Справа № 826/3834/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2014 року № 826/3834/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Келеберди В.І. ,
суддів Данилишин В.М. Качура І.А.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Державного агенства
земельних ресурсів України до
Державної виконавчої служби України
провизнання дії незаконними,
скасування постанови

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Державне агентство земельних ресурсів
України зве5рнулось до суду з позовом
до Державної виконавчої служби
України, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, про
визнання незаконними дій щодо
прийняття рішення шляхом винесення
постанови від 03.03.2014 ВП № 39527078 про зміну
назви сторони виконавчого провадження
та направлення її до Держземагентства
України, визнання незаконної та
скасування постанови від 03.03.2014 ВП №
39527078 про зміну сторони виконавчого
провадження, визнання протиправним дій
щодо прийняття рішення шляхом
складання вимоги від 04.03.2014 ВП №39527078 та
направлення її до Держземагентства
України.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що підставою для зміни
сторони виконавчого провадження є
відповідна ухвала суду, проте ухвала,
на яку посилається відповідач в
оскарженій постанові на адресу
позивача не надходила.

Відповідач - Державна виконавча служба
України - заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях,
які долучено до матеріалів справи та
зазначив, що оскаржену постанови
прийнято на підставі ухвали
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014 по
справі №806/1727/13-а про заміну сторони
виконавчого провадження. У зв'язку зі
зміною сторони виконавчого
провадження на Держземагентства
України було направлено вимогу про
виконання виконавчого листа
Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.08.2013 №3717/13
про поновлення на роботі.

В судовому засіданні за згодою сторін
відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалено про вирішення справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України перебуває виконавчий
лист Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.08.2013 №3717/13
про поновлення ОСОБА_1 на посаді
начальника Управління Держкомзему у
Житомирському районі Житомирської
області з 23.02.2013.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів
(рішення Суду у справах:
"Совтрансавто-Холдинг проти України", №
48553/99, § 77, від 25.07.2002; "Україна-Тюмень"
проти України", № 22603/02, §§ 42 та 60, від
22.11.2007).

Відповідно до статті 1 Закону України
від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче
провадження" виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
процесуальних прав.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчий лист, виданий судом є
виконавчим документом, на підставі
якого державною виконавчою службою
здійснюється примусове виконання
рішень (стаття 17 Закону України "Про
державну виконавчу службу").

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Постановою від 28.08.20103 відкрито
виконавче провадження ВП №39527078 з
виконання вказаного вище виконавчого
листа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження", у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
23.09.2013 на адресу Управління
Держкомзему у Житомирському районі
Житомирської області направлено
вимогу щодо виконання вказаного
виконавчого документу.

Відповідно до Указу Президента України
від 08.04.2011 № 445/2011 Державне агентство
земельних ресурсів України є
правонаступником Державного комітету
України із земельних ресурсів.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, уразі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження (у разі смерті
фізичної особи, припинення юридичної
особи, а також в інших випадках заміни
сторони у виконавчому провадженні)
якщо правовідносини допускають
правонаступництво, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження її
правонаступником. На підставі
постановленої судом ухвали державний
виконавець своєю постановою, яка
затверджується начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, змінює назву
сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони її правонаступником. Для
правонаступника усі дії, вчинені до
його вступу у виконавче провадження,
обов'язкові тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Судом встановлено, що ухвалою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014 у
справі №806/1727/13-а судом замінено
сторону виконавчого провадження по
вказаній справі з Державного комітету
України із земельних ресурсів на
Державне агентство земельних ресурсів
України.

Постановою державного виконавця від
03.03.2014 замінено назву сторони
виконавчого провадження ВП №39527078, а
саме: боржника з Державного комітету
України із земельних ресурсів на
Державне агентство земельних ресурсів
України.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що при винесенні постанови
від 03.03.2014 ВП № 39527078 про зміну назви
сторони виконавчого провадження та
направлення її до Держземагентства
України відповідач діяв відповідно до
вимог згадуваних норм Закону України
«Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, що свідчить про
безпідставність позовних вимог про
визнання незаконними дій щодо
прийняття рішення шляхом винесення
постанови від 03.03.2014 ВП № 39527078 про зміну
назви сторони виконавчого провадження
та направлення її до Держземагентства
України, визнання незаконної та
скасування постанови від 03.03.2014 ВП №
39527078 про зміну сторони виконавчого
провадження.

Суд зауважує, що позивач наділений
правом на оскарження ухвали
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014 у
справі №806/1727/13-а до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Щодо вимоги про визнання протиправним
дій щодо прийняття рішення шляхом
складання вимоги від 04.03.2014 ВП №39527078 та
направлення її до Держземагентства
України суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
виконавче провадження" вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Як зазначено вище, у зв'язку із зміною
боржника у виконавчому провадженні на
Держземагентство України та не
виконання вказаного судового рішення,
державним виконавцем скеровано на
адресу Державного агентства земельних
ресурсів України вимогу про виконання
судового рішення.

З огляду на викладене, при винесенні
вимоги від 04.03.2014 №Х-12224/5-120/15 та
скеруванні її на адресу Державного
агентства земельних ресурсів України
відповідач дія відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження", що свідчить про
безпідставність позовних вимог у
вказаній частині.

Відповідно до статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

Як передбачено частиною другою статті
19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві
посилання позивача є необґрунтованими,
та відповідно такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
122, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя
В.І. Келеберда

Судді
В.М. Данилишин

І.А. Качур