Справа № 820/209/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.Справа № 820/209/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
13.02.2014р. по справі № 820/209/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

10.01.2014 р. Публічне акціонерне
товариство "Харківгаз" звернулось до
суду із позовом, у якому просило
скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів № від
13.08.2013 р., № від 13.08.2013 р., №
від 13.08.2013 р.

Харківський окружний адміністративний
суд постановою від 13.02.2014 року позовні
вимоги задовольнив.

Приймаючи зазначене рішення суд першої
інстанції виходив з того, що у ході
судового розгляду не встановлено
підстав, визначених податковим
законодавством України, які б
виключали право позивача на формування
податкових зобов'язань у перевіряємий
період за наслідками господарських
операцій із ТОВ «Газпромхолдінг», ТОВ
«УКРНАФКО», ТОВ фірма «Фенікс», ТОВ
«МВС «Зевс», ІП «Аврора», ФОП ОСОБА_1,
ТОВ «СНАБСЕРВІС.ИА», ТОВ «Українська
промислова металургійна компанія».

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів подала апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в задоволенні позову. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом,
фахівцями Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів проведена документальна
позапланова перевірка Публічного
акціонерного товариства "Харківгаз" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток за
2010 рік, 2011, 2012 рік та податку на додану
вартість по взаємовідносинам з: ТОВ
«Газпромхолдінг» за січень та липень
2012 року, ТОВ «УКРНАФКО» за червень 2010
року, ТОВ фірма «Фенікс» за травень 2012
року, ТОВ «МВС «Зевс» за січень 2011 року,
ІП «Аврора» за серпень 2010 року та
листопад 2012 року, ФОП ОСОБА_1 за
жовтень-грудень 2010 року, ТОВ
«СНАБСЕРВІС. ИА» за квітень та травень
2012 року, ТОВ «Українська промислова
металургійна компанія» за квітень 2011
року.

За результатами перевірки складений
акт № 56/47-00-13/03359500 від 26.07.2013 року, яким
встановлено порушення позивачем п. 3.1
ст.3, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п 5.2 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.94 р. № 33494-ВР, п.п.
134.1.1. п.134.1 ст. 134, п.138.1, п. 138.4 ст.138,
п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ.

На підставі зазначеного акту
Спеціалізованою державною податковою
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів винесені податкові
повідомлення-рішення: № 000001470 від 13.08.2013
р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 16960 грн. та визначені
штрафні санкції у розмірі 4719,25 грн.; №
від 13.08.2013 р., яким позивачу
донараховано зобов'язання з податку на
додану вартість та штрафні санкції у
загальному розмірі 44379 грн.; № від
13.08.2013 р. щодо суми завищення від'ємного
значення об'єкта податком на прибуток у
розмірі 76312 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що у ході судового
розгляду не встановлено підстав,
визначених податковим законодавством
України, які б виключали право позивача
на формування податкових зобов'язань у
перевіряємий період за наслідками
господарських операцій із ТОВ
«Газпромхолдінг», ТОВ «УКРНАФКО», ТОВ
фірма «Фенікс», ТОВ «МВС «Зевс», ІП
«Аврора», ФОП ОСОБА_1, ТОВ
«СНАБСЕРВІС.ИА», ТОВ «Українська
промислова металургійна компанія».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до п. 5.1. ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, встановлених
пунктами 5.3.-5.7. цієї статті.

Відповідно до п.п. 5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" не включаються до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Правила ведення податкового обліку
щодо оподаткування прибутку
підприємств встановлені ст. 11 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" підпунктом 11.2.1 пункту 11.2
якої встановлено, що датою збільшення
валових витрат виробництва (обігу)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Відповідно до п.5.11 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" установлення додаткових
обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника
податку, крім тих, що зазначені у цьому
Законі, не дозволяється.

Також, відповідно до п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

До витрат операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку. (п. 138.1.1 ст. 138 ПКУ).

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

При цьому, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

У відповідності до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону України "Про ПДВ" податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про ПДВ" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судовим розглядом встановлено, що між
ПАТ «Харківгаз» та ТОВ «Фенікс»
укладено договір постачання № 346 від
08.02.2012 р., за умовами якого постачальник
зобов'язується передати, покупець
прийняти та оплатити запасні частини
до автотранспорту Дергачівської філії
зі складу постачальника за адресою: м.
Харків, вул. Полтавський шлях, 32.

