Справа № 826/16708/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.,

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Генеральної прокуратури України,
заступника Головного управління
представництва в суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень Валендюка О.
про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Генеральної
прокуратури України, заступника
Головного управління представництва в
суді, захисту інтересів громадян та
держави при виконанні судових рішень
Валендюка О. про зобов'язання вчинити
дії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що
направив до Генеральної прокуратури
України звернення від 02.09.2013 року щодо
незгоди з ухвалою судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Остапчуком Д.О. від 20 березня 2013
року про відмову у відкритті
касаційного провадження у даній
справі, яка не підлягає оскарженню.
Вважаючи, що таке судове рішення
примусово обмежило його особисту
свободу, просив Генеральну прокуратуру
України провести перевірку додержання
законів України при винесенні рішень
суддями Лаченковою О.В. та Остапчуком
Д.О. На вказаний лист позивач отримав
відповідь від 11.09.2013 року за підписом
заступника Головного управління
представництва у суді, захисту
інтересів громадян та держави при
виконанні судових рішень Валендюка О.
про направлення за належністю його
листа до Вищої ради юстиції. Вважаючи,
що Генеральною Прокуратурою України
протиправно направлено його лист за
належністю, оскільки у ньому також
повідомлено про неправомірні дії
заступника Голови Вищої ради юстиції
Удовиченка О.С. щодо розгляду його
звернення на дії цих же суддів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову про задоволення
даного позову повністю.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Позивач звернувся до Генеральної
прокуратури України з листом від 02.09.2013
року, в якому просив Генеральну
прокуратуру України провести
перевірку додержання законів України в
ухвалі судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2013
року Остапчук Д.О.

Листом № 05/1/2-р від 11.09.2013 року за
підписом заступника Головного
управління представництва у суді,
захисту інтересів громадян та держави
при виконанні судових рішень Валендюка
О., позивачу надано відповідь про
направлення за належністю його листа
до Вищої ради юстиції.

Позивач, не погоджуючись із такими
діями відповідачів, звернувся з даним
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що доводи позовної заяви є
необґрунтованими, а тому вона
задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 124 Конституції
України правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.

Згідно положень ст.85 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
дисциплінарне провадження щодо суддів
вищих спеціалізованих судів та суддів
Верховного Суду України здійснює Вища
рада юстиції.

Статтею 7 Закону України «Про звернення
громадян» визначено, що якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що рішення
Генеральної прокуратури України за
результатом розгляду звернення
позивача щодо направлення за
належністю до Вищої ради юстиції
вказаного вище листа прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений чинним
законодавством України, а тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

При цьому колегія суддів зазначає про
помилковість тверджень позивача про
необхідність застосування до спірних
правовідносин положень ст. 21 Закону
України «Про прокуратуру», оскільки
перевірка та дисциплінарне
провадження щодо суддів вищих
спеціалізованих судів та суддів
Верховного Суду України здійснює Вища
рада юстиції, а тому застосування
зазначеного позивачем
нормативно-правового акта
суперечитиме положенням ст. 19
Конституції України.

Таким чином колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про правомірність дій
відповідача та відсутність підстав для
задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.