Справа № 607/22029/13а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа №
876/1336/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 16 грудня 2013
року за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Тернополі про зобов'язання
вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.11.2013 р. звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Тернополі, в якому просив, визнати
дії відповідача, щодо відмови у
здійсненні перерахунку щомісячного
грошового довічного утримання судді у
відставці у зв'язку зі зміною
суддівської винагороди працюючого
судді на відповідній посаді з 03.06.2012 р.,
протиправними та зобов'язати здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
грошове довічне утримання судді у
відставці у розмірі 88% суддівської
винагороди працюючого судді
апеляційного суду без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового довічного утримання, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 16.12.2013 р. позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці.
Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Тернополі здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці, виходячи з
розміру суддівської винагороди
працюючого судді на відповідній посаді
з 25 травня 2013 року у розмірі 88%
суддівської винагороди, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового довічного утримання, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Мукачевому та Мукачівському районі
Закарпатської області оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції були недостатньо
досліджені докази та обставини справи,
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що п.4
ст.138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» визначено, що у разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунки довічного
грошового утримання суддям інших судів
не передбачені, в зазначену частину
ст.138 Закону зміни не вносились, відтак
підстав для перерахунку пенсійної
виплати немає.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи
відповідно до Постанови Верховної Ради
України від 03.11.2011 р. за №4006-VІ «Про
звільнення суддів» ОСОБА_1, звільнено з
посади судді апеляційного суду
Тернопільської області у зв'язку з
поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Тернополі та отримує щомісячне
довічне грошове утримання згідно
Закону України «Про статус суддів».

Згідно довідки №83 апеляційного суду
Тернопільської області заробітня
плата судді, який працює на відповідній
посаді вказаного суду станом на 01.11.2013
р. становить 20 187,20 грн.

Оскільки з 01.01.2012 р. змінилася система
оплати праці суддів, зокрема, ст.129
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» в редакції від 01.01.2012 р.
було визначено вид, склад, розмір
суддівської винагороди, яка
складається з грошового утримання, яке
включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

У зв'язку з чим, у листопаді 2013 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про проведення перерахунку
довічного грошового утримання
відповідно до нової системи оплати
праці суддів згідно ст.129 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» та на підставі довідки про
заробітну плату судді у відставці,
виданої апеляційним судом
Тернопільської області. Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
своїм листом від 04.09.2013 р. №460/Т-11
відмовило позивачу в проведенні
зазначеного вище перерахунку.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що розрахунок
щомісячного грошового утримання
позивача повинен був здійснюватися
відповідачем самостійно без отримання
від позивача довідок про розмір
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді та складати 80
відсотків складових суддівської
винагороди, і підставою для здійснення
розрахунку довічного грошового
утримання судді у відставці є лише
зміна розміру суддівської винагороди,
а не звернення із заявою про
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці, з чим
погоджується суд апеляційної
інстанції, вважаючи, що такий висновок
відповідає нормам матеріального права
та фактичним обставинам справи з
огляду на наступне.

Згідно ст.126 Конституції України,
незалежність і недоторканість суддів
гарантуються Конституцією України і
законами України. Матеріальне
забезпечення суддів, в тому числі
суддів у відставці, та гарантії їх
соціального захисту є одним із
складових елементів принципу
незалежності суддів.

Відповідно до ст.58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Одним зі складових правового статусу
професійного судді є право на
відставку, а також право судді у
відставці отримувати щомісячне
довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» (в
редакції Закону України від 07.07.2010 р.
№2453-VI), який набрав чинності з 30 липня
2010 року, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 р., який набрав чинності з 1 жовтня
2011 року, ч.3, 5 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» було
викладено в новій редакції, а саме:
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, було встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, але
не більше десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Однак п.2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» було
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Крім того, положення ч.3, 5 ст.138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від
08.07.2011 р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року №3-рп/2013.

Відповідно до ст.152 Конституції України
закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З 01.01.2012 р. набуло чинності положення
ст.129 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», що передбачає розміри
посадових окладів суддів, в якому
зазначається, що посадовий оклад судді
місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно, зокрема з 1 січня 2012 року - 8
мінімальних заробітних плат, з 1 січня
2013 року у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання передбачений,
зокрема, п.3, 4 «Положення про Пенсійний
фонд України», затвердженого указом
Президента України №384/2011 від 06.04.2011 р.,
пп.2.1, 2.2 «Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України №8-2 від 30.04.2002
р., серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком №2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року №3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

За змістом ст.17 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» єдність
системи судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема, вирішенням
питань внутрішньої діяльності судів
органами суддівського самоврядування.

Згідно п.6 рішення Ради Суддів України
№18 від 23 березня 2012 року за
результатами розгляду звернень суддів
у відставці щодо їх права на
перерахунок довічного грошового
утримання, вважати наявним у них такого
права відповідно до ч.3 ст.138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів». При цьому слід запровадити
порядок на рівні Державної судової
адміністрації України та Пенсійного
фонду України, за яким під грошовим
утриманням судді, який працює на
відповідній посаді, слід вважати
єдиний рівень по державі для суддів
відповідної інстанції.

З огляду на наведені вище положення,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розмір щомісячного грошового
утримання напряму залежить від розміру
грошової винагороди працюючого судді,
при цьому враховує позицію
Конституційного Суду України, який у
рішенні №18-рп/2011 від 14.12.2011 р. прийшов до
висновку, що правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними.

Відтак, при розрахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді
у відставці Пенсійним фондом України
повинен застосовуватись діючий розмір
заробітної плати, що нараховується
працюючому судді на відповідній
посаді, яку займав суддя у відставці.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Тернополі - залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 16 грудня 2013 року по справі
№ 607/2029/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.М.Багрій

Д.М.Старунський