Справа № 295/17327/13-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"17" квітня 2014 р.
Справа № 295/17327/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області на
постанову Богунського районного суду
м. Житомир від "05" лютого 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Богунського районного суду м.Житомира
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області, в я кому проси
визнати неправомірним рішення
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії за віком, відповідно до вимог
ст.55 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 23 червня 2013 року, тобто
після досягнення 58-ми річного віку (із
зменшенням віку, необхідного для
призначення пенсії на 2 роки) та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області призначити з 23
червня 2013 року пенсію за віком та
провести нарахування призначеної
пенсії у відповідності до вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 05 лютого 2014 року
адміністративний позов
ОСОБА_3задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області щодо відмови
ОСОБА_3 у призначенні пенсії із
зниженням пенсійним віком відповідно
до ст.55 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на 2 роки з 23.06.2013 року.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області, посилаючись на
невідповідність судового рішення
нормам чинного законодавства, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог. Вказує, що
згідно записів трудової книжки позивач
працював на посаді "бурильщика" з 02.08.1981
року по 01.04.1991 року на СПМК №607 тресту
"Укррадгоспецбуд", проте такі роботи і
таке підприємство не відноситься до
Переліку місць за межами зони
відчуження, де за урядовими завданнями
у 1986-1987 роках виконувались роботи в
особливо шкідливих умовах, пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, затвердженому постановою
Кабінету міністрів України №1391 від 15
листопада 1996 року.

Розглянувши справу відповідно до ст.195
КАС України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся
до управління Пенсійного фонду України
в м. Житомирі з відповідною заявою про
призначення пенсії за віком зі
зниженням пенсійного віку, на підставі
ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", оскільки протягом 1986-1987
роках працював на території зони
безумовного відселення та відноситься
до категорії потерпілого від
Чорнобильської катастрофи.

Листом від 18.09.2013 року, відповідач
відмовив у призначенні ОСОБА_3 пенсії
за віком зі зниженням пенсійного віку,
мотивуючи тим, що відповідно до
Постанови КМУ України від 15.11.1996 року
№1391, населені пункти, які вказані в
довідці позивача про виконання роботи,
не належать до місць за межами зони
відчуження, де за урядовими завданнями
в 1986 - 1987 роках виконувались роботи в
особливо шкідливих умовах, пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
така відмова є протиправною та не
узгоджується з приписами Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
суперечить положенням Порядку надання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком, оскільки вони грунтуються
на приписах чинного законодавства.

Так, статтею 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорії 1,2,3,4
встановлюються у вигляді а) державні
пенсії; б) додаткові пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до вимог ст.55 Закону України
"Про соціальний захист громадян, як
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
Потерпілі від Чорнобильської
катастрофи, які працювали з моменту
аварії до 1 липня 1986 року не менше 14
календарних днів або не менше трьох
місяців протягом 1986-1987 років за межами
зони відчуження на роботах з особливо
шкідливими умовами праці (за
радіаційним фактором), пов'язаними з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що виконувалися за
урядовими завданнями - із зменшенням
пенсійного віку на 2 роки.

Підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, згідно статті 15 вказаного
Закону, є період роботи (служби) у зоні
відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення, здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

Як встановлено судом, позивач
віднесений до категорії потерпілого
від Чорнобильської катастрофи і має
право на пільги, встановлені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 громадянина, який тимчасово
працював на території зони безумовного
(обов`язкового) відселення у 1986-1987
роках (а.с.9).

Зі змісту довідки виконавчого комітету
Богунської районної ради народних
депутатів №104 від 04.06.1993 року
вбачається, що позивач працював у с.
Рудня Осошня Народицького району , смт.
Поліське Київської області - з 08 травня
1986 року по 24 травня 1986 року. Зазначений
населений пункт, відповідно до Додатку
№1 до постанови Кабінету Міністрів
УРСР від 23 липня 1991 р. №106, відносяться
до зони безумовного (обов'язкового)
відселення.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.205 року №22-1 "Про
затвердження Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку визначено Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особи
повинні надати посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію ,
дату її проведення, довідку форми 122.

Згідно п.7 "г" Порядку подання та
оформлення документів для призначення
пенсії у разі неможливості подання
довідки за формою 122 у разі ліквідації
підприємства, установи, організації,
для визначення права на призначення
пенсії надають інші первинні
документи, що стверджують період
роботи в зоні відчуження: табелі обліку
робочого часу за період роботи в зоні;
копії відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати; інші
первинні документи, які містять дані
про місце, термін (період) характер
виконуваних робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до пункту 7 вищевказаного
Порядку особам, які працювали протягом
1986-1987 років за межами зони відчуження
на роботах з особливо шкідливими
умовами праці (з радіаційним фактором),
пов'язаними з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, що
виконувались з урядовими завданнями,
видаються посвідчення рожевого
кольору, серія Г, які є документом
суворого обліку та звітності
відповідно до п. 11 Порядку.

Так, згідно довідки виконавчого
комітету Богунської районної ради
народних депутатів Коростишівської
РДА від 04 червня 1993 року №104 вбачається,
що остання є підставою для видачі
посвідчення особам, які тимчасово
працювали з моменту аварії до липня 1986
року не менше 14 календарних днів або не
менше трьох місяців протягом 1986-1987
років на території зони безумовного
обов'язкового відселення, за умови, що
їх було направлено в цю зону за
розпорядженням міністерств, відомств,
виконавчих комітетів обласних рад
народних депутатів.

На підставі вказаної довідки позивачу
було видано посвідчення громадянина,
який тимчасово працював на території
зони безумовного (обов'язкового)
відселення у 1986-1987 роках, серії НОМЕР_1
від 24.06.1993 року, яке на час звернення
позивача за призначенням пенсії є
чинним, отже підтверджує його
безпосередню участь, протягом 1986-1987
років за межами зони відчуження на
роботах з особливо шкідливими умовами
праці (з радіаційним фактором),
пов'язаними з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, що
виконувались з урядовими завданнями.

Таким чином, видане посвідчення є
безумовним документом, що підтверджує
виконання роботи в місцях
радіоактивного забруднення,
віднесених до зони безумовного
(обов'язкового) відселення, де за
урядовими завданнями у 1986-1987 роках
виконувались роботи в особливо
шкідливих умовах, пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи. В свою чергу, відповідач не
наділений повноваженнями щодо
заперечення обставин, які встановлено
уповноваженим органом, при видачі
даного посвідчення.

За таких обставин, є обґрунтованими
висновки суду першої інстанції про те,
що у відповідача були відсутні
підстави для відмови у призначенні
ОСОБА_3 пенсії відповідно до вимог ст. 55
Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
він досяг віку, з настанням якого у
нього виникло право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах і
таке право підтверджено належними
доказами.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду першої інстанції щодо підстав, з
яких задоволено позовні вимоги.

Таким чином, постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
а тому підстави для її зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомир від "05" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "18" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,