передано 0.60 га у
приватну власність і 0.40 га у постійне
користування. ОСОБА_6 пере дано 0.42 га у
приватну власність, що підтверджується
копією рішення Мокротинської
сільської ради народних депутатів
Жовківського району Львівської
області від 25.01.1994 р..

09.11.1995 р. рішенням № 6 Мокротинської
сільської ради народних депутатів "На
заяви ОСОБА_6 і ОСОБА_5" затверджено межі
між сусідами ОСОБА_6 і ОСОБА_5, які
встановлено комісією, зобов'язано
ОСОБА_5 зняти ворота перед спільним
заїздом, а ОСОБА_6 влаштувати власний
доїзд до житлового будинку до 01.05.1996 р..

З копії акту встановлення і узгодження
меж земельної ділянки ОСОБА_6 від 14
квітня 1997 року вбачається, що таким
погоджено межі земельної ділянки
ОСОБА_6 Даний акт підписаний як ОСОБА_6
та і ОСОБА_5.

17.04.1997 р. рішенням № 15 Мокротинської
сільської ради народних депутатів "На
заяву ОСОБА_6" затверджено межі між
сусідами ОСОБА_6 і ОСОБА_5 згідно з
висновками земельної та
узгоджувальної комісій, вирішено
залишити проїзд до садиб ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 в спільному користуванні,
зобов'язано ОСОБА_5 зняти ворота перед
спільним заїздом до садиб до 01.08.1997 р..

Однак, рішенням Жовківського районного
суду Львівської області від 04.03.1998 р.
визнано недійсним рішення
Мокротинської сільської ради народних
депутатів від 09.11.1995 р. та рішення
Мокротинської сільської ради народних
депутатів від 17.04.1997 р. про межі
землекористування між господарствами
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та зобов'язано виконком
Мокротинської сільської ради
встановити в натурі межі
землекористування між господарствами
ОСОБА_6 і ОСОБА_5.

З копії рішення Мокротинської
сільської ради Жовківського району
Львівської області «Про виконання
рішення Жовківського райсуду від 04.03.1996
року» датованого 26.02.1999 року
вбачається, що таким відмінено рішення
№ 6 шостої сесії Мокротинської
сільської ради «На заяву ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 » від 09.11.1995 року та відмінено
рішення № 15 дев'ятої сесії
Мокротинської сільської ради « На
заяву ОСОБА_6 » від 07.04.1997 року. Також, п. 3
даного рішення рекомендовано гр.гр.
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вирішити спір про
розмежування земельних ділянок у
судовому порядку. П. 4. даного рішення
встановлено, що до вирішення питання
розмежування земельних ділянок: 4.1.
гр.гр. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не чинити
перешкод у користуванні спільним
заїздом до земельних ділянок; 4.2. гр.
ОСОБА_5 припинити самовільно ставити
огорожу; п. 4.3. зобов'язано гр. ОСОБА_5
зняти ворота перед громадським
проїздом.

Позивачі вважають, що в супереч
приписам Земельного кодексу України
від 18.12.1990 № 561-ХІІ, Мокротинською
сільською радою Жовківського району
Львівської області в момент прийняття
рішення зобов'язального характеру не
враховано встановленого чинним
законом на момент його прийняття
обов'язку щодо способу та порядку
розгляду спору з приводу суміжного
землекористування та просять визнати
протиправним та скасувати пункт 4,
підпункти 4.1., 4.2., 4.3. рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області "Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року"
датованого 26.02.1999 року.

Зокрема, позивачі вказують, що згідно ч.
1 статті 31 Земельного кодексу України
від 18.12.1990 № 561-XII, чинного в момент
прийняття пункту 4 та підпунктів 4.1., 4.2.,
4.3. рішення Мокротинської сільської
ради Жовківського району Львівської
області «Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року»
датованого 26.02.1999 року, вилучення
(викуп) земельних ділянок з метою
передачі їх у власність або надання у
користування громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям провадиться за згодою
власників землі і землекористувачів на
підставі рішення Верховної Ради
України, місцевих Рад народних
депутатів. Згідно з ч. 2 цієї ж статті
вилучення земель провадиться за
рішенням сільської, селищної Ради
народних депутатів: із земель сіл і
селищ для усіх потреб, за винятком
випадків, передбачених статтею 33 цього
Кодексу; за межами сіл і селищ у разі
передачі їх у власність або надання у
користування для будівництва шкіл,
лікарень, підприємств торгівлі та
інших об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням населення (сфера
послуг), сільськогосподарського
використання, ведення селянського
(фермерського господарства, особистого
підсобного господарства,
індивідуального житлового, дачного
гаражного будівництва,
індивідуального і колективного
садівництва, городництва, традиційних
народних промислів, крім випадків,
передбачених частинами четвертою
п'ятою цієї статті та статтею 33 цього
Кодексу.

Також позивачі вказують, що ст. 107
Земельного кодексу України від 18.12.1990 №
561-XII, чинного на момент прийняття
пункту 4 та підпунктів 4.1., 4.2., 4.3. рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області «Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року»
датованого 26.02.1999 року встановлено, що
спори з приводу суміжного
землекористування громадян
розглядаються погоджувальною
комісією, склад якої обирається
відповідною Радою народних депутатів.
Нез'явлення сторони без поважних
причин за повторним викликом
погоджувальної комісії не зупиняє
розгляду земельного спору. У разі
недосягнення згоди спір за заявою
однієї із сторін розглядається у
судовому порядку. Приписами стаття 108
Земельного кодексу України від 18.12.1990 №
561-XII, чинного на момент прийняття
частково оскарженого рішення «Про
виконання рішення Жовківського
райсуду від 04.03.1996 року» датованого
26.02.1999 року встановлювалось, що по
результатах розгляду спору з приводу
суміжного землекористування
погоджувальна комісія готує свій
висновок, який оформляється протоколом
і підписується головою і секретарем
цієї комісії. Цей протокол є підставою
для прийняття рішення з зазначеного
питання Радою народних депутатів у
разі досягнення згоди між сторонами.
Рішення Ради народних депутатів
повинно бути мотивованим з
обов'язковим посиланням на фактичні
обставини справи і норми
законодавства. У рішенні
передбачається порядок його виконання
та заходи щодо усунення порушеного
права на землю.

А від так, позивачі вважають, що
Мокротинська сільська рада
Жовківського району Львівської
області шляхом розпорядження частиною
земельної ділянки котрою
користувалась ОСОБА_5 та котрою
користуються позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
щодо влаштування на її межах (по
суміжній межі) під'їзної дороги до
господарства ОСОБА_4, - вилучено частину
наданої ОСОБА_5, тепер належної
позивачам земельної ділянки, в
порушення порядку та способу прийняття
такого рішення

Однак, посилання позивачів на ст. 107
Земельною кодексу України від 18.12.1990 №
561-ХІІ є безпідставним, оскільки вона
встановлювала порядок розгляду спорів
з приводу суміжного землекористування
громадян згідно з яким тільки у разі
досягнення згоди між сторонами вони
розглядаються погоджувальною
комісією, склад якої обирається
відповідною Радою народних депутатів.
Однак, ст. 9, ст. 103, ст. 110 цього ж Кодексу
до компетенції сільської ради
віднесено вирішення земельних спорів.
Створення погоджувальної комісії, як і
розгляд нею спору не є обов'язковим,
оскільки висновок комісії, який
оформляється протоколом є
рекомендаційним та підста вою для
прийняття рішення з зазначеного
питання Радою народних депутатів
тільки у разі досягнення згоди між
сторонами, а при прийнятті
оскаржуваного рішення ради сторонами
такої згоди не було досягнуто, а
вирішення питань і спорів щодо
землекорис тування відноситься
виключно до компетенції ради, а не
комісії.

Статтею 22 Земельного кодексу України
від 18.12.1990 № 561-ХІІ визначено, що право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після вста новлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і оде ржання документа, що
посвідчує це право. Приступати до
використання земельної ділянки, в тому
числі на умовах оренди, до встановлення
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує право власності або право
користування землею, забороняється.

Статтею 23 Земельного кодексу України
від 18.12.1990 № 561-ХІІ встановлено, що право
власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які ви даються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів, а статтею 24, що право
тимчасового користування землею, в
тому числі на умовах оренди,
оформляється договором.

Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 № 561-ХІІ власники зе
мельних ділянок і землекористувачі
зобов'язані: 5) не порушувати права
власників інших земе льних ділянок і
землекористувачів, у тому числі
орендарів; 8) додержувати правил
добросусідства, дозволяти власникам і
користувачам земельних ділянок прохід
до доріг загального користу вання, а
також для спорудження або ремонту
межових знаків та споруд; не чинити
перешкод у проведенні до суміжної
земельної ділянки необхідних
комунікацій.

Судом встановлено, що жодних
правовстановлюючих документів на
право власності чи право користування
на спірну земельну ділянку у позивачів
немає.

Посилання позивачів на набувальну
давність є безпідставним, оскільки,
набувальна давність свідчить лише про
право, яке реалізовується у
встановлену законодавством (в даному
випадку Земельним кодексом України)
порядку, а згідно із правовими
позиціями Верховного суду України
стосується тих випадків, коли власник
майна (землі) відсутній або невідомий
та при наявності інших умов.

А від так, ні ОСОБА_5 ні її спадкоємці -
позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ні ОСОБА_6 та
її спадкоємець - ОСОБА_4 не є власниками
чи землекористувачами спірної
земельної ділянки, оскільки у них
відсутні будь-які правовстановлюючі
документи. Власником земельної ділянки
є Мокротинська сільська рада і тільки
вона відповідно до законодавства впра
ві розпоряджатися даними земельними
ділянками.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 № 561-XII, чинного на мо
мент прийняття рішення Мокротинської
сільської ради народних депутатів від
26.02.1999 p., до відання сільських, селищних
і міських районного підпорядкування
Рад народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території належали: 1) передача
земельних ділянок у власність, надання
їх у користування, в тому числі на
умовах оренди, у порядку, встановленому
статтями 17 і 19 цього Кодексу; 2)
реєстрація права власності, права
користування землею і договорів на
оренду землі; 5) ведення
земельно-кадастрової документації; 6)
погодження проектів землеустрою; 7)
здійснення державного контролю за
використанням і охороною земель,
додержанням земельного законодавства;
11) погодження будівництва жилих,
виробничих, ку льтурно-побутових та
інших будівель і споруд на земельних
ділянках, що перебувають у власно сті
або користуванні; 12) вирішення
земельних спорів у межах своєї
компетенції; 13) вирішення інших питань
у галузі земельних відносин у межах
своєї компетенції.

А від так, суд приходить до висновку, що
Мокротинська сільська рада народних
депутатів приймаючи рішення «Про
виконання рішення Жовківського
райсуду від 04.03.1996 року» датованого
26.02.1999 року, діяла в порядок та спосіб
визначений діючим в момент прийняття
даного рішення законодавством.

З копії акту перевірки суміжного
землекористування громадян ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 від 10.06.2010 р. № 8 вбачається, що
такий складено в присутності членів
комісії, сільського голови - Хлібишина
І.М., землевпорядника Кунтої О.С. та
землекористувачів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та
таким встановлено, що спільний заїзд до
двох господарств проходить від
громадської дороги через подвір'я гр.
ОСОБА_5 до садиби ОСОБА_4; - ОСОБА_5
самовільно встановила загорожу між
своєю садибою і садибою ОСОБА_10, що
затрудняє заїзд до його садиби; - межа
землекористування ОСОБА_5 від її
житлового будинку до загорожі
становить 2.60 м.; межа землекористування
ОСОБА_4 від його житлового будинку до
загорожі становить 2.20 м., що затрудняє
проїзд до присадибної земельної
ділянки. З метою недопущення в
майбутньому спору суміжного
землекористування комісія вирішила
рекомендувати сесії Мокротинської
сільської ради затвердити відстань
шири ною 2.60 м. по обидві сторони
господарств від будинків до загорожі
землекористувачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4..
ОСОБА_4 рекомендовано влаштувати
під'їзну дорогу до своєї садиби зі
сторони джерела за рахунок своєї
земельної ділянки і частково за
рахунок земельної ділянки гр. ОСОБА_5..

З рішення Мокротинської сільської ради
№ 4 від 05.09.2010 p. "Про затвердження акта
пе ревірки суміжного
землекористування громадян
"вбачається, що п. 1 даного рішення
затверджено акт перевірки
землекористування громадян ОСОБА_5 та
ОСОБА_4; п. 2 даного рішення встановлена
відстань шириною 2.60 м по обидві сторони
господарств від житлових будинків до
загорожі землекористувачів ОСОБА_5 та
ОСОБА_4; п. 3 ОСОБА_4 рекомендовано
влаштувати під'їзну дорогу до своєї
садиби зі сторони джерела за рахунок
своєї земельної ділянки і частково за
рахунок земельної ділянки гр. ОСОБА_5.

Позивачі вказують, що при складенні
акту «Перевірки суміжного
землекористування громадян ОСОБА_5 та
ОСОБА_4» датованого 10.06.2010 року, сама ж
ОСОБА_5 не залучалась, не надано
можливості землекористувачеві - ОСОБА_5
подати будь-які заперечення щодо
рекомендацій закріплених у цьому акті.

Однак, з копії повідомлення № 02-15/94 від
09.06.2010 р. вбачається, що Мокротинський
сільський голова повідомив ОСОБА_5 про
те, що 10.06.2010 р. о 15 год. відбудеться
виїзне засідання земельної комісії по
вирішенню питання проїзду між садибою
ОСОБА_5 і садибою ОСОБА_4 і про
необхідність її присутності при
вирішенні цього питання.

Крім того, з копії листа № 02-15/151 від
05.11.2010 р. вбачається, що Мокротинський
сільський голова повідомив ОСОБА_5 про
те, що на підставі рішення
Мокротинської сільської ради № 4 "Про
затвердження акта пере вірки
суміжного землекористування громадян"
від 05.09.2010 р. сільська рада зобов'язує її
до 01.10.2010 р. демонтувати і встановити
огорожу на відстані 2.60 м від будинків
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 А від так, ОСОБА_5 була
повідомлена та мала можливість подати
будь-які заперечення щодо рекомендацій
закріплених у цьому акті.

Позивачі вважають, що дане рішення
прийняте в порушення права фактичного
користування та ст.ст. 119, 120 Земельного
кодексу України від 25.10.2001 року, однак в
чому саме полягають ці порушення
позивачі так і не вказують.

Також, необхідно вказати, що як чинне
земельне законодавство України так і
судова практика не містять поняття -
фактичне користування землею.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 № 2768-111, який діяв на
час прийняття рішення Мокротинської
сільської ради № 4 від 05.09.2010 р , до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: а) розпорядження землями
територіальних громад; б) передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу; д) організація землеустрою; є)
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; й)
вирішення земельних спорів; к)
вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 № 2768-111 набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Статтею 126 ст. 116 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 № 2768-111 встановлено,
що право власності на земельну ділянку,
а також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу
України від 25.10.2001 № 2768-111 визначено, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 158 Земельного кодексу України
від 25.10.2001 № 2768-111 встановлено, що зе
мельні спори вирішуються судами,
органами місцевого самоврядування та
центральним орга ном виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері земельних відносин. Виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей. Органи
місцевого само врядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлено,
що виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання по вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

З рішення виконавчого комітету
Мокротинської сільської ради № 28 від
30.05.2011 р. вбачається, що таким ОСОБА_5
зобов'язано забрати з громадського
місця перед "Тишавкою" самовільно
поставлені нею дерев'яну огорожу і
ворота до 02.06.2011 р.

