Справа № 2-а/679/7/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/679/7/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Курка О.П., Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 14 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області, третя особа -
ПрАТ "Укренергохімізоляція" про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Нетішинського міського суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області, третя
особа - ПрАТ "Укренергохімізоляція" про
визнання дій (бездіяльності) суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач
посилався на протиправність дій
пенсійного органу щодо незарахування
йому до пільгового стажу за Списком №2
періоду роботи з 01.11.2008 року по 02.11.2012
року.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 14.01.2014
року позов задоволено, а саме, визнано
відмову Управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішин Хмельницької
області від 11.07.2013 року № 5473/04 у
зарахуванні періодів роботи до
пільгового стажу протиправною;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішин Хмельницької
області зарахувати ОСОБА_2 період
роботи з 01.11.2008 року по 02.11.2012 року в ЗАТ
«Укренергохімізоляція» до пільгового
стажу за Списком № 2; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин Хмельницької області
зарахувати ОСОБА_2 періоди роботи в
районах Крайньої Півночі з 28.04.1978 року
по 15.02.1980 року, з 29.02.1980 року по 27.12.1980
року, з 11.01.1982 року по 01.08.1982 року, з 03.08.1982
року по 26.02.1983 року, з 06.05.1988 року по
04.06.1990 року з урахуванням кратності 1
рік за 1 рік - 6 місяців; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин Хмельницької області
призначити ОСОБА_2 пенсію з моменту за
її зверненням - з 04 липня 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України. Позивачем надано заяву
про здійснення апеляційного розгляду
без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач перебуває на пенсійному обліку
в Управління Пенсійного фонду України
в м.Нетішин Хмельницької області.

04.07.2013 року позивач звернувся із заявою
до відповідача про призначення йому
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, відповідач в листі №5473/04 від
11.07.2013 року повідомив, з посиланням на
Порядок застосування Списків №1 і № 2
виробництв, робіт, професій посад і
показників при обчисленні стажу, що дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 18 листопада 2005
року № 383, що до пільгового стажу роботи
за Списком № 2 не зараховано періоди
роботи з 01.11.2008 року по 1.2012 року.

Крім того не зараховано періоди роботи
в районах Крайньої Півночі з 28.04.1978 року
по 15.02.1980 року, з 29.02.1980 року по 27.12.1980
року, з 11.01.1982 року по 01.08.1982 року, з 03.08.1982
року по 26.02.1983 року, з 06.05.1988 року по
04.06.1990 року з урахуванням кратності 1
рік за 1 рік 6 місяців пільгового стажу.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою
відповідача, позивач оскаржив її до
суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог, а відтак наявності
правових підстав для задоволення
адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 13 пункту «б» Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах по
Списку № 2 мають працівники, зайняті
повний робочий день на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років і 6 місяців на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією. При цьому, відповідно до вимог
ст. 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Судом першої інстанції з трудової
книжки позивача встановлено, що в
період з 16.01.2006 року по 02.11.2012 року,
ОСОБА_2 працював на посаді
ізолювальника з термоізоляції 4
розряду та по суміжній професії
ізолювальника-плівочніка 4 розряду в
ЗАТ "Укренергохімізоляція". 01.09.2001 року
позивачу було присвоєно суміжну
професію муляра 5 розряду.

Наказом ЗАТ «Укренегохімізоляція» № 123
від 31 серпня 2004 року «Про затвердження
результатів атестації робочих місць за
умовами праці» встановлено шкідливі
умови праці на посаді ізолювальник з
термоізоляції та
ізолювальник-плівочник згідно зі
Списком № 2.

Згідно довідки ПрАТ
«Укренергохімізоляція» про
підтвердження наявного пільгового
трудового стажу № 35 від 12.02.2013 року
ОСОБА_2 в період з 16.01.2006 року по 02.11.2012
року працював повний робочий день за
професією ізолювальника з
термоізоляції 5 розряду,
ізолювальника-плівочника 5 розряду.
Дані професії передбачені розділом XXVII
«Будівництво», позиція 27а «Списку №2
виробництв, професій, посад і
показників з шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах» затвердженим Постановою КМУ
від 16.01.2003 року № 36.

Встановлено, що атестація робочого
місця в 2009 році проведена не була.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 442 від 01 серпня 1992 року, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. А в ч. 2 п. 4
зазначеного Порядку вказано, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Тобто, непроведення керівництвом
підприємства, на якому працював
позивач належної атестації робочих
місць, не може позбавляти останнього
його конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань про право на пенсію за віком на
пільгових умовах, відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Суд оцінює критично доводи апелянта
про відсутність таких відомостей й з
підстав того, що Порядок підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній № 637, як вбачається з його
назви та змісту, поширюється саме на
випадки відсутності трудової книжки
або записів у ній. Трудова книжка
позивача, відповідно до положень
внесення записів до неї, заповнена.

Що стосується зарахування до
пільгового стажу періоду роботи в
районах Крайньої Півночі, колегія
суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих
положень Закону України «Про
необов'язкове державне пенсійне
страхування», період роботи до 1 січня
1991 року в країнах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а
також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
рядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указ) Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Судом першої інстанції, з записів
трудової книжки ОСОБА_2 встановлено, що
в період з 28.04.1978 року по 15.02.1980 року
позивач працював на «Прииске
Отрожный», в період з 29.02.1980 року по
27.12.1980 року в «Совхозе им. Ленина», в
період з 11.01.1982 року по 01.08.1982 року в
«Оленеволческом совхозе «Марковский»,
з 03.08.1982 року по 26.02.1983 року на «Прииске
Отрожный», в період з 06.05.1988 року по
04.06.1990 року «Старательная артель
«Северная».

Згідно архівної довідки адміністрації
Анадирського муніципального району
Чукотського автономного округу
Російської Федерації № 10-11/М-1473-1474 від
07.06.2008 року в документах архівних
фондів «Прииска «Отрожный», «Совхоз
«Марковский» по особовому складу за 1978
- 1991 роки наявні відомості про періоди
роботи ОСОБА_2 в спірні періоди. При
цьому, згідно вказаної архівної
довідки відомості про неповний робочий
день, відпустки без збереження
заробітної плати, відрядження, курси,
прогули та інші дні без оплати за 1978 - 1991
рік на ОСОБА_2 в архівних документах не
значаться.

Згідно довідок адміністрації
Анадирського муніципального району
Чукотського автономного округу
Російської Федерації № 10-11/М-1822, №
10-11/М-1820 від 01.08.2008 року «Старательная
артіль «Северная» та «Прииск
Отрожный», де працював ОСОБА_2,
знаходилась в Чукотському автономному
окрузі. Округ розміщений в районах
Крайньої Півночі з екстремальними
природно-кліматичними умовами. Періоди
роботи в Чукотському автономному
окрузі з 01.08.1945 року по 01.03.1960 року при
призначенні пенсії по старості,
інвