Справа № 666/1315/14-а
Суддя: Заболотний В. М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №666/1315/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого судді

Заболотного
В.М.,

при секретарі

Ткачене
В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Круглозерської ради
Голопристанського району Херсонської
області, про захист порушених прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на той факт, що він
має в оренді земельну ділянку площею
0,0160 га, що знаходиться на території с.
Більшовик Голопристанського району,
Херсонської області під утримання
кафе. На підставі наданого сільською
радою дозволу на розміщення торгових
точок позивач поряд з кафе розмістив
літній майданчик для поліпшення
обслуговування відпочиваючих. За
технічними документами зазначений
майданчик ввійшов до складу будівлі
кафе (нерухомого майна). У зв'язку зі
змінами в законодавстві, а саме у
зв'язку з тим, що за законодавством (ЗУ
«Про перелік дозвільних документів »)
такого дозвільного документу не
передбачено, у ОСОБА_1, виникла
необхідність іншим чином врегулювати
земельні відносини щодо земельної
ділянки під утримання кафе з літнім
майданчиком. Так він 19.08.2014 року
звернувся до Круглозерської сільської
ради з заявою про надання йому дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
збільшення земельної ділянки під
утримання кафе з літнім майданчиком
для надання послуг з громадського
харчування (соціальні послуги)
орієнтованою площею 400 м.кв.
Круглозерська сільська рада рішенням
від 27 08.2013 року за № 280 відмовила йому у
надані дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду під утримання кафе з
літнім майданчиком на підставі того, що
генеральним планом не передбачено
знаходження його літнього майданчику.
Вважаю відмову безпідставною так як не
існує генерального плану і на даному
місті не передбачено будівництво інших
об'єктів. На підставі цього просить суд
скасування рішення Круглозерської
сільської ради від 27 серпня 2013 року за
№ 280, та зобов'язати Круглозерську
сільську раду повторно розглянути його
заяву про надання позивачу дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
під утримання кафе з літнім
майданчиком для надання послуг з
громадського харчування орієнтованою
площею 400кв.м.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
у повному обсязі, просили суд їх
задовольнити с підстав викладених у
позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився на адресу суду
надав заяву згідно якої заперечив
проти задоволення позову в повному
обсязі посилаючись на його
необґрунтованість та просив суд
розглянути справу без їхньої участі.

Суд, вислухавши позивача та його
представника та дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія): з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення: своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України -
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Судом встановлено, 27.04.2005 року між
позивачкою та відповідачем було
укладено договір оренди земельної
ділянки, площею 0,0160 га, що знаходиться
на території с. Більшовик
Голопристанського району, Херсонської
області.

З пояснень позивача та його
представника, відомо, що на підставі
наданого сільською радою дозволу на
розміщення торгових точок позивач
поряд з кафе розмістив літній
майданчик для поліпшення
обслуговування відпочиваючих. У
зв'язку зі змінами в законодавстві, а
саме у зв'язку з тим, що за
законодавством ЗУ «Про перелік
дозвільних документів » такого
дозвільного документу не передбачено,
у ОСОБА_1, виникла необхідність іншим
чином врегулювати земельні відносини
щодо земельної ділянки під утримання
кафе з літнім майданчиком.

19.08.2014 року позивач звернувся до
Круглозерської сільської ради з заявою
про надання йому дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо збільшення
земельної ділянки під утримання кафе з
літнім майданчиком для надання послуг
з громадського харчування (соціальні
послуги) орієнтованою площею 400 м.кв.
Круглозерська сільська рада рішенням
від 27 08.2013 року за № 280 відмовила йому у
надані дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду під утримання кафе з
літнім майданчиком на підставі того, що
генеральним планом не

передбачено знаходження його літнього
майданчику.

Відповідно до п.7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» від 06 вересня
2012 року", з дня набрання чинності цим
Законом, тобто з 1 січня 2013 року землі
державної та комунальної власності в
Україні вважаються розмежованими.

Відповідно ст. 3 Закону України «Про
планування і забудову територій»
планування територій здійснюється на
загальнодержавному, регіональному та
місцевому рівнях. Планування територій
здійснюється відповідними органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування. Планування та забудова
окремих земельних ділянок, що належать
на праві власності чи праві
користування, здійснюється їх
власниками чи користувачами у
встановленому законодавством порядку.
Рішення органів виконавчої влади та
місцевого самоврядування з питань
забудови та іншого використання
територій, прийняті в межах
повноважень, визначених законом, є
обов'язковими для суб'єктів
містобудування. На землях
рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкодити
використанню їх за цільовим
призначенням.

Відповідно п.3 ч. 1 ст.123 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно до технічної документації від
2005 року (а.с.36) щодо оформлення в оренду
земельної ділянки ПП ОСОБА_1, в с.
Більшовик, Голопристанського р-ну,
Херсонській області, під розміщення
торгівельної точки, яка перебуває в
оренді площею 160кв.м. у ОСОБА_1, та
додаткової земельної ділянки площею 400
кв.м., на яку претендує ОСОБА_1 під
розміщення кафе з літнім майданчиком
біля контуру № 95, 96 зазначене
рекреаційне та природоохоронне
призначення цієї ділянки загального
користування: площі, алеї набережної.

Крім того позивач надає, як докази,
витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданий Херсонським
державним бюро технічної
інвентаризації 22.10.2008 року за № 20656778
даний витяг підтверджує право
приватної власності ОСОБА_1, на кафе, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Підстава виникнення права власності -
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 26.09.2008
року. Згідно даного рішення суду за
ОСОБА_1 дійсно було визнано право
власності на самочинно побудоване
кафе, яке розташоване в АДРЕСА_1 біля
бази відпочинку ДП «Одеська
залізниця».

Оскільки в договорі оренди земельної
ділянки зазначена площа земельної
ділянки 160кв.м., яка надавалася в оренду
під розміщення торгової точки, та
відповідно до кадастрового плану
земельної ділянки ПП ОСОБА_1, площа
ділянки складає теж 160 кв.м. то
відповідно до цього позивач самостійно
здійснив самовільне зайняття вільної
земельної ділянки та розміщення
літнього майданчика, не передбаченого
генеральним планом села Більшовик. Це
підтверджується також попередженням
про порушення використання земель
рекреаційного призначення, а саме
використання земельних ділянок понад
орендовану площу(а.с.36).

Тому на думку суду відмова позивачу в
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду під утримання кафе з
майданчиком площею 400 кв.м., його право
ніяким чином не було порушене.

Відповідно до пункту «а» ч.4 ст.83
Земельного кодексу України землі
загального користування населених
пунктів (майдани, вулиці, проїзди,
шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо) належать до земель комунальної
власності. А тому земельна ділянка, яку
хоче орендувати позивач, перебуває у
комунальній власності територіальної
громади с. Більшовик Круглоозерської
сільської ради земельна ділянка, на яку
претендує ОСОБА_1 під розміщення кафе з
літнім майданчиком розташована на
землях рекреаційного та
природоохоронного призначення
загального користування: пішохідні
вулиці, площі, алеї набережної. На
землях рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель
(ст.52 Земельного кодексу України). Тому
визнання позовних вимог ОСОБА_1,
спричинить порушення законодавства
України у сфері охорони навколишнього
природного середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів.

Крім того, у ст.152 Земельного кодексу
України способи захисту прав на
земельні ділянки, та в ст.16 Цивільного
кодексу України захист цивільних прав
та інтересів судом не передбачають
способи захисту прав, шляхом
примушування органів місцевого
самоврядування передавати землю у
користування. Адже це є виключною
компетенцією сільських рад.

Таким чином приймаючи до уваги
фактичні обставини справи на основі
повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
вважає за необхідне позов залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 25, 26, 33 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. 12, 83, 152 ЗК України, ст.ст. 70,
71, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до Круглозерської ради
Голопристанського району Херсонської
області, про захист порушених прав -
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
Дніпровський районний суд м. Херсона
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
винесення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції.

Суддя

Заболотний В.М.