Справа № 815/1765/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1765/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова
С.І.

за участю сторін:

від позивача: Дишливенко О.А. (за
довіреністю);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Малиновського районі м. Одеси
до Публічного акціонерного товариства
«Одеське СКТБ Продмаш» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
виплати різниці між сумою пенсії,
призначеної згідно із Законом України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність" і сумою пенсії, призначеної
відповідно до інших законодавчих актів
в розмірі 960,43 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовними
вимогами до Публічного акціонерного
товариства ««Одеське СКТБ Продмаш»»
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню виплати різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам, яка виникла внаслідок
несплати заборгованості по
відшкодуванню суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної за Законом України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
і сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів за період з
01.10.2012 року по 01.01.2013 року на суму 960,43
грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що
згідно Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" та
"Порядку фінансування та виплати
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково - педагогічним)
працівникам державних бюджетних
установ і організацій, науковим
(науково - педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств і
організацій" відповідач повинен внести
до Пенсійного фонду України кошти на
покриття сум наукових пенсій стосовно
колишніх співробітників, які займали
посади, пов'язані з науковою роботою, що
підтверджується довідками
підприємства, оскільки вказана
заборгованість не сплачена
відповідачем до теперішнього часу.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити позов у повному
обсязі.

Від відповідача до канцелярії суду
надійшли заперечення (а.с. 43-45),
відповідно до яких проти позову
заперечує та зазначає, що фінансування
відповідача здійснювалось 100 % за
рахунок Державного бюджету, а не за
рахунок власних коштів, тому 100%
замовником відповідача була держава і
сплачувати наукові пенсії повинна сама
держава, тому у позивача відсутні
підстави для призначення
вищезазначених пенсій, та вимоги щодо
стягнення заборгованості по
відшкодуванню виплати різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам задоволенню не підлягають.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані докази, проаналізувавши
положення чинного законодавства,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Закон України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" визначає
правові, організаційні та фінансові
засади функціонування і розвитку
науково-технічної сфери, створює умови
для наукової і науково-технічної
діяльності, забезпечення потреб
суспільства і держави у технологічному
розвитку.

Колишнім працівникам ВАТ «Одеське СКТБ
Продмаш»», які мали право на
призначення пенсії відповідно до ст. 24
Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність", а саме:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
призначена пенсія згідно цього Закону.

Для призначення пенсії цим особам як
науковим працівникам, ВАТ «Одеське
СКТБ Продмаш»» надано довідки, наявні в
матеріалах справи (а.с.24-25, 29-31, 34-37, 40-42 ).

Згідно вимог ст. 24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
держава встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів. Пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", після досягнення
чоловіками віку 62 роки за наявності
стажу наукової роботи не менш як 20
років, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
стажу наукової роботи не менше як 15
років.

Різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: - для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; - для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; - для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Право на призначення пенсії відповідно
до цього Закону поширюється на всіх
осіб, які вийшли на пенсію до
набрання чинності цим Законом та мають
стаж наукової роботи, передбачений
частиною другою цієї статті.
Призначення пенсій таким працівникам
здійснюється відповідно до частин
третьої - сьомої цієї статті з дня
звернення за призначенням пенсії
та за умови звільнення з посади
наукового (науково-педагогічного)
працівника, за винятком осіб, які
працюють за строковим трудовим
договором (контрактом), що укладений
після досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. 2 «Порядку
фінансування та виплати різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних бюджетних установ і
організацій, науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств і
організацій» згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за № 372 від 24.03.2004 року (надалі - Порядок),
за рахунок коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу,
інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів, що
підтверджено повідомленнями, наданими
позивачем.

Відповідно до п.5 даного Порядку розмір
витрат на виплату різниці у розмірі
пенсії, що підлягають фінансуванню за
рахунок державних не бюджетних
підприємств і організацій,
визначається в розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду, про що
надсилається повідомлення
підприємству чи організації. Зазначені
підприємства, установи, організації та
заклади самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

Судом встановлено, що особам а саме:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були
призначені пенсії наукових
працівників, які належним чином
оплачувались управліннями Пенсійного
фонду України в період з 01.10.2012 року по
01.01.2013 року.

Суд не приймає посилання відповідача
на те, що на момент призначення
наукових пенсій 2004 - 2005 роки останній не
було державним підприємством і не є ним
на теперішній час, оскільки Одеське
СКТБ продовольчого машинобудування
було корпотизоване у ВАТ з 18.01.1994 року.

В матеріалах справи відсутні докази
оскарження відповідачем розпоряджень
про призначення зазначеним особам
пенсій наукових працівників та
повідомлень про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів.

Згідно з п. 4 Порядку, у разі ліквідації
або зміни власника підприємства,
установи, організації чи вищого
навчального закладу III-IV рівнів
акредитації різниця у розмірі пенсії
фінансується за рахунок коштів їх
правонаступників у порядку, що діяв
стосовно цих підприємств, установ,
організацій та закладів до моменту
ліквідації або зміни власника.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Враховуючи вищевикладене, з
урахуванням наданих доказів та
встановлених у судовому засіданні
фактів та аналізу нормативно-правових
актів, що регулюють спірні
правовідносини, суд вважає, що
обставини, на які посилався позивач в
обґрунтування своїх вимог,
відповідають чинному законодавству, та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На час розгляду справи вказана сума
заборгованості у розмірі 960,43 грн. не
сплачена, що не заперечується
відповідачем у письмових запереченнях,
доказів самостійної сплати зазначеної
заборгованості відповідачем до суду не
надано.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог, на
підставі наданих сторонами доказів, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів суд вважає, що позивач
довів суду ті обставини, на які він
посилався в обґрунтування своїх
позовних вимог, а тому
адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Одеське СКТБ Продмаш» () на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси () на р/р №06 в Одеському
облуправлінні ВАТ «Державний ощадний
банк України», МФО 328845, заборгованість
по відшкодуванню виплати різниці між
сумою пенсії, призначеної згідно із
Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, призначеної відповідно до
інших законодавчих актів в розмірі 960
/дев'ятсот шістдесят/ грн. 43 коп.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено
та підписано суддею 18 квітня 2014 року.

Суддя
Марин П.П.