Справа № 554/2969/14-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 554/2969/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 26.03.2014

26 березня 2014 року
м.
Полтава

Октябрський районний суд м.
Полтави, у складі судді Антонова С.В.,
розглянувши у приміщенні суду у м.
Полтаві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району м. Полтави про визнання дій
протиправними та зобов`язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
адміністративною позовною заявою до
відповідача - Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві про визнання протиправною
відмову в перерахунку та виплаті
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» та зобов`язання
відповідача провести їй починаючи з 01
січня 2014 року та до втрати такого права,
або змін в законодавстві, або до
законодавчого врегулювання спірних
відносин, нарахування та виплату
підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування», виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом про державний
бюджет України на відповідний рік з
урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказала, що у відповідності до ст. 1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» вона має статус дитини
війни. На підставі ст. 6 вказаного
закону, їй як дитині війни, повинна
виплачуватись щомісячна соціальна
допомога у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком. 29.01.2014 року
вона звернулась до відповідача із
заявою щодо нарахування та виплати їй
підвищення у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014
року у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». 10.02.2014 року у відповідь на
вказану заяву Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району м.
Полтави надіслало позивачці лист із
зазначенням інформації про те, що
Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» передбачено
застосування у 2014 році виплат дітям
війни в розмірах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», у розмірі
7 відсотків прожиткового мінімуму для
непрацездатних громадян. Такі дії
відповідача вважає неправомірними, у
зв`язку із тим, що державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни», не можуть бути обмежені
або скасовані іншими
нормативно-правовими актами. На
відміну від Законів України «Про
державний бюджет на 2012 рік» та «Про
державний бюджет на 2013 рік», Верховна
Рада України не надала право Кабінету
Міністрів України регулювати норми і
положення ст.ст. 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
порядку та розмірах, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2014 рік. Вважає, що з
урахуванням положень постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 8 від 19.12.2011 року, у якій
зазначено, що підвищення до пенсії, що є
додатковою виплатою особі, яка визнана
такою, що має на нього право, нерозривно
пов`язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, її право на отримання
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з 01.01.2014 року, є порушеним.

У судове засідання позивачка не
з`явилась, разом із позовною заявою
подала до суду письмове клопотання про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі (а.с. 7).

Представник відповідача у судове
засідання також не з`явилась,
звернулась до суду із письмовим
клопотанням про розгляд справи за її
відсутності, прохала відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі
(а.с. 11), надала письмові заперечення на
позовну заяву у яких зазначила, що
відповідно до вимог статей 2 та 6 КАС
України, в порядку адміністративного
судочинства захисту підлягають тільки
порушені права, а не ті, які можуть бути
порушені у майбутньому. Виходячи зі
змісту ст. 5 цього ж кодексу судом у
конкретній справі вирішується спір,
предмет якого існує на час розгляду
справи. Тому, зобов'язання, встановлені
в рішенні суду, не можуть поширюватись
на майбутнє. До того ж, Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві не є безпосереднім
розпорядником коштів на виплати доплат
дітям війни встановлених рішенням
суду. За рахунок Пенсійного фонду
України сплачуються лише пенсії
призначені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Закон України «Про
державний бюджет України» регулює
фінансові відносини певного року,
відповідно має вищу юридичну силу.
Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» передбачено
застосування у 2014 році законодавства
про виплати дітям війни в розмірах
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2014
рік, які є обмеженими. В даний час
надбавка дітям війни, виплачується
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму - 66 гривень 43
копійки для непрацездатних громадян,
який з 01.01.2014 року становить 949 гривень.
У зв`язку із викладеним, вважає, що
вимоги позивача є необґрунтованими та
такими, що не відповідають чинному
законодавству (а.с. 9-10).

З тих підстав, що учасники процесу
до суду не з'явилися, суд розглянув
справу в порядку письмового
провадження.

З'ясувавши фактичні обставини у
справі та перевіривши їх наданими
позивачем доказами, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має
статус дитини війни у відповідності до
ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (а.с. 4). На письмову
заяву позивачки до Управління
Пенсійного фонду Октябрського району
м. Полтави з приводу виплати їй доплат
по перерахунку надбавки як дитині
війни, останнім надано відповідь із
зазначенням того, що Управління
Пенсійного фонду Октябрського району
м. Полтави не є безпосереднім
розпорядником коштів на виплати доплат
дітям війни встановлених рішенням
суду. Закон України «Про державний
бюджет України» регулює фінансові
відносини певного року, відповідно має
вищу юридичну силу. Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» передбачає застосування у 2014 році
законодавства про виплати дітям війни
в розмірах встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2014 рік, які є
обмеженими. На даний час надбавка дітям
війни, виплачується відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року № 1381 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення", у розмірі 7
відсотків прожиткового мінімуму, для
непрацездатних громадян, який з 01.01.2014
року становить 949 гривень. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» (з
урахуванням Рішення Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року N
10-рп/2008) ( v010p710-08 ) позивач має право на
отримання державної соціальної
підтримки, а саме підвищення до пенсії
на 30% мінімальної пенсії за віком до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії для дітей війни.

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», державні гарантії дітям війни,
встановлені цим Законом, не можуть бути
обмежені або скасовані іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж
Закону передбачено, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
частиною першою цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, для розрахунку
зазначеного підвищення дітям війни
слід керуватись Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Крім того, в даному
випадку мінімальний розмір пенсії за
віком використовується не для
визначення розміру будь-якої пенсії, а
лише як розрахункова величина для
визначення розміру щомісячної доплати
до пенсії, передбаченої Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», оскільки цей Закон передбачає в
якості критерію визначення розміру
щомісячної доплати до пенсії саме із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Відсутність механізму
реалізації ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» не може
бути підставою для невиконання вимог
зазначеного Закону.

Пенсійний фонд України діє
на підставі Положення «Про Пенсійний
фонд України», здійснює свої
повноваження на підставі пункту 15
даного Положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління. Відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсії приймається
відповідними управліннями Пенсійного
фонду України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов`язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про прожитковий мінімум»,
прожитковий мінімум застосовується
для встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком. Розмір прожиткового мінімуму
щороку встановлюється законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

У ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
визначено розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність і який становить, - з 1
січня 2014 року - 949 гривень, з 1 липня 2014
року - 974 гривні і з 1 жовтня 2014 року - 1014
гривень.

З наведених норм чинного
законодавства України та фактичних
обставин справи випливає наступне.
Згідно з ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
держава узяла на себе обов'язок з
виплати позивачеві грошових коштів,
виконання якого поклала на центральний
орган виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, підрозділом якого є
Управління Пенсійного фонду України в
Октябрському районі м. Полтави.

Оскільки Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
передбачено повноважень Кабінету
Міністрів України щодо регулювання
норм і положень статей 5 та 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а також постанова Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» має нижчу юридичну силу,
суд приходить до висновку, що
відповідно до положення ст. 9 КАС
України, при вирішенні вказаного спору,
суд має керуватися нормами акту, який
має вищу юридичну силу, тобто, нормами
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Тому, листом від 10.02.2014 року за вих. №
30/О-004/1 відповідач неправомірно
відмовив позивачеві у нарахуванні та
виплаті підвищення на 30 відсотків
мінімальної пенсії до пенсії з 01.01.2014
року, пославшись на те, що Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» передбачено застосування у
2014 році виплат дітям війни в розмірах,
встановлених постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму для
непрацездатних громадян.

Щодо періоду у межах якого позивач
прохає суд зобов`язати відповідача
виплачувати йому підвищення до пенсії,
то відповідно до постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 19.12.2011 року № 8 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв`язку із
застосуванням ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а саме
п. 12 передбачено, що підвищення до
пенсії, яке є додатковою виплатою
особі, яка визнана такою, що має на
нього право, нерозривно пов`язано з
виплатою пенсії і також має не
визначений у часі граничний термін
виплати. Отже, вирішуючи питання про
зобов`язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі дітям
війни, суди у разі відсутності спору
про право особи на отримання
підвищення до пенсії або встановлення
такого права у судовому порядку, не
мають підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

У зв`язку із вище зазначеним, суд
приходить до висновку про задоволення
позовної вимоги щодо визнання
протиправними дій відповідача, що
полягають у відмові позивачці в
перерахунку та виплаті підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» та позовної
вимоги щодо зобов`язання відповідача
здійснити вказане перерахування та
виплату з 01.01.2014 року , виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого Законом про Державний
бюджет України на відповідний рік з
урахуванням проведених виплат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7-14, 71, 94, 159-163, 186 КАС України, -

п о с т
а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві щодо відмови ОСОБА_1
в перерахунку та виплаті підвищення до
пенсії у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м. Полтаві провести ОСОБА_1
починаючи з 01.01.2014 року нарахування та
виплату підвищення до пенсії, що
передбачено статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»,
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом про державний
бюджет України на відповідний рік з
урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом 10 з дня отримання її
копії особами, які не брали участі у
розгляді справи.

Постанова набирає законної сили
протягом 10 днів з дня отримання її
копії особами, які не брали участі у
розгляді справи, якщо не буде оскаржена
у встановленому порядку.

СуддяС.В. Антонов