Справа № 2016/2а-1940/11
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.Справа № 2016/2а-1940/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області на ухвалу
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 28.02.2014р. по
справі № 2016/2а-1940/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області , Відділу
державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління
юстиції в Харківській області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 28.02.2014р. по
справі № 2016/2а-1940/11 заяву ОСОБА_1 про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 18 жовтня
2011 року по справі №2042/2-а-1940/2011 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області, шляхом
зміни зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області здійснити
перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1
за період 2006 року з 1 січня 2006 року по 31
грудня 2006 року, починаючи з 1 січня 2006
року; за період 2007 року з 1 січня 2007 року
по 31 грудня 2007 року, починаючи з 1 січня
2007 року; за період 2008 року з 22 травня 2008
року по 31 грудня 2008 року, починаючи з 22
травня 2008 року; за період 2009 року з 1
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,
починаючи з 1 січня 2009 року; за період з 1
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року,
починаючи з 1 січня 2010 року, відповідно
до вимог статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням виплачених сум, на
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області на користь ОСОБА_1
державну та додаткову пенсію у розмірі
136226,18 грн.

Не погодившись з даною ухвалою,
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні заяви. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги посилається
на відсутність встановлених ст. 263 КАС
України підстав для задоволення заяви
про зміну способу виконання судового
рішення.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 лютого 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі про поновлення
пропущеного строку для звернення до
суду, визнання протиправними дії та
бездіяльності, відновлення порушеного
права і зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області по
невиконанню приписів статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначений частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яка
призвела до порушення прав ОСОБА_1 на
своєчасне нарахування і отримання
щомісячної пенсії та призначеної
щомісячної додаткової пенсії за
період: з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010
року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області здійснити
перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1
за період 2006 року з 1 січня 2006 року по 31
грудня 2006 року, починаючи з 1 січня 2006
року; за період 2007 року з 1 січня 2007 року
по 31 грудня 2007 року, починаючи з 1 січня
2007 року; за період 2008 року з 22 травня 2008
року по 31 грудня 2008 року, починаючи з 22
травня 2008 року; за період 2009 року з 1
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,
починаючи з 1 січня 2009 року; за період з 1
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року,
починаючи з 1 січня 2010 року, відповідно
до вимог статей 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням виплачених сум. У
задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 травня 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення. Постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 лютого 2011 року по справі
№2042/2-а-1940/11 в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання протиправними бездіяльності
та зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області здійснити
перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1
відповідно до вимог статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначений частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», після
31.12.2010 року - залишено без змін.

Постанова Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 18 лютого
2011 року по справі №2042/2-а-1940/2011 набрала
законної сили 25 травня 2012 року.

На виконання судового рішенням було
видано виконавчий лист №2042/2-а-1940/2011 від
07 серпня 2012 року.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу ДВС знаходилось виконавче
провадження №35101688 по виконанню
виконавчого листа №2016/2-а-1940/11, виданого
07.08.2012 Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області.

29.04.2013 року державним виконавцем
відділу ДВС винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
копії якої направлено сторонам
виконавчого провадження та до
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області разом з виконавчим
документом.

Позивач, не погодившись з постановою
від 29.04.2013 року про закінчення
виконавчого провадження, звернувся з
позовом до суду.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 19.07.2013р. по
справі №623/2400/13-а в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Ізюмського міськрайонного
управління юстиції в Харківській
області про визнання неправомірними
дій та скасування постанови було
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.09.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково. Постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 19.07.2013р. по справі №623/2400/13-а
скасовано в частині відмови у
задоволенні позову про визнання
протиправною та скасування постанови
Відділу державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління
юстиції в Харківській області від
29.04.2012 року про закінчення виконавчого
провадження ВП №35101688 та повернення
виконавчого документу до суду, який
його видав. В цій частині прийнято нову
постанову, якою позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано
постанову Відділу державної
виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції в
Харківській області від 29.04.2012 року про
закінчення виконавчого провадження ВП
№35101688 та повернення виконавчого
документу до суду, який його видав. В
іншій частині постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 19.07.2013 року по справі
№623/2400/13-а залишено без змін.

18.10.2013 року заступником начальника
відділу ДВС винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження
№35101688 по примусовому виконанню
виконавчого листа №2016/2-а- 1940/11,
виданого 07.08.2012 Ізюмським
міськрайонним судом Харківської
області, на підставі ч. 1 ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження».

В ході проведення виконавчих дій
боржником було прийнято розпорядження,
яким здійснено перерахунок пенсії
стягувачу згідно рішення суду, проте
вказані кошти сплачені не були в
зв'язку з відсутністю відповідного
фінансового ресурсу бюджету.

Враховуючи наведене, у зв'язку з
наявністю, на думку позивача, підстав
для заміни способу та порядку
виконання рішення суду, позивач
звернувся до суду із відповідною
заявою.

Задовольняючи заяву про зміну способу
та порядку виконання рішення суду, суд
першої інстанції виходив з того, що
зміни у правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, якими не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, що є
підставою для зміни способу і порядку
виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд
може змінити спосіб виконання рішення
лише у виняткових випадках, за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

Крім того, здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, суд не
змінює змісту судового рішення та не
змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Так, згідно із положеннями п. 2 ч. 4 ст. 105
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
та наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин позивач фактично
просить змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи колегія
суддів приходить до висновку, що
задоволення заяви позивача про зміну
способу виконання судового рішення
фактично змінює зміст резолютивної
частини судового рішення.

Враховуючи наведене, зважаючи на
фактичні обставини справи, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
встановлених законом підстав для зміни
способу і порядку виконання рішення
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат, а тому
надана позивачем заява про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду є необґрунтованою та задоволенню
не підлягає.

У відповідності до ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що ухвала Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 28.02.2014р. по справі №
2016/2а-1940/11 не відповідає вимогам ст.159
КАС України, а тому відповідно до вимог
п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України підлягає
скасуванню з прийняттям нової, про
відмову в задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 6 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області
задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 28.02.2014р. по
справі № 2016/2а-1940/11 скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
встановлення способу і порядку
виконання постанови Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 жовтня 2011 року по справі
№2042/2-а-1940/2011 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Шевцова Н.В.