З копії листа № 02-15/132 від 30.05.11 р.
вбачається, що Мокротинський сільський
голова повідомив ОСОБА_5 про те, що їй
надсилається рішення виконавчого
комітету Мокротинської сільської ради
№ 28 від 30.05.2011 р. про зняття самовільно
поставленої нею на громадській
території перед Тишавкою огорожі і
воріт.

Позивачі просять визнати протиправним
та скасувати рішення виконавчого
комітету Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області "Про зняття огорожі і воріт"
датованого 30.05.2011 року № 28 та
звернулись з даною позовною вимогою до
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області. Однак, відповідачем в даному
випадку має виступати виконавчий
комітет Мокротинської сільської ради,
оскільки це є юридично два різні
органи.

Крім того, суд вважає, що вимога про
зобов'язання Мокротинської сільської
ради розглянути питання про встано
влення меж суміжного
землекористування між господарствами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що розташоване по
АДРЕСА_1 та господарством ОСОБА_4
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в
межах дійсного (фактичного)
землекористування, суперечить чинному
законодавству України і є втручанням у
компетенцію ради, оскільки дане
питання віднесене до виключної
компетенції ради.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом звернутися до
суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб"єкта владних
повноважень порушенні її права,
свободи або інтереси.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
оскаржуванні рішення є ненормативними
правовими актами органу місцевого
самоврядування, актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, суд
приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог
позивачів, так як останніми не
представлено суду жодних доказів
порушення оскаржуваними рішеннями
суб"єкта владних повноважень їх прав,
свобод або інтересів, не здобуто таких
доказів і в судовому засіданні, а тому
підстав для задоволення позовних вимог
не має.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача.

А від так, суд вважає, що відповідачем
представлено суду належні та допустимі
докази щодо правомірності своїх
рішень.

З наведених обставин суд вважає, що у
задоволенні адміністративних позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити
за недоведеністю.

Зібрані по справі докази, оцінені судом
належним чином кожен окремо на їх
достовірність та допустимість, а також
їх достатність та взаємний зв'язок у
сукупності, встановлені судом
обставини свідчать про те, що у суду є
всі підстави для відмови у задоволенні
адміністративних позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 6-11, 14, 69-71, 159, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені позову про визнання
протиправним та скасування п. 4 п.п. 4.1,
4.2, 4.3 рішення Мокротинської сільської
ради Жовківського району Львівської
області "Про виконання рішення
Жовківського райсуду від 04.03.1996 року"
датованого 26.02.1999 року - відмовити.

В задоволені позову про визнання
протиправним та скасування рішення
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області "Про затвердження акту
перевірки суміжного землекористування
громадян" датованого 05.09.2010 року № 4 -
відмовити.

В задоволені позову про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Мокротинської
сільської ради Жовківського району
Львівської області "Про зняття огорожі
і воріт" датованого 30.05.2011 року № 28 -
відмовити.

В задоволені позову про зобов"язання
Мокротинської сільської ради
Жовківського району Львівської
області розглянути питання про
встановлення меж суміжного
землекористування між господарствами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що розташоване по
АДРЕСА_1 та господарством ОСОБА_4
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в
межах дійсного (фактичного)
землекористування - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Жовківський районний суд Львівської
області протягом 10-ти днів з дня її
проголошення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не було
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Р. Б. Ясиновський

Повний текст постанови виготовлений
18.04.2014 р.