У виконання зазначеного договору
надані видаткова накладна № РН-0000018 від
11.05.2012 р., податкова накладна № 3 від
08.05.2012 р., прийомний акт № 317/18 від 11.05.2012
р.

Фактична оплата товару здійснена у
повному обсязі, що підтверджується
платіжним дорученням № 441 від 08.05.2012 р.
на підставі рахунку-фактури № СФ-0000010
від 15.03.2012 р.

Перевезення товару підтверджується
подорожнім листом № 7102008 від 11.05.2012 р.

Крім того, матеріали справи містять
підтвердження використання отриманого
за договором №. 346 від 08.02.2012 р. товару
позивачем, а саме - акти на списання
автозапчастин від 11.05.2012 р.

Також, між ПАТ «Харківгаз» та ТОВ МВС
«ЗЕВС» укладено договір постачання №
899 від 25.11.2010 р., за яким продавець
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити продукцію
(спецодяг) на умовах даного договору.

Отримання та прийом товару на склад
підтверджується видатковими
накладними № РН-0000012, № РН-0000013, №
РН-0000014 від 18.01.2011 р., № РН-0000030, № РН-0000029
від 26.01.2011 р., податковими накладними №
15; № 16; № 18 від 18.01.2011 р.; № 28; № 29 від
26.01.2011 р., прийомними актами № 21/21; № 22/22,
№ 43/43 від 18.01.2011 р.; № 57/57, № 56/56 від 26.01.2011
р.

Оплата товару підтверджена платіжними
дорученнями № 467 від 20.01.2011 р. на суму
72381 грн. та № 6886 від 28.01.2011 р. на суму 94199,3
грн.

Перевезення товару підтверджується
подорожніми листами № 077443 від 18.01.2011 р.,
№ 077515 від 26.01.2011 р.

Відповідно до внутрішніх документів
позивача товар, отриманий за договором,
було передано до центрального складу
та філіям ПАТ «Харківгаз» для
використання в господарській
діяльності, що підтверджеється
рахунками-накладними, прийомними
актами, накладними-вимогами, витягами з
журналу руху інвентарних об'єктів.

Крім того, між ПАТ «Харківгаз» та ТОВ
«СНАБСЕРВІС И.А.» укладено договір
постачання № 13 від 13.01.2012 р., за яким
продавець зобов'язується поставити,
покупець прийняти та оплатити
продукцію на умовах договору -
асортимент, кількість та ціна вказані в
рахунках та накладних, які після їх
підписання сторонами мають силу
специфікації.

У підтвердження виконання умов
вказаного договору надані видаткові
накладні № ИС-0000007 від 10.04.2012 р., №
ИС-0000019 від 24.04.2012 р., № ИС-0000004 від 05.04.2012
р., № ИС-0000006 від 06.04.2012 р., № ИС-0000005 від
05.04.2012 р., № 586/670 від 03.05.2012 р., № 1256/669 від
03.05.2012 р., № ИС-00000015 від 23.05.2012 р.,
прийомні акти № 975/526 від 10.04.2012 р, № 974/525
від 24.04.2012 р., № 501/524 від 05.04.2012 р., № 453/462
від 06.04.2012 р.; № 587/671 від 03.05.2012 р., № 642/717
від 23.05.2012 р., податкові накладні № 7 від
10.04.2012 р, № 19 від 24.04.2012 р., № 4 від 05.04.2012
р., № 6 від 06.04.2012 р., № 5 від 05.04.2012 р., № 15
від 23.05.2012 р.

Фактична оплата товару підтверджена
платіжними дорученнями № 901 від 10.04.2012
р., № 1117 від 27.04.2012 р., № 825 від 05.04.2012 р., №
798 від 06.04.2012 р., № 827 від 05.04.2012 р., № 1462
від 23.05.2012 р.

Перевезення товару підтверджується
подорожніми листами № 610843 від 10.04.2012 р.,

№ 548535 від 24.04.2012 р.; № 610831 від 05.04.2012 р.; №
610835 від 06.04.2012 р.

Також, між ПАТ «Харківгаз» та ТОВ
«Українська промислова металургійна
компанія» укладено договір постачання
№ 17 від 18.01.2011 р., за умовами якого
продавець зобов'язується поставити,
покупець прийняти та оплатити
продукцію на умовах договору -
асортимент металеві труби та фітинги.

Отримання та прийом товару на склад
підтверджується видатковими
накладними № УП-0000365 від 13.04.2011 р., №
УП-0000408 від 22.04.2011 р., прийомними актами
№ 978 від 13.04.2011 р., № 1018 від 22.04.2011 р.,
податковими накладними № 75 від 13.04.2011
р., № 131 від 22.04.2011 р.

Оплата товару підтверджена платіжними
дорученнями № 617 від 21.04.2011 р (на
підставі рахунку № УП-0000662 від 18.04.2011 р.)
, № № 618 від 21.04.2011 р.; (на підставі
рахунку № УП-0000673 від 19.04.2011 р.), № 668 від
26.04.2011 р. (на підставі рахунку № УП-0000690
від 21.04.2011 р.).

Перевезення товару підтверджується
подорожніми листами № 077783 від 13.04.2011 р.,

№ 077806 від 22.04.2011 р.

Отриманий за договором товар передано
до центрального складу позивача та
філіям ПАТ «Харківгаз» для
використання в господарській
діяльності, що рахунками-накладними,
прийомними актами, актами на списання
матеріалів, звітами про виконану
роботу та використанню матеріалів,
відомостями ресурсів.

Крім того, по взаємовідносинам з ФОП
ОСОБА_1 отримання та прийом товару на
склад підтверджується видатковими
накладними № 011104 від 01.11.2010 р., № 241114 від
24.11.2010 р., № 031105 від 03.11.2010 р., № 151007, № 151005
від 15.10.2010 р., прийомними актами № 330 від
15.10.2010 р., № 1393/1393 від 01.11.2010 р., № 373 від
24.11.2010 р., № 359 від 03.11.2010 р., № 403 від 17.12.2010
р., № 331 від 15.10.2010 р., податковими
накладними № 011104 від 01.11.2010 р., № 141004, №
141003 від 14.10.2010 р., № 161214 від 16.12.2010 р., №
231117 від 23.11.2010 р., № 281014 від 28.10.2010 р.

ПАТ «Харківгаз» сплатило на користь
ФОП ОСОБА_1 кошти, що підтверджується
платіжними дорученнями: № 6473 від 26.11.2010
р., № 3722 від 28.10.2010 р., № 4198 від 16.12.2010 р., №
4021 від 23.11.2010 р., № 3478, № 3479 від 14.10.2010 р.

Перевезення товару підтверджується
подорожніми листами № 077125 від 01.11.2010 р.,
№ 0102226 від 15.10.2010 р.; № 0102659 від 24.11.2010 р.;
№ 0102428 від 03.11.2010 р.; № 0102976 від 17.12.2010 р.

Отриманий за договором товар
оприбутковано до центрального складу
позивача, філій ПАТ «Харківгаз» для
використання в господарській
діяльності.

Також, ПАТ Харківгаз» придбало у ІП
«Аврора» продукти харчування, що
підтверджується копіями фіскальних
чеків, авансових звітів про
використання коштів, наданих під звіт,
прийомними актами та виписками по
рахункам, які містяться в матеріалах
справи.

На виконання вказаних операцій ІП
«Аврора» на користь ПАТ «Харківгаз»
виписані податкові накладні № 1/19; № 2/19;
№ 3/19 від 02.08.2010 р.; № 19/19; № 20/19; № 21/19 від
06.08.2010 р.; № 28/19; № 29/19; 30/19 від 10.08.2010 р.; №
40/19; № 41/19 від 13.08.2010 р.; № 63/19 від 19.08.2010 р.;
№ 95/19; № 96/19 від 31.08.2010 р.; № 63 від 15.11.2012 р.

Перевезення товару підтверджується
подорожніми листами № 078743 від 02.08.2010 р.;
№ 048533 від 06.08.2010 р.; № 048594 від 10.08.2010 р.; №
048648 від 13.08.2010 р.; № 097144 від 19.08.2010 р.; №
078862 від 31.08.2010 р.; № 079873 від 15.11.2012 р., в
яких зазначено місце призначення -
магазин «Таргет».

Крім того, отримання та прийом товару
(мастило ТАП 15В) від ТОВ «УКРНАФКО» на
склад підтверджується видатковою
накладною № 3611 від 07.06.2010 р., прийомним
актом № 669/3611/66 від 07.06.2010 р., податковою
накладною № 2952 від 04.06.2010 р.

ПАТ «Харківгаз» сплатило за отриманий
товар на користь ТОВ «УКРНАФКО» кошти,
що підтверджується платіжним
дорученням № 1171 від 04.06.2010 р.

Перевезення товару підтверджується
подорожнім листом № 065853 від 07.06.2010 р.

При цьому, отриманий товар (мастило ТАП
15В) використаний у діяльності позивача,
що підтверджується відомістю про
заправку автомашин.

Також, отримання та прийом товару
(мастило «Плитол М») від ТОВ
«Газпромхолдінг» на склад
підтверджується видатковими
накладними № 254 від 17.07.2012 р., № 284 від
26.07.2012 р., № 11 від 17.01.2012 р., прийомними
актами № 1863/987 від 17.07.2012 р., № 1864/988 від
26.07.2012 р., № 30/30 від 17.01.2012 р., податковими
накладними № 4 від 03.07.2012 р., № 8 від
12.01.2012 р.

ПАТ «Харківгаз» сплатило за отриманий
товар на користь ТОВ «Газпромхолдінг»
кошти, що підтверджується платіжними
дорученнями № 4 від 03.07.2012 р. (на
підставі рахунку-фактури № 253 від
11.06.2012 р. на суму 22661,10 грн.), платіжне
доручення № 36 від 12.01.2012 р. (на підставі
рахунку № 4 від 06.01.2012 р.).

Перевезення товару підтверджується
подорожніми листами № 533079 від 26.07.2012 р.,
№ 507574 від 17.01.2012 р.

Судовим розглядом встановлено, що
товарно-матеріальні цінності від
вищезазначених контрагентів отримані
повноважними представниками ПАТ
«Харківгаз» згідно наданих витягів з
журналів реєстрації довіреностей, що
містяться в матеріалах справи;
операції по взаємовідносинам з
вищезазначеними контрагентами
відображені в бухгалтерському обліку
підприємства, що підтверджується
виписками по рахунках.

Колегія суддів погоджується із
твердженням суду першої інстанції, що
надані позивачем первинні
бухгалтерські документи на виконання
вищезазначених договорів за своєю
формою та змістом відповідають вимогам
чинного законодавства. Підстав,
визначених податковим законодавством,
які б виключали право позивача на
формування податкових зобов'язань за
їх наслідком, в даному випадку, не
вбачається.

Слід вказати, що у судовому засіданні
не знайшли підтвердження доводи
податкового органу про фактичну
відсутність операцій по придбанню
позивачем товарів, послуг (робіт) у ТОВ
«Газпромхолдінг», ТОВ «УКРНАФКО», ТОВ
фірма «Фенікс», ТОВ «МВС «Зевс», ІП
«Аврора», ФОП ОСОБА_1, ТОВ
«СНАБСЕРВІС.ИА», ТОВ «Українська
промислова металургійна компанія».

Таким чином, позивач на законних
підставах сформував суму податку на
прибуток та податку на додану вартість,
який визначив виходячи з вартості
товарів, придбаних з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської своєї діяльності, що
підтвердив належним чином складеними
первинними документами.

При цьому, колегія суддів не приймає
посилання відповідача для доведення
недотримання позивачем вимог
Податкового кодексу України на акти
про неможливість проведення
зустрічних звірок складених відносно
контрагентів, оскільки отримання
податковим органом акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагентів не звільняє такий
податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону, акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки не має преюдиціального значення
та не є документом, що достовірно та
безсумнівно підтверджують обставини
фактичної дійсності.

Таким чином, враховуючи викладене
колегія суддів приходить до висновку
про необґрунтованість судження
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про порушення позивачем
вимог закону при обчисленні податку на
додану вартість та податку на прибуток
від провадження господарської
діяльності.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів № від
13.08.2013 р., № від 13.08.2013 р., №
від 13.08.2013 р. такими, що прийняті на
підставі хибних висновків,
необґрунтованість яких доведена у ході
судового розгляду справи та
підтверджена матеріалами справи, а
тому є протиправними та підлягають
скасуванню.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014р. по
справі № 820/209/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Катунов В.В. Рєзнікова С.С.