Справа № 810/3946/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/58204/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Єркін М.М., Пісна М.В.,

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - не з'явився,

від Бориспільської районної ради
Київської області - Мотрич А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Іріко"

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня
2013року

у справі №810/3946/13-а

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Іріко"

до 1) комунального
підприємства "Бориспільське бюро
технічної

інвентаризації",

2) Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління

юстиції у Київській області,

про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Іріко" (далі по
тексту ТОВ "Іріко") звернулось до суду з
позовом до комунального підприємства
"Бориспільське бюро технічної
інвентаризації", Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, яким просило визнати
незаконними дії комунального
підприємства "Бориспільське бюро
технічної інвентаризації" від 15.03.2012
року з реєстрації права власності на
будівлю цілісного майнового комплексу
банно-пральний комбінат "Лотос",
розташовану за адресою: м. Бориспіль,
вул. Київський шлях, 79-А за
територіальною громадою
Бориспільського району в особі
Бориспільської районної ради,
скасувати державну реєстрацію права
власності на вказану вище будівлю
цілісного майнового комплексу за
реєстраційним №26953151, номер запису 264 в
книзі 5 за територіальною громадою
Бориспільського району в особі
Бориспільської районної ради
здійснену комунальним підприємством
"Бориспільське бюро технічної
інвентаризації" 15.03.2012року та
зобов'язання Реєстраційну службу
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
внести до Державного реєстру прав
запису про скасування реєстрації права
власності територіальної громади
Бориспільського району в особі
Бориспільської районної ради на
приміщення банно-прального комбінату
"Лотос", розташованого за адресою: місто
Бориспіль, вулиця Київський шлях, 79-А.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2013
року у справі №810/3946/13-а позовні вимоги
задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі №810/3946/13-а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2013
року у зазначеній справі скасовано,
прийнято нову постанову, якою закрито
провадження у справі в частині
позовних вимог ТОВ «Іріко» до
Комунального підприємства
«Бориспільське бюро технічної
інвентаризації» про визнання
протиправними дій, скасування
державної реєстрації права власності
та зобов'язання вчинити певні дії. В
задоволені адміністративного позову
ТОВ «Іріко» до Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про визнання протиправними дій,
скасування державної реєстрації права
власності та зобов'язання вчинити
певні дії відмовлено.

При скасуванні рішення окружного
адміністративного суду та ухваленні
нового, Київський апеляційний
адміністративний суд виходив з
недоведеності позивачем своїх вимог,
оскільки предмет спору у справі не
стосується прав, обов'язків та
інтересів ТОВ «Іріко».

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ТОВ «Іріко»
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову Київського
окружного адміністративного суду від 02
серпня 2013 року у справі №810/3946/13-а.

Бориспільська районна рада Київській
області подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судового рішення Київського
апеляційного адміністративного суду
обставинам справи та вимогам
законодавства України. Просила
залишити касаційну скаргу без
задоволення, судове рішення другої
інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні
представників позивача та
Бориспільської районної ради
Київської області, розглянувши і
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
Київської області № 276 від 24.03.2009 року
вирішено оформити право власності ТОВ
"Іріко" на цілісний майновий комплекс
банно-пральний комбінат "Лотос" за
адресою вул.Київський шлях, 79-А,
м.Бориспіль, також вирішено видати
свідоцтво про право власності ТОВ
"Іріко" на вищевказаний цілісний
майновий комплекс.

Бориспільською міською радою
Київської області 06.04.2009 року видано
ТОВ "Іріко" свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - цілісний
майновий комплекс банно-пральний
комбінат "Лотос", який знаходиться за
адресою вул.Київський шлях, 79-А,
м.Бориспіль, площею 716,20 кв. м.

06.04.2009 року КП "Бориспільське бюро
технічної інвентаризації"
зареєстровано право власності ТОВ
"Іріко" на цілісний майновий комплекс
банно-пральний комбінат "Лотос".

24.04.2009 між ТОВ "Іріко" та товариством з
обмеженою відповідальністю "Марія"
укладено договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу:
банно-пральний комбінат "Лотос", на
підставі чого КП "Бориспільське бюро
технічної інвентаризації" 29.04.2009 року
зареєстровано право власності ТОВ
"Марія" вищевказане на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 17.09.2010 року у
справі №14/033-09, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.07.2011 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 05.10.2011 року, за позовом
Бориспільського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі
Бориспільської районної ради
Київської області до ТОВ "Іріко", ТОВ
"Марія", Бориспільської міської ради
Київської області, виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
Київської області, про визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету міської ради,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, визнання права власності на
приміщення, витребування приміщення з
чужого незаконного володіння, визнано
незаконним та скасовано рішення
виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Київської області №276 від
24.03.2009року "Про оформлення права
власності ТОВ "Іріко" на цілісний
майновий комплекс банно-пральний
комбінат "Лотос", що знаходиться за
адресою: м. Бориспіль, вул. Київський
шлях, 79-А"; визнано недійсним договір
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу - банно-пральний комбінат
"Лотос" від 24.04.2009 року, укладений між
ТОВ "Іріко" та ТОВ "Марія" та нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Бориспільського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_7 та зареєстрований в
реєстрі за № 880; визнано право
власності за територіальною громадою
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області на
приміщення банно-прального комбінату
"Лотос" за адресою вул.Київський шлях,
79-А, м.Бориспіль, Київська область;
витребувано у ТОВ "Марія" на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області спірне
приміщення банно-прального комбінату
"Лотос".

15.03.2012 року КП "Бориспільське бюро
технічної інвентаризації"
зареєстровано право власності
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради на приміщення
банно-прального комбінату "Лотос" за
адресою вул.Київський шлях, 79-А,
м.Бориспіль, Київська область.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Обґрунтовуючи своє звернення до
адміністративного суду, позивач
зазначив про порушення його прав у
сфері публічно-правових відносин з
боку суб'єкта владних повноважень, що
полягали у реєстрації права власності
КП "Бориспільське бюро технічної
інвентаризації" на будівлю цілісного
майнового комплексу банно-пральний
комбінат "Лотос".

На виконання завдань
адміністративного судочинства судом
першої інстанції досліджені оскаржені
ТОВ "Іріко" рішення та дії відповідачів,
їм надано юридичну оцінку.

За нормою пункту 1 частини 2 статті 9
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно, зокрема:

- відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну
реєстрацію, та сторін (сторони)
правочину, згідно з яким відбувається
державна реєстрація виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

- відповідність відомостей про
нерухоме майно, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих документах;

- відповідність даних про наявність
(або відсутність) інформації та/або
відповідних документів, що свідчать
про накладення (зняття) заборони
(арешту) або інших обтяжень, що
перешкоджають державній реєстрації
прав, у тому числі відсутність
встановлених законом заборон на
відчуження нерухомого майна;

- наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

У відповідності з приписами пунктів 4, 5,
6 частини 1 статті 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №7/5 від 07.02.2002 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.02.2002 за №157/6445 (далі по
тексту Положення), воно визначає
порядок проведення державної
реєстрації права власності та права
користування (сервітуту) на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельних ділянках; права користування
(найму, оренди) будівлею або іншими
капітальними спорудами, їх окремими
частинами; довірчого управління
нерухомим майном; права власності на
об'єкти незавершеного будівництва, а
також порядок взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 2.9 Положення встановлено, що
документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення права власності та
інших речових прав на об'єкти, права
щодо яких підлягають державній
реєстрації, та подаються для
проведення такої реєстрації, повинні
відповідати вимогам, встановленим
Положенням та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 3.1 Положення
реєстратор БТІ встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкти, права щодо яких
підлягають державній реєстрації.

Підпунктами 3.5.4, 3.5.5, 3.5.7 пункту 3.5
Положення визначено, що реєстратор БТІ
відмовляє у проведенні державної
реєстрації прав, якщо:

- подані документи не відповідають
вимогам, установленим Положенням та
іншими нормативно-правовими актами,
або не дають змоги установити
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства;

- заявлене право вже зареєстроване;

- право власності та інші речові права
на нерухоме майно виникли на підставі
правочинів за наявності в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомостей про
накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним витягом.

Відповідно до пунктів 10 та 11 Переліку
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, що є додатком до Тимчасового
положення, рішення суду про визнання
права власності, а також ухвала суду
про визнання мирової угоди є
правовстановлювальними документами на
нерухоме майно.

При прийнятті КП "Бориспільське бюро
технічної інвентаризації" оскарженого
рішення про реєстрацію права власності
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради на приміщення
банно-прального комбінату "Лотос", в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна стосовно
вказаного приміщення зареєстровано
обтяження у формі арешту, який
накладений на підставі постанови
Відділу державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 02.04.2010 ВП №18375589.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
наголошує, що за наявності заборон в
реєстрі реєстратор не повинен
здійснювати реєстрацію права або його
припинення.

На вказану обставину не звернув увагу
суд апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції вважає за
необхідне звернути увагу на предмет
спору у справі, а саме правомірність
реєстрації права власності КП
"Бориспільське бюро технічної
інвентаризації" на будівлю цілісного
майнового комплексу банно-пральний
комбінат "Лотос". Питання виникнення,
визнання чи змінення права власності
на нерухоме майно не може бути
предметом розгляду у справі за
правилами адміністративного
судочинства, оскільки законодавцем
встановлений інший судовий порядок для
їх розгляду.

Судом першої інстанції правомірно
зазначено, що при здійсненні
реєстрації прав власності на спірне
нерухоме майно КП "Бориспільське бюро
технічної інвентаризації" порушило
вимоги пункту 5 частини 1 статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та підпункту 3.5.7
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно.

Враховуючи наведене, наявні правові
підстави для визнання протиправним дій
КП "Бориспільське бюро технічної
інвентаризації" щодо реєстрації права
власності на спірне майно, а також
визнання протиправним і скасування
відповідного рішення.

Щодо закриття апеляційним
адміністративним судом провадження у
справі в частині позовних вимог ТОВ
«Іріко» до КП «Бориспільське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання протиправними дій, скасування
державної реєстрації права власності
та зобов'язання вчинити певні дії,
судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає
за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд закриває провадження у
справі якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Поняття аналогічного спору містить в
собі наступні обов'язкові ознаки: спір
у справі повинен бути між тими самими
сторонами, з одним і тим же предметом, з
тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з названих
ознак виключає закриття провадження у
справі.

Підставою для звернення до суду по
даній справі ТОВ «Іріко» вважає ту
обставину, що станом на 15.03.2012 року в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна були наявні
відомості про накладення з 06.04.2010 року
арешту на нерухоме майно Відділом
державної виконавчої служби
Бориспільського МРУЮ. Оскільки
реєстрація права власності на нерухоме
майно, яке знаходиться під арештом
законом, заборонена, позивач просив
визнати дії відповідача-1 з проведення
такої реєстрації нечинними та
скасувати реєстрацію.

Підставою для звернення до суду ТОВ
«Іріко» у справах №2а-1391/12/1070 та
№2а-1473/12/1070 були інші обставини. Ухвалою
господарського суду Київської області
по справі №26/188-11 від 28.10.2011 року
накладено арешт на приміщення
банно-прального комбінату «Лотос».
Рішенням господарського суду
Київської області по справі №26/193-11 від
26.01.2012 року знято арешт з вказаного
приміщення. Станом на 15.03.2012 року
рішення господарського суду Київської
області по справі №26/193-11 від 26.01.2012 року
не набрало законної сили, а тому
відповідач-1 не мав права реєструвати
права власності.

Крім того, ухвала Київського окружного
адміністративного суду по справі №2а-
1391/12/1070 від 23.02.2012 року оскаржена
позивачем в апеляційному порядку та
законної сили на той час не набрала.

Тобто, у апеляційного
адміністративного суду не було підстав
для застосування пункту 4 частини 1
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України та закриття
провадження у справі, оскільки
відсутні постанова чи ухвала суду, що
набрали законної сили, з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суд першої інстанції дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням всіх обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Згідно частини 5 статті 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга
підписується особою, яка її подає, або
її представником, який додає
оформлений належним чином документ про
свої повноваження, якщо цей документ не
подавався раніше. В апеляційній скарзі
зазначається дата її подання.

Із матеріалів справи вбачається, що
апеляційна скарга Бориспільської
районної ради Київської області від
12.08.2013 року №1/17/222 (а.с.126-131), яка
розглянута апеляційним
адміністративним судом, не підписана
уповноваженою особою.

Відповідно статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

З огляду на наведене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що апеляційним
адміністративним судом скасоване
вірне по суті рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Іріко" -
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі №810/3946/13-а - скасувати.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2013
року у справі №810/3946/13-а - залишити в
силі.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: