Справа № 646/331/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р.Справа № 646/331/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 27.02.2014р. по справі №
646/331/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Червонозаводського району Харківської
міської ради , Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Харківської обласної державної
адміністрації третя особа
Управління державної казначейської
служби України у Червонозаводському
районі м. Харкова Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року
залишено без розгляду позов ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Червонозаводського району Харківської
міської ради, Харківського обласного
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Харківської
обласної державної адміністрації
третя особа Управління державної
казначейської служби України у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії .

Позивач не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати та постановити нову
ухвалу, якою повернути справу для
продовження розгляду справи. Скаржник
зазначає, що приймаючи зазначену
ухвалу суд першої інстанції дійшов до
помилкових висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин ст. 99, ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
та норми ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17.01.2014 року позивач, який став інвалідом
ІІ групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Червонозаводського району Харківської
міської ради щодо не нарахування та
невиплати йому одноразової
компенсації як учаснику ліквідації
наслідків на ЧАЕС, у розмірах,
передбачених ст.48 Законом України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Просив
зобов'язати УПСЗН адміністрації
Червонозаводського району ХМР
призначити та нарахувати позивачу
одноразову компенсацію відповідно до
ч.2 ст.48 ЗУ "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" -
у розмірі 45 мінімальних заробітних
плат, з урахуванням раніше виплачених
сум, виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати; зобов'язати
Харківський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Харківської обласної державної
адміністрації здійснити нарахування
та виплату одноразової компенсації
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС позивачу як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії у розмірі 45
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням раніше виплачених сум,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовну заяву подано з пропуском
шестимісячного строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод і інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
Стаббігс на інші проти Великобританії,
справа Девеер проти Бельгії).

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
застосування строку звернення до суду
за захистом прав, свобод та інтересів
особи необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
права цієї особи, коли розпочався
перебіг цього строку.

Як встановлено судовим розглядом, з
метою з'ясування питання щодо
дотримання позивачем строку звернення
за судовим захистом, ухвалою від 20.01.2014
позовна заява була залишена без руху,
на виконання вимог якої позивач надав
письмові пояснення, що 27.05.2013р. він
дізнався про порушення його прав, і не
вважає строк звернення до суду
порушеним.

З матеріалів справи вбачається згідно
відбитки поштового штемпелю на
конверті, позивач звернувся до суду
13.01.2014р (а.с.20), тобто з пропуском
встановленого законом шестимісячного
строку звернення до суду. Поважності
причин такого пропуску не навів.

Крім того, позивач зазначає в своїй
позовній заяві, що 16.06.20014р. йому було
встановлено 2 групу інвалідності, отже
з цього моменту йому повинна бути
нарахована та виплачена одноразова
компенсація, передбачена ст..48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
З письмових заперечень представника
відповідача УПСЗН Червонозаводського
району м.Харкова, позивачу була
виплачена різниця у компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю у зв'язку з
встановленням інвалідності вищої
групи відповідно до його ж заяви від
05.10.2004р., яка склала 94,8 грн. і яку позивач
отримав у жовтні 2004р.

Оскільки зазначена виплата має
разовий характер, право особи на її
отримання та обов'язок органів
соціального захисту населення
здійснити таку виплату припиняються з
моменту виплати певних сум, а тому
після отримання компенсації в
неналежному, як він вважає, розмірі
позивач мав змогу звернутись до суду за
захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позивачем не було надано доказів
поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом про виплату недоотриманої
грошової допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовну заяву подано з пропуском
шестимісячного строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод і інтересів, а з матеріалів
справи не вбачається підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

У зв'язку із цим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги позивача,
підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи вимог ст. 99, ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду першої інстанції
не спростовують, оскільки при розгляді
справи суд першої інстанції ,
відповідно до вимог ст. 159 КАС України
повно і всебічно, в межах заявлених
вимог, з'ясував дійсні обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішив
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що підстав
для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 27.02.2014р. по справі
№ 646/331/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 18.04.2014 р.