Справа № 872/12939/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 2а/331/94/13

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління
праці та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району на постанову Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 05
серпня 2013 року у справі №2а/331/94/13 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району про визнання незаконними дій
суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення по Жовтневому району
Запорізької міської ради про визнання
дій щодо відмови у нарахуванні
невиплаченої частини допомоги та
зобов'язання здійснити перерахунок і
нарахування щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2013р. та
стягнення суми такої допомоги у
розмірі 7066грн.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 05 серпня 2013р. позов
задоволено частково. Визнано
незаконними дії відповідача щодо
відмови у проведенні нарахування
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня як інваліду війни 2-їгр.
Зобов'язано здійснити перерахунок та
сплатити недораховану суму.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач та
відповідач подали апеляційні скарги, в
яких посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, відповідач просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
позову, позивач просить доповнити, а
таким чином скасувати в частині
відмови у задоволенні позову, та за
задовольнити позовні вимоги щодо
стягнення суми 7066грн.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційних скарг і заявлених позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що апеляційна скарга
позивача підлягає частковому
задоволенню, апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
відповідачем протиправно не виплачено
позивачу разову грошову допомогу у
розмірі встановленому Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно вимог ст.. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Відповідно до вимог пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
"Про державний бюджет України на 2013 рік"
установлено, Установити, що у 2013 році
норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

На виконання цього Закону постановою
Кабінет Міністрів України прийняв
постанову від 13.03.2013р. №149 «Деякі
питання виплати у 2013 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань».

Відповідно до вимог п. 1 вказаної
постанови, встановлено, що у 2013 році
виплата разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань"
проводиться до 5 травня Міністерством
соціальної політики шляхом
спрямування коштів Міністерству
соціальної політики Автономної
Республіки Крим, структурним
підрозділам з питань соціального
захисту населення обласних, Київської
та Севастопольської міських державних
адміністрацій (для їх перерахування
через поштові відділення зв'язку або
банки на особові рахунки громадян за
місцем отримання пенсії (особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання) у таких розмірах інвалідам
II групи - 2110 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус інваліда війни та
користується пільгами, встановленими
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту". Позивачу були виплачена
допомога до 5 травня 2013р. у розмірі
2110грн.

Дані обставини сторонами не
спростовуються.

У Рішенні №3-рп від 25 січня 2012 року
Конституційний суд України зазначив,
що надання Верховною Радою України
права Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116
Конституції України треба розуміти
так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України
визнав конституційним регулювання
Кабінетом Міністрів України розмір
соціальний виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
відповідачем здійснено нарахування та
виплату разової допомоги до 5 травня у
2013р. позивачу у сумі 2110грн. відповідно
до вимог чинного законодавства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку задовольняючи позовні вимоги,
тому апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, а скарга
позивача частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 05 серпня 2013 року у
справі №2а/331/94/13 за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району про визнання
незаконними дій суб'єкта владних
повноважень - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення. Відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 26
березня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник