Справа № 824/1244/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/6591/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В.,

секретаря - Наумця О.В.,

за участю представників: ГПУ - Клюге
Л.М., Чернівецької міської ради -
Юзьківа М.І., ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
касаційною скаргою прокуратури
Вінницької області на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 9 січня 2014
року у справі №824/1244/13-а за позовом
виконуючого обов'язки прокурора
м.Чернівці до Чернівецької міської
ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення
органу місцевого самоврядування про
надання дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки на умовах
земельного сервітуту для
обслуговування прибудови, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року виконуючий обов'язки
прокурора м.Чернівці звернувся в суд з
позовом до Чернівецької міської ради,
третя особа ОСОБА_3, в якому просив
визнати незаконним та скасувати
рішення 33 сесії Чернівецької міської
ради (відповідач) від 28.02.2013 року №744
"Про надання громадянці ОСОБА_3 (третя
особа) дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки АДРЕСА_1
на умовах земельного сервітуту для
обслуговування прибудови".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
прокуратурою міста Чернівці за
результатами перевірки, проведеної в
порядку нагляду за застосуванням
законів, встановлено, що рішення 33
сесії Чернівецької міської ради від
28.02.2013 року №774 "Про надання гр. ОСОБА_3
дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки АДРЕСА_1
на умовах земельного сервітуту для
обслуговування прибудови" прийняте з
порушенням вимог чинного
законодавства, всупереч рішенню суду
та підлягає скасуванню.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2013 року позовні вимоги задоволені.
Визнане незаконним та скасоване
рішення 33 сесії Чернівецької міської
ради від 28.02.2013 року №744 "Про надання
громадянці ОСОБА_3 дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки
АДРЕСА_1 на умовах земельного сервітуту
для обслуговування прибудови".

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 9 січня 2014
року скасоване рішення суду першої
інстанції та відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями прокуратура Вінницької
області звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
05.09.2000 року ОСОБА_3 придбала квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 43,30 м2, в тому
числі житловою площею 28,0 м2, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири АВМ №885284.

ОСОБА_3 здійснила перепланування і
добудову до належної їй на праві
власності квартири АДРЕСА_1

Рішенням 33 сесії VI скликання
Чернівецької міської ради від 28.02.2013
року №774 наданий дозвіл гр. ОСОБА_3 на
складання проекту відведення
земельної ділянки на АДРЕСА_1 під
збудовану прибудову до квартири
АДРЕСА_1 на умовах платного земельного
сервітуту; визнаний таким, що втратив
чинність п. 6.2. Рішення міської ради VI
скликання від 14.04.2011 року №140 щодо
відмови у наданні дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки
та наданні містобудівних умов і
обмежень забудови земельної ділянки на
реконструкцію власної квартири
АДРЕСА_1 у зв'язку з самовільно
здійсненим будівництвом; зобов'язано
ОСОБА_3 звернутися в проектну
організацію для укладення Договору на
виконання робіт щодо виготовлення
відповідного проекту відведення
земельної ділянки. Рішення сесії
Чернівецької міської ради мотивовано
тим, що під час примусового виконання
рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 17.11.2011 року згідно
виконавчого листа від 04.05.2012р. №2-39 гр.
ОСОБА_3 звернулася до депутату міської
ради VI скликання Білика P.P. із заявою
щодо розгляду питання про надання
земельної ділянки на АДРЕСА_1 під уже
збудовану прибудову до квартири
АДРЕСА_1. Після звернення гр. ОСОБА_3
неодноразово здійснювалися комісійні
виїзди на місце за участю посадових
осіб міської ради, депутатів міської
ради, Шевченківської районної у місті
Чернівцях ради та інших зацікавлених
осіб. Під час комісійного огляду було
встановлено, що зазначена прибудова
побудована таким чином, що її знести
без завдання шкоди квартирі АДРЕСА_1 в
цілому неможливо. Крім того,
необхідність у будівництві зазначеної
прибудови викликана виключно потребою
житлових поліпшень сім'ї ОСОБА_3, які на
час купівлі квартири АДРЕСА_1 не
відповідали загальноприйнятим вимогам
для житлового приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
Земельним кодексом України визначено,
що вимагати встановлення земельних
сервітутів можуть власники або
землекористувачі суміжних земельних
ділянок. Однак, ОСОБА_3 не була на час
прийняття оскарженого у справі рішення
ані власником, ані землекористувачем
суміжної земельної ділянки, по
відношенню до земельної ділянки
АДРЕСА_1. Крім того, спірне рішення 33
сесії Чернівецької міської ради від
28.02.2013 року №744 "Про надання громадянці
ОСОБА_3 дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки АДРЕСА_1
на умовах земельного сервітуту для
обслуговування прибудови" прийняте
всупереч рішенню суду, яке набрало
законної сили.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог апеляційний суд виходив
з того, що звернення прокурора до суду,
як самостійного позивача є
неправомірним. В даному випадку він
повинен був звернутися до суду з даним
позовом в інтересах держави, в особі
центрального органу виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 121 Конституції України, частин
другої, п'ятої статті 36-1 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ "Про
прокуратуру" на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог статті 60 КАС
України прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії адміністративного
процесу.

З метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави. При цьому прокурор повинен
надати адміністративному суду докази,
які підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Суд першої інстанції при ухваленні
рішення прийшов до висновків, що за
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду,
прокурор зазначає про це в позовній
заяві, в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Апеляційний суд дійшов
необґрунтованого висновку, що
виконуючий обов'язки прокурора міста
Чернівці, здійснюючи свої повноваження
в адміністративному судочинстві, не
дотримався вимог процесуального
закону з наступних підстав.

Звертаючись до суду, прокурор у
позовній заяві зазначив, що звернувся
позовом самостійно, оскільки орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах, в даному випадку,
відсутній.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд апеляційної інстанції вірно
зазначив про наявність органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах. Таким органом є Державна
інспекція сільського господарства
України в силу ст.15-2 Земельного кодексу
України, ст.6 Законом України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України (затверджене
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року № 459/2011).

Разом з тим, ст.60 КАС України
передбачає, що у разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
адміністративного суду прокурор
зазначає про це в позовній заяві і в
такому разі прокурор набуває статусу
позивача.

Однак, згідно Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України у Державної інспекції
сільського господарства України
відсутні повноваження щодо звернення
до суду у спірних відносинах, чому суд
апеляційної інстанції не дав належних
обґрунтувань.

Враховуючи ту обставину, що
апеляційним судом не перевірялося
рішення суду першої інстанції по суті
позовних вимог, а було скасоване з
підстав порушення прокурором норм
процесуального права, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а справа направленню на
новий апеляційний розгляд.

З урахуванням вищенаведеного судом
апеляційної інстанції не з'ясовані
обставини справи, що мають значення для
правильного її вирішення та не дають
можливості суду касаційної інстанції
визначитися в правильності правової
оцінки обставин судом апеляційної
інстанції, що являється порушенням
ст.ст.159, 195 КАС України.

При встановленні наведених фактів
судом апеляційної інстанції порушені
норми процесуального права, які
призвели до необґрунтованого
прийняття судового рішення і не можуть
бути перевірені та усунуті судом
касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 227 КАС України
підставами для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій з направленням справи на
новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи і не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції.

За таких обставин доводи касаційної
скарги частково спростовують висновки
суду апеляційної інстанції, тому
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню із скасуванням рішення
суду апеляційної інстанції та
направленням справи на новий
апеляційний розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу прокуратури
Вінницької області задовольнити
частково.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 9 січня 2014
року скасувати, справу направити на
новий апеляційний розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Судді: