Справа № 686/898/13
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/898/13
Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Давидковецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області, ОСОБА_3 про скасування рішення
, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до Давидковецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області, ОСОБА_3 про
скасування рішення №3 19 сесії
Давидковецької сільської ради від
08.02.2013 "Про внесення змін до штатного
розпису сільської ради, зняття з посади
заступника сільського голови ОСОБА_2,
та скорочення посади заступника
сільського голови Давидковецької
сільської ради"; скасування
розпорядження №97-р від 18.05.2013
сільського голови с. Давидківці ОСОБА_3
"Про звільнення з посади заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу ради - ОСОБА_2;
скасування розпорядження №94-р від
16.05.2013 сільського голови с. Давидківці
в частині застосування до позивача
дисциплінарного стягнення; поновлення
позивача на посаді заступника
сільського голови с. Давидківці
Хмельницького району; стягнення на
користь позивача середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
моральної шкодив сумі 10000 грн.

02 грудня 2013 року Хмельницьким
міськрайонним судом Хмельницької
області постановлено позовну заяву
задовольнити частково, а саме
скасовано розпорядження №97-р від 18.05.2013
сільського голови с. Давидківці
Хмельницького району Хмельницької
області ОСОБА_3 про звільнення з посади
заступника сільського голови ОСОБА_2 з
18.05.2013 за п.1 ст. 40 КЗпП України, та
ухвалено вважати звільненим ОСОБА_2 з
посади заступника сільського голови
Давидковецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області з 26.05.2013. Зобов'язано виплатити
позивачу заробітну плату з 18.05.2013 по
26.05.2013. Решту позовних вимог залишено
без задоволення.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням позивач
оскаржив його в апеляційному порядку.
Апелянт посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, зокрема статтей
110, 111, 123, 159 КАС України, норм
матеріального права, зокрема статтей
46,51 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні",
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
незаконне та необґрунтоване рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог.

Аргументуючи доводи апеляційної
скарга апелянт, зокрема, вказує на те,
що суд першої інстанції допустив
недоведеність кількості 1957 чоловік
населення в селі Давидківці і не
перевірив, і не усунув протиріччя
кількості населення, вказаного в
довідці Хмельницької районної ради та
в листі сільського голови ОСОБА_3, а
також в довідці Давидковецької
сільської ради та голови цієї ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які прибули до суду апеляційної
інстанції, а саме - позивача на
підтримання доводів апеляційної
скарги, представника відповідача - на
підтримання рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши за
матеріалами справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, з таких
міркувань.

Судом першої інстанції при розгляді
справи по суті встановлено наступні
обставини, які знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи.

Рішенням 28 сесії Давидковецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області 5-го скликання №18
від 26.07.2010 "Про внесення змін до
штатного розпису сільської ради, і
затвердження кандидатури заступника
сільського голови Давидковецької
сільської ради" ОСОБА_2 затверджено
заступником сільського голови з
питань діяльності виконавчого органу
(а.с. 12).

Рішенням першої сесії Давидковецької
сільської ради шостого скликання №5
від 19.11.2010 "Про утворення виконавчого
комітету Давидковецької сільської
ради", утворено виконавчий комітет
Давидковецької сільської ради в
кількості 9 чоловік, ОСОБА_2 був
введений до складу виконкому (а.с. 9).

На посаду заступника сільського
голови позивача було обрано відповідно
до статті 51 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", статті 10
Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування" та
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №494 від 23.05.2009 "Про
типові штати апарату сільських,
селищних рад та їх виконавчих
комітетів", в силу положень яких,
посада заступника сільського голови
вводиться тоді, коли чисельність
населення на території сільської ради
становить більше 2000 чоловік.

Рішенням дев'ятнадцятої чергової сесії
Давидковецької сільської ради шостого
скликання № 3 від 08 лютого 2013 року "Про
внесення змін до штатного розпису
сільської ради, зняття з посади
заступника сільського голови ОСОБА_2,
та скорочення посади заступника
сільського голови Давидковецької
сільської ради", внесено зміни до
штатного розпису Давидковецької
сільської ради, знято з посади
заступника сільського голови з питань
діяльності виконавчого органу ради -
ОСОБА_2 та скорочено посаду заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу ради
Давидковецької сільської ради.

Розпорядженням сільського голови
ОСОБА_3 №94-р від 16 травня 2013 року "Про
прийняття мір дисциплінарного
стягнення до заступника сільського
голови ОСОБА_2", згідно подання
прокурора Хмельницького району від
25.04.2013 №112-899 вих. №13 "Про усунення
порушень вимог земельного
законодавства", за неналежне виконання
своїх функціональних обов'язків по
розгляду і прийняттю рішення по заяві
ОСОБА_5 заступнику сільського голови
ОСОБА_2 оголошено догану.

Розпорядженням сільського голови
ОСОБА_3 №97-р від 18 травня 2013 року "Про
звільнення з посади заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу ради - ОСОБА_2"
позивача звільнено з посади заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу ради за пунктом 1
статті 40 КЗпП України (скорочення
штатів або чисельності працівників).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, чисельність населення с.
Давидківці Хмельницького району
Хмельницької області, станом на 01.01.2013
становила 1957 чоловік, що
підтверджується довідкою
Давидковецького сільського голови від
14.01.2013 та Довідкою Давидковецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області (а.с. 142, 225).

За правилами частини 3 статті 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", положення якої
кореспондуються з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Положеннями частин 2, 3 статті 51 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" унормовано, що кількісний
склад виконавчого комітету
визначається відповідною радою.
Персональний склад виконавчого
комітету сільської, селищної, міської
ради затверджується радою за
пропозицією сільського, селищного,
міського голови, районної у місті ради -
за пропозицією голови відповідної
ради. Виконавчий комітет ради
утворюється у складі відповідно
сільського, селищного, міського голови,
районної у місті ради - голови
відповідної ради, заступника
(заступників) сільського, селищного,
міського голови, голови районної у
місті ради, керуючого справами
(секретаря) виконавчого комітету, а
також керівників відділів, управлінь
та інших виконавчих органів ради, інших
осіб. Міська рада утворює у складі
виконавчого комітету ради орган з
питань містобудування та архітектури.

Згідно з положеннями статті 10 Закону
України "Про службу в органах місцевого
самоврядування " прийняття на службу в
органи місцевого самоврядування
на посади заступників сільського,
селищного, міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради,
керуючого справами (секретаря)
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті
ради здійснюється шляхом затвердження
відповідною радою.

Положеннями Постанови Кабінету
Міністрів України №494 від 23 травня 2009
року "Про типові штати апарату
сільських, селищних рад та їх
виконавчих комітетів" передбачено, що
посада заступника сільського голови
вводиться тоді, коли чисельність
населення на території сільської ради
становить більше 2000 чоловік.

Аналіз наведених норм та встановлених
обставин справи дає суду апеляційної
інстанції право дійти висновку, що
рішенням дев'ятнадцятої чергової сесії
Давидковецької сільської ради шостого
скликання № 3 від 08 лютого 2013 року "Про
внесення змін до штатного розпису
сільської ради, зняття з посади
заступника сільського голови ОСОБА_2,
та скорочення посади заступника
сільського голови Давидковецької
сільської ради", винесене правомірно з
дотриманням вимог Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування ", Постанови
Кабінету Міністрів України №494 від 23
травня 2009 року "Про типові штати
апарату сільських, селищних рад та їх
виконавчих комітетів", а тому підстав
для його скасування немає.

Доводи апелянта про те, що чисельність
населення на території сільської
ради становить більше 2000 чоловік,
спростовуються матеріалами справи.

За вказаних обставин в задоволені
вимоги позивача про скасування рішення
№3 19 сесії Давидковецької сільської
ради від 08.02.2013 "Про внесення змін до
штатного розпису сільської ради,
зняття з посади заступника сільського
голови ОСОБА_2, та скорочення посади
заступника сільського голови
Давидковецької сільської ради"
потрібно відмовити.

Визначаючись щодо правомірності
винесення розпорядження №97-р від 18.05.2013
сільського голови с. Давидківці ОСОБА_3
"Про звільнення з посади заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу ради - ОСОБА_2, суд
апеляційної інстанції виходить з
такого.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та
частини 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників. Звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Згідно з положеннями статті 49-2 Кодексу
законів про працю України про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці. Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, зокрема із записів в трудовій
книжці ОСОБА_2, серії БТ-І №5309489,
відповідачем вчинено запис до трудової
книжки про те, що 18 березня 2013 року
позивач звільнений з посади
заступника сільського голови з питань
діяльності виконавчого органу ради
згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України
(скорочення чисельності штату
працівників), зазначивши підставу для
такого запису протокол 19 сесії 6
скликання від 08.02.2013 року (т. 1 а.с. 152).

18 березня 2013 року зазначений вище
запис в трудовій книжці позивача
визнано недійсним та таким, що
записаний помилково (т. 1 а.с. 154).

Листом Давидковецької сільської ради
Хмельницької області №135 від 18.03.2013
року ОСОБА_2 повідомлено про те, що
рішенням №3 від 08.02.2013 року чергової 19-ї
сесії Давидковецької сільської ради
його знято з посади заступника
сільського голови, із зазначеним
повідомленням позивач ознайомився
цього ж дня, про що свідчить його підпис
із запереченнями (т. 1 а.с. 173).

Суд апеляційної інстанції критично
оцінює доводи відповідача про те, що
зазначеним листом у відповідності до
вимог статті 49-2 КЗпП України позивача
повідомлено про наступне вивільнення,
оскільки зміст листа свідчить лише про
повідомлення останнього щодо
прийнятого на черговій сесії рішення.

З листка непрацездатності виданого
ОСОБА_2 15 травня 2013 року, судом
встановлено, що позивач в період з 15
травня 2013 року по 25 травня 2013 року
хворів (т.1 а.с. 171).

05 квітня 2013 року Давидковецька
сільська рада Хмельницького району
Хмельницької області листом №182, який
отриманий ОСОБА_2 08 квітня 2013 року,
повідомила позивача про скорочення у
відповідності до пункту 1 статті 40 КЗпП
України займаної ним посади та його
право відпрацювати два місяці із дня
виходу на роботу (після лікування) (т. 1
а.с.228). Зазначений лист з урахуванням
вимог статті статті 49-2 КЗпП України
розцінюється судом апеляційної
інстанції як належне повідомлення
ОСОБА_2 про наступне вивільнення.

18 травня 2013 року в трудовій книжці
позивача вчинено запис про звільнення
останнього з посади заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу ради згідно ст. 40 п. 1
КЗпП України (скорочення чисельності
або штату працівників), зазначивши
підставою для такого запису протокол 19
сесії 6 скликання від 08.02.2013 року,
рішення №3 та Розпорядження №97-р від
18.05.2013.

З вказаних обставин випливає, що з часу
повідомлення позивача про наступне
вивільнення ( 08 квітня 2013 року) по день
винесення спірного розпорядження
№97-р від 18 травня 2013 року пройшло менше
ніж два місяці.

Таким чином, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
відповідачем не дотримано процедуру
звільнення позивача із займаної посади
на підставі частини 1 статті 40 КЗпП
України, оскільки позивача звільнено
під час дії попередження про майбутнє
звільнення.

Враховуючи наведене розпорядження
№97-р від 18.05.2013 сільського голови с.
Давидківці ОСОБА_3 "Про звільнення з
посади заступника сільського голови з
питань діяльності виконавчого органу
ради - ОСОБА_2 не може вважатись
законним тому його належить скасувати.

Оскільки відповідач - Давидковецька
сільська рада Хмельницького району
Хмельницької області не дотримався
процедури звільнення ОСОБА_2 із
займаної посади, як це передбачено
статтями 40, 49-2 КЗпП України, то
обґрунтованими є вимоги позивача про
поновлення позивача на посаді
заступника сільського голови з питань
виконавчого органу Давидковецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області та стягнення на
його користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Розрахунок середнього заробітку за час
вимушеного прогулу має проводитись з
урахуванням положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 .

Згідно з пунктом 5 наведеного вище
Порядку нарахування виплат у всіх
випадках збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної (годинної)
заробітної плати, яка згідно з пунктом 8
цього Порядку визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
роботи (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної та розрахункової величини
для нарахування виплат працівнику
здійснюється нарахування загальної
суми середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, яка обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати на середньомісячне
число робочих днів у розрахунковому
періоді ( абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим із
дотриманням вимог законодавства (
абзац 3 пункту 8 Порядку).

Стосовно доводів позивача про
протиправність застосування до нього
дисциплінарного стягнення спірним
розпорядженням №94-р від 16.05.2013
сільського голови с. Давидківці, суд
апеляційної інстанції зазначає таке.

Так, відповідно до статті 5 Закону
України "Про державну службу України"
державний службовець повинен: сумлінно
виконувати свої службові обов'язки;
шанобливо ставитися до громадян,
керівників і співробітників,
дотримуватися високої культури
спілкування; не допускати дій і
вчинків, які можуть зашкодити
інтересам державної служби чи
негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

Основні обов'язки державного службовця
передбачені статтею 10 зазначеного
Закону: додержання Конституції України
та інших актів законодавства України;
забезпечення ефективної роботи та
виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції;
недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню; постійне вдосконалення
організації своєї роботи і підвищення
професійної кваліфікації; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Проведення службового розслідування
стосовно державних службовців
регулюється Порядком проведення
службового розслідування стосовно
державних службовців, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 червня 2000 року N 950.

Так, пунктами 1, 7, 10 передбачено, що
стосовно державних службовців може
бути проведено службове розслідування,
зокрема, у разі невиконання або
неналежного виконання ними службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, що призвело до людських
жертв або заподіяло значну матеріальну
чи моральну шкоду громадянинові,
державі, підприємству, установі,
організації чи об'єднанню громадян.
Особа, стосовно якої проводиться
службове розслідування, має право в
будь-який момент узяти в ньому участь,
пояснювати факти, робити заяви,
подавати відповідні документи і
порушувати клопотання про залучення
нових документів, вимагати додаткового
вивчення пояснень осіб, причетних до
справи. На вимогу керівника державного
органу (посадової особи), якому
доручено проведення службового
розслідування, голови або членів
комісії чи державного службовця,
стосовно якого проводилося
розслідування, акт повинен
розглядатися в їх присутності. За
результатами розгляду керівник
державного органу (посадова особа),
який прийняв рішення щодо проведення
службового розслідування, приймає в
десятиденний термін відповідне
рішення, з яким ознайомлюється
державний службовець. За матеріалами
службового розслідування державний
службовець може бути притягнутий до
відповідальності згідно із
законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 147 Кодексу
законів про працю України за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

Відповідно до статті 148 вказаного
Кодексу дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Частинами 1 та 2 статі 149 Кодексу законів
про працю України передбачено, що до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення.

З аналізу наведеної норми випливає
обов'язок працедавця запропонувати
особі стосовно якої вирішується
питання про дисциплінарне стягнення
отримати письмові пояснення, а в разі
відмови надання таких, зафіксувати
факт відмови від надання пояснень.

При наданні оцінки правомірності
порядку накладання на позивача
дисциплінарного стягнення потрібно
виходити із загальних правил
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності,
передбачених Кодексом законів про
працю України, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України "Про державну службу".

З урахуванням вимог вищенаведеного
законодавства, наказ або розпорядження
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності повинен містити
чітке формулювання суті та обставин
допущеного працівником проступку,
підстави прийняття рішення про
притягнення до відповідальності, час
вчинення та час виявлення самого
проступку та обґрунтування обрання
певного виду стягнення, з урахуванням
передбачених законодавством обставин.

Як підтверджується матеріалами справи,
підставою для оголошення позивачу
догани, згідно розпорядження №94-р від 16
травня 2013 року, слугувало подання
прокурора Хмельницького району від
25.04.2013 №112-899 вих. №13 "Про усунення
порушень вимог земельного
законодавства".

Аналізом зібраних у справі доказів
встановлено, що відповідачем не
дотримано процедуру проведення
перевірки згідно зазначеного вище
подання прокурора, а саме: службове
розслідування по встановлених в ході
перевірки фактах не призначалось та не
проводилось, пояснення у позивача не
отримано, при цьому, акт про відмову
ОСОБА_2 від надання пояснень по факту
подання прокурора Хмельницького
району №112-899 вих. №13 від 25.04.2013 року та
про відмову від ознайомлення з цим
поданням складено 16 травня 2013 року,
тобто днем перебування позивача на
лікарняному, а спірне розпорядження
взагалі не містить в собі викладених
обставин та суті допущеного
проступку, часу його вчинення і часу
виявлення.

Враховуючи, що оскаржене розпорядження
містить неконкретизований перелік
невиконання позивачем посадових
обов'язків протягом невизначеного
проміжку часу, викладені в ньому
формулювання про неналежність
виконання заступником сільського
голови функціональних обов'язків по
розгляду і прийняттю рішення по заяві
ОСОБА_5 не містять вказівки на
конкретні обставини проступку та час
його вчинення і виявлення, що позбавляє
можливості перевірити дотримання
відповідачем процедури їх прийняття
та строків застосування
дисциплінарного стягнення, а також
підстав і мотивів за яких було обрано
даний вид стягнення.

Оскільки, відповідачем вимоги
встановлені Кодексом законів про працю
України, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
державну службу" при застосуванні до
позивача дисциплінарного стягнення не
дотримані, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що
розпорядження №94-р від 16 травня 2013 року
є неправомірним та підлягає
скасуванню.

Стосовно вимог позивача про стягнення
на його користь моральної шкоди, суд
апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до положень Конституції
України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного
законодавства, фізичні та юридичні
особи мають право на відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної внаслідок порушення їх прав
і свобод та законних інтересів.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
проаналізувавши матеріали та
обставини справи, дійшла висновку про
відсутність факту реального
заподіяння моральної шкоди позивачу,
так як останнім не доведено наявність
такої шкоди, так як з матеріалів справи
не можливо встановити ступінь душевних
страждань позивача в результаті
протиправних дій відповідача, а також
наявність причинно - наслідкового
зв'язку між діями Давидковецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області і визначеною
позивачем нанесеною йому моральною
шкодою, яку він оцінив у 10000 грн. Крім
того позивачем не обґрунтовано
належними та допустимими доказами суму
у 10000 грн., яка на його думку підлягає
стягненню за заподіяну моральну шкоду.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що
скасування розпоряджень відповідача
про застосування дисциплінарного
стягнення та про звільнення,
поновлення позивача на роботі та
стягнення на його користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу є
достатнім та належним способом захисту
прав та інтересів позивача.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вирішила
відмовити позивачу у задоволенні
вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідно,
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача і у
справах про поновлення на публічній
службі.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, який заперечує проти
адміністративного позову, не довів
правомірність винесення спірних
розпоряджень.

Відповідно до статті 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм адміністративного процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам статті
159 КАС України, оскільки воно ухвалено
при неповному з'ясуванні судом
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду
-скасуванню, з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Давидковецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області, ОСОБА_3 про скасування
рішення, - скасувати та ухвалити нову
постанову .

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати розпорядження №97-р від
18.05.2013 сільського голови села
Давидківці Хмельницького району
Хмельницької області ОСОБА_3 про
звільнення ОСОБА_2 з посади заступника
сільського голови з питань діяльності
виконавчого органу Давидковецької
сільської ради за статтею 40 пункт 1 КЗпП
України.

Скасувати розпорядження №94-р від 16.05.2013
сільського голови села Давидківці
Хмельницького району Хмельницької
області ОСОБА_3 в частині застосування
до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення.

Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника
сільського голови з питань
виконавчого органу Давидковецької
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області з 18 травня 2013
року.

Зобов'язати Давидковецьку сільську
раду Хмельницького району
Хмельницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "18" квітня 2014 р. .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.