Справа № 2а/679/62/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/679/62/14
Головуючий у 1-й інстанції: Стасюк Р. М.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 13 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області, треті особи ПАТ
УБ "ХАЕС", СП "Юрекс Україна" про
визнання відмови протиправною та
зарахування періодів роботи до
пільгового стажу , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною відмову
відповідача №682/04 від 31.01.2014 року, та
зарахувати до пільгового стажу за
Списком №2 періоди навчання з 01.09.1970
року по 20.07.1972 року та роботи з 21.07.1972
року по 04.12.1972 року, з 20.12.1972 року по
16.11.1973 року, з 10.04.1979 року по 22.06.1979 року, з
12.08.1980 року по 01.11.1984 року, з 05.07.1991 року
по 29.10.1993 року, з 01.11.1993 року по 09.03.1995
року, з 20.03.1995 року по 26.04.1995 року, а також
період проходження строкової служби в
ЗС СРСР з 03.12.1973 року по 02.12.1975 року - та
призначити йому пенсію з 24.01.2014 року,
моменту звернення до управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області.

Відповідно до постанови Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
13 березня 2014 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішення, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 10.04.1979 року по 22.06.1979 року позивач
працював на посаді електрозварника, а з
12.08.1980 року по 01.11.1984 року на посаді
електрогазозварника в Хмельницькому
філіалі АПО «ЮЗМСТ», з 05.07.1991 року по
29.10.1993 року працював на посаді
електрозварника в УПТК «ХАЕС»; з 01.11.1993
року по 09.03.1995 року на посаді
електрозварника в УБ «ХАЕС»; з
20.03.1995 року по 26.04.1995 року на посаді
електрозварника в СП «Юрекс-Україна».
Вищезазначені періоди відносяться до
роботи з шкідливими умовами праці.

Названі обставини об'єктивно
підтверджуються наступними доказами:
ксерокопією трудової книжки позивача;
довідкою уточнюючою характер
роботи від 24.12.2013 року №1301/451; довідками
уточнюючими характер роботи від 24.12.2013
року №1301/452 та №1301/453; довідкою
уточнюючою характер роботи від 24.12.2013
року №1301/455; довідкою уточнюючою
характер роботи від 13.01.2014 року №Е24/2.

Відповідно до листа відповідача №821/04
від 05.02.2014 року, позивачу відмовлено у
зарахуванні періоду з 22.08.1992 року по
29.10.1993 року, з 01.11.1993 року по 09.03.1995
року та з 20.03.1995 року по 26.04.1995 року, так
як атестації робочих місць не була
проведена.

Однак колегія суддів вважає таку
відмову протиправною, виходячи з
наступного.

Так, згідно з п.п.1,2, 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого Постановою КМ
України № 442 від 01.08.1992 року, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Атестація проводиться в строки,
передбачені колективним договором, але
не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

З матеріалів справи встановлено, що
відомості про проведення атестації на
підприємствах, де працював позивач
після 21.08.1992 року відсутні.

В свою чергу, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, тому
її не проведення або невчасне
проведення не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Таким чином, позивачу повинен
зарахуватись до пільгового стажу
період роботи з 22.08.1992 року по
29.10.1993року, з 01.11.1993 року по 09.03.1995 року та
з 20.03.1995 року по 26.04.1995 року, які дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових підставах за Списком № 2,
оскільки неврахування даних періодів
порушує право на належне пенсійне
забезпечення, за умови того, що позивач
працював в шкідливих умовах праці, що
підтверджено записами в його трудовій
книжці, вкладиші до неї і ці дані
додаткових підтверджень не потребують.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України
«Про професійно-технічну освіту», час
навчання у професійно-технічному
навчальному закладі зараховується до
трудового стажу учня, слухача, у тому
числі в безперервний і в стаж роботи за
спеціальністю, що дає право на пільги,
встановлені для відповідної категорії
працівників, якщо перерва між днем
закінчення навчання і днем зарахування
на роботу за набутою професією не
перевищує трьох місяців.

Разом з тим, з трудової книжки позивача
встановлено, що він з 01.09.1970 року по
20.07.1972 року навчався в Здолбунівському
міському професійно-технічному
училищі №2, де отримав спеціальність
бригадир по ремонту і поточному
утриманню залізниць, з 21.07.1972 року по
04.12.1972 року та з 20.12.1972 року по 16.11.1973 року
працював на посаді монтера колії.

Вказані посади «Монтер колії» на яких
позивач працював, передбачені Списком
професій і посад робітників
локомотивних бригад і окремих
категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах і користуються правом
на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою КМ України
від 12.10.1992 року № 583.

Крім того, в період з 03.12.1973 року по
02.12.1975 року позивач проходив строкову
службу в Радянській Армії.

Абзацом 2 п. 1 ст. 8 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей": "Час проходження строкової
військової служби зараховується до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення" або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Час навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі і час проходження строкової
військової служби, які зараховуються
до пільгового стажу, не повинні
перевищувати наявного стажу роботи, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах".

Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про загальний військовий обов'язок і
військову службу» передбачено, що час
проходження строкової військової
служби зараховується до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, якщо на
момент призову на строкову військову
службу особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення" або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що позивач.
досягнувши віку 55 років, маючи
загальний стаж роботи не менше 25 років,
з яких не менше 12 років 6 місяців, що
дають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, набув право на
призначення пенсії за віком за Списком
№ 2 відповідно до п."б" ч.І ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки висновки суду першої
інстанції обґрунтовані та
відповідають чинному законодавству, а
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують, колегія суддів на
підставі ст. 200 КАС України вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а оскаржену постанову суду
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
13 березня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.