Справа № 202/3400/14-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3400/14-а
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2014 року суддя
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська Колесніченко О.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження в приміщенні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними щодо невключення в
розрахунок пенсії державного
службовця сум індексації заробітної
плати, сум матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування і зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач пред'явила
через суд зазначений позов до
відповідача на предмет захисту прав на
пенсійне забезпечення з тих підстав, що
вона з 02 квітня 2011 року вийшла на пенсію
відповідно до Закону Україну «Про
державну службу» з посади завідувача
відділу бухгалтерського обліку та
звітності - головного бухгалтера
Індустріальної районної у місті ради,
проте відповідачем в порушення вимог
Закону України «Про державну службу»,
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
оплату праці», Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабміну №1078
від 17 липня 2003 року при нарахуванні та
призначенні пенсії не включено згідно
з уточнюючою довідкою поданою 09 квітня
2013 року суми матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, не зважаючи на те, що
на усіх вказані виплати нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, тому позивач
просила суд визнати протиправними дії
відповідача щодо неврахування при
розрахунку розміру пенсії сум
індексації заробітної плати,
матеріальної «допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; зобов'язати відповідача
здійснити позивачу перерахунок та
виплату пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
сум індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових
питань, на які нараховувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Ухвалою суду у даній справі відкрито
скорочене провадження.

В письмових запереченнях відповідач
позов не визнав у повному обсязі
заперечуючи тим, що позивач зверталася
із заявою про перерахунок пенсії з
відповідною довідкою 09 квітня 2013 року,
18 квітня 2013 року відповідач відмовив їй
у перерахунку пенсії державного
службовця з урахуванням у складі
заробітної плати сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, проте до суду з позовом
вона звернулася лише 05 березня 2014 року,
тобто з пропуском строку,
передбаченого ст. 99 КАС України для
звернення до суду, а після 18 квітня 2013
року позивач більше не зверталася до
відповідача за перерахунком пенсії з
відповідних підстав, тому цей позов
підлягає залишенню без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Такими встановленими строками чинне
законодавство обмежує звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів, що, насамперед, обумовлено
специфікою спорів, які розглядаються в
порядку адміністративного
судочинства, а запровадження таких
строків обумовлене досягненням
юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними.

У зв'язку з цим законодавець визначився
у ч.1 ст.100 КАС України із наслідками,
відповідно до яких адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав (про що
зазначено у справі «Стаббігс та інш.
проти Великобританії» рішення від
22.10.1996, «Девеер проти Бельгії» рішення
від 27.02.1980).

Як вбачається з матеріалів
адміністративного позову, позивач
заявляє вимоги про перерахунок та
виплату пенсії державного службовця з
урахуванням у складі заробітної плати
сум індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
і вирішення соціально-побутових
питань, на які нараховувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у зв'язку з
відмовою у цьому листом УПФ від 18
квітня 2013 року, що свідчить про її
обізнаність саме з цього часу про
наявність порушеного права, разом з
тим, з позовом з приводу захисту своїх
прав ОСОБА_1 звернулася лише 05 березня
2014 року, тобто після спливу
шестимісячного строку, причин
поважності пропуску строку позивач не
навела, не отримувала не встановлено
таких причин і за матеріалами позову.
При цьому, суд приймає до уваги, що
після отримання уточнюючої довідки про
склад заробітної плати від 19 лютого 2014
року позивач до відповідача за
перерахунком пенсії не зверталася і ці
обставини не були предметом розгляду
відповідачем, та, відповідно відмови у
перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, належить дійти
висновку про пропуск позивачем
шестимісячного строку звернення до
суду, передбаченого ст. 99 КАС України
без поважних причин, що тягне за собою
наслідок у вигляді залишення позову
без розгляду відповідно до ст. 100 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 101, 102 КАС України,
суддя, -

УХВАЛИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними щодо невключення в
розрахунок пенсії державного
службовця сум індексації заробітної
плати, сум матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування і зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Індустріальний районний суд
міста Дніпропетровська. У разі якщо
ухвалу було постановлено без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.В. Колесніченко