Справа № 2а-8791/11/2670
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8791/11/2670 ( у 2-х томах)
Головуючий у 1-й інстанції: Вовк П.В.
Суддя-доповідач: Грищенко
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів Мельничука
В.П., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ПроКредит
Банк" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 грудня 2013 р. у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "ПроКредит
Банк" до Національного банку України
про визнання протиправним та
скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"ПроКредит Банк" звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Національного банку України в якому
просить: визнати протиправними та
скасувати постанови про притягнення до
відповідальності за порушення
валютного законодавства № 09-048/3245, №
09-048/3246 та № 09-048/3247 від 09 червня 2011 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову якою
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на йогом
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та вбачається з матеріалів
справи, відповідачем було проведено
планову вибіркову перевірку
Відділення № 1 ПАТ «ПроКредит Банк» у м.
Сімферополь щодо дотримання вимог
валютного законодавства України.

За результатом проведеної перевірки
було складено акт від 20 травня 2011 року
№ 09-048/2767БТ перевірки Відділення № 1 ПАТ
«Прокредит Банк» у м. Сімферополь щодо
дотримання вимог валютного
законодавства України, відповідно до
якого, під час перевірки операцій з
купівлі іноземної валюти для погашення
заборгованості за кредитними
договорами, укладеними банком з
клієнтами-фізичними особами,
встановлено систематичні порушення,
визначені Національним банком України
у абз. 2 пп. «а» п. 1 глави 3 розділу II
Положення про порядок та умови
торгівлі іноземною валютою, у зв'язку з
відсутністю підстав для купівлі
іноземної валюти з метою виконання
зобов'язань за кредитними договорами
без заяв про купівлю іноземної валюти,
а саме: згідно з наданими для перевірки
меморіальними документами та
виписками по поточним рахункам в
гривні та доларах США фізичних осіб
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період
травень 2010 року - квітень 2011 року на
міжбанківському валютному ринку
купувалась іноземна валюта (долари США)
для виконання зобов'язань за
кредитними договорами від 16 травня 2008
року № 23.1745, від 18 вересня 2008 року № 23.2028
та від 24 січня 2008 року № 23.1375.

За висновками акту проведеної
перевірки, відповідачем були прийняті:

- постанова про притягнення до
відповідальності за порушення
валютного законодавства від 09 червня
2011 року № 09-048/3245, якою ПАТ «ПроКредит
Банк» притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 33 401,32 грн.;

- постанова про притягнення до
відповідальності за порушення
валютного законодавства від 09 червня
2011 року № 09-18/3246, якою ПАТ «ПроКредит
Банк» притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 33 289, 52 грн.;

- постанова про притягнення до
відповідальності за порушення
валютного законодавства від 09 червня
2011 року № 09-048/3247, якою ПАТ «ПроКредит
Банк» притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 32 549, 10 грн.

Не погоджуючись з зазначеними
рішеннями відповідача про притягнення
до відповідальності за порушення
валютного законодавства, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку про
доведення відповідачем та
правомірності постанов про
притягнення до відповідальності за
порушення валютного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно меморіальних ордерів,
меморіальних валютних ордерів, виписок
по поточному рахунку за період з травня
2010 року по квітень 2011 року позивачем на
міжбанківському валютному ринку
купувалась іноземна валюта (долари США)
для виконання зобов'язань фізичних
осіб ОСОБА_2, за кредитним договором від
16 травня 2008 року № 23.1745, ОСОБА_3 за
кредитним договором від 18 вересня 2008
року № 23.2028 та ОСОБА_4 за кредитним
договором від 24 січня 2008 року № 23.1375.

В реквізиті «Призначення платежу»
зазначених меморіальних ордерів
визначено: кошти на купівлю валюти
згідно відповідних заявок.

В меморіальних валютних ордерах, за
якими на поточний рахунок клієнтів
зараховувалась куплена на
міжбанківському валютному ринку
іноземна валюта, в реквізиті
«Призначення платежу» зазначено:
«купівля валюти для погашення
заборгованості згідно п. 6 Загальних
положень та умов надання банківських
послуг».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» - торгівля
іноземною валютою на території України
резидентами і нерезидентами -
юридичними особами здійснюється через
уповноважені банки та інші
кредитно-фінансові установи, що
одержали ліцензію на торгівлю
іноземною валютою Національного банку
України, виключно на міжбанківському
валютному ринку України. Структура
міжбанківського валютного ринку, а
також порядок та умови торгівлі
іноземною валютою на міжбанківському
валютному ринку визначаються
Національним банком України.

Порядок та умови торгівлі іноземною
валютою на міжбанківському валютному
ринку України та на міжнародних
валютних ринках встановлює Положення
про порядок та умови торгівлі
іноземною валютою, затверджене
постановою Правління Національного
банку України від 10 серпня 2005 року № 281.

Відповідно до п. 13 розділу І Положення -
суб'єкти ринку мають право здійснювати
торгівлю іноземною валютою виключно у
випадках і в порядку, передбачених цим
Положенням.

Згідно з абз. 2 пп. «а» п. 1 глави 3 розділу
II Положення - за кредитними договорами
(договорами позик)
резидентів-позичальників про
залучення коштів від нерезидентів або
у випадках, передбачених
законодавством України, від суб'єктів
ринку резиденти мають право купувати,
обмінювати іноземну валюту з метою
виконання зобов'язань (у тому числі
власних операцій суб'єктів ринку) за
кредитними операціями та платежами за
цими операціями (проценти, комісійні
винагороди, неустойки тощо) в іноземній
валюті на підставі, зокрема, заяви про
купівлю іноземної валюти.

Між тим, відповідно до п. 14 глави 2
розділу IV зазначеного Положення -
уповноважений банк має право без
отримання від клієнта заяви про
купівлю іноземної валюти або
банківських металів здійснювати
операції з купівлі/обміну (конвертації)
іноземної валюти або банківських
металів на потреби, визначені в розділі
II цього Положення, якщо в договорах (про
відкриття непокритого акредитива, про
надання гарантії, кредитних, про
інвестиційну діяльність) між клієнтом
та уповноваженим банком клієнт доручає
банку здійснити купівлю/обмін
(конвертацію) іноземної валюти або
банківських металів.

Тобто, Положенням № 281 чітко визначено
перелік договорів, які можуть містити
доручення клієнта щодо купівлі
іноземної валюти. Будь-які інші
договори (наприклад, про
розрахунково-касове обслуговування
або обслуговування поточного рахунку)
чи внутрішні документи (Загальні
положення) уповноваженого банку, які
регламентують загальний порядок
надання клієнтам послуг, у
нормативно-правовому акті
Національного банку, який визначає
порядок та умови торгівлі іноземною
валютою даним Положенням не визначено.

Таким чином, умови кредитних договорів
від 16 травня 2008 року № 23.1745, від 18
вересня 2008 року № 23.2028 та від 24 січня 2008
року № 23.1375, укладені між позивачем та
фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, не містять положень про
доручення банку здійснити купівлю
іноземної валюти.

Крім того апелянтом наголошується на
тому, що з ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24
жовтня 2013 року, підставою для
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та повернення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
колегія суддів визначила те, що судами
не було належним чином досліджено
договори про обслуговування поточного
рахунку в ЗАТ «ПроКредит Банк»,
укладені між позивачем та фізичними
особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не
з'ясовано чому при здійсненні
розрахунків за кредитними договорами
мало місце посилання на п. 6 Загальних
положень та умов надання банківських
послуг, укладеними між боржниками та
кредитором.

Проте, як вірно було встановлено судом
першої інстанції, що крім кредитних
договорів, між позивачем та
позичальниками також було укладено
наступні договори про обслуговування
поточного рахунку в ЗАТ «ПроКредит
Банк»: 1) між позивачем та ОСОБА_3 -
договір про обслуговування поточного
рахунку № CUR_PI_23/2706 від 18 вересня 2008
року; 2) між позивачем та ОСОБА_4, -
договір про обслуговування поточного
рахунку № FIL.102369-275 від 09 лютого 2007 року;
3) між позивачем та ОСОБА_2, - договір про
обслуговування поточного рахунку №
FIL.100552-255 від 18 січня 2007 року.

Згідно умов п.п. 1.2, 2.1.1, 2.1.4, 6.2 вказаних
договорів обслуговування поточного
рахунку передбачено застосування до
правовідносин між позивачем та
позичальниками діючих Загальних
положень та умов надання банківських
послуг та окремо обумовлено право
позивача здійснювати договірне
списання коштів з рахунків
позичальників у випадках, передбачених
такими Загальними положеннями.

Станом на момент здійснення операцій з
купівлі іноземної валюти, зазначених в
оскаржуваних постановах відповідача,
діяли Загальні положення та умови
надання банківських послуг,
затверджені наказом Голови правління
ПАТ «ПроКредит Банк» від 29 жовтня 2009
року.

В той же час, у пункті 6 наданих для
перевірки Загальних положень
передбачено, що банк має право за
дорученням клієнта здійснювати
договірне списання коштів з рахунків
клієнта, у тому числі і з метою
здійснення операцій з купівлі/продажу
валюти на МВРУ за курсом Банку, що може
бути передбачено в кредитних
договорах.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
наданих Банком для перевірки кредитних
договорах відсутні умови, згідно з
якими клієнт доручає банку: - здійснити
купівлю іноземної валюти з
обумовленням порядку установлення
уповноваженим банком курсу під час
здійснення операцій з купівлі
іноземної валюти, - переліку необхідних
реквізитів для здійснення купівлі
іноземної валюти, - порядку
нарахування, утримання та
перерахування уповноваженим банком за
рахунок клієнта, який є покупцем
валюти, збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування до спеціального
фонду державного бюджету в
установленому законодавством України
розмірі від суми операції з купівлі
безготівкової іноземної валюти, як це
передбачено пунктом 14 глави 2 розділу IV
Положення № 281.

Відповідно до нормам пункту 14 та пункту
13 розділу І Положення № 281, суб'єкти
ринку (уповноважені банки та
уповноважені фінансові установи) мають
право здійснювати торгівлю іноземною
валютою виключно у випадках і в
порядку, передбачених цим Положенням.

Таким чином, саме Національному банку
України належить право видання
нормативно-правових актів щодо ведення
валютних операцій, які є обов'язковими
для банків у тому числі. Загальні
положення банку є його внутрішнім
документом та не можуть встановлювати
або змінювати правила здійснення
валютних операцій.

Також колегія суддів зазначає, що
оскільки п. 14 глави 2 розділу IV
Положення про порядок та умови
торгівлі іноземною валютою
передбачено вичерпний перелік
договорів, в яких може передбачатися
угода сторін про здійснення такої
операції без окремої заяви клієнта, і
договір про обслуговування поточного
рахунку до такого переліку не
включений, умови Загальних положень та
умов надання банківських послуг, які є
частиною договорів про обслуговування
поточного рахунку, не надають право
позивачу здійснювати на
міжбанківському валютному ринку
купівлю іноземної валюти з метою
виконання зобов'язань фізичними
особами за кредитними договорами без
окремих заяв клієнтів.

Отже, купівля іноземної валюти з метою
виконання зобов'язань за кредитними
операціями та платежами за цими
операціями в іноземній валюті в
обов'язковому порядку має
здійснюватися на підставі заяви про
купівлю іноземної валюти, купівля
іноземної валюти без відповідних заяв
можлива якщо саме в кредитному
договорі між клієнтом та уповноваженим
банком, з метою виконання зобов'язань
за яким і купується іноземна валюта,
клієнт доручає банку здійснити купівлю
іноземної валюти.

Між тим, необґрунтованою є позиція ПАТ
«ПроКредит Банк» про правомірність
своїх дій щодо здійснення операцій
купівлі/продажу іноземної валюти без
подання окремої заяви клієнтів на
купівлю/продаж іноземної валюти чи
інших додаткових документів.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскільки ПАТ «ПроКредит Банк» не
спростовано висновки акту перевірки
про порушення вимог абз. 2 пп. «а» п. 1
глави 3 розділу II Положення про порядок
та умови торгівлі іноземною валютою,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 10
серпня 2005 року № 281, п. 1 статті 6 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю», тому застосування
до позивача штрафу у сумі,
еквівалентній сумі (вартості)
зазначених валютних цінностей,
перерахованій у валюту України за
обмінним курсом Національного банку
України на день здійснення таких
операцій за порушення позивачем
порядку торгівлі валютними цінностями
на міжбанківському валютному ринку
України, а саме - купівлю іноземної
валюти з метою виконання зобов'язань за
кредитними договорами без відповідних
заяв клієнтів, є правомірним.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ПроКредит
Банк" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 грудня 2013 р. - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
В.П.Мельничук

В.Е.
Мацедонська

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Мельничук В.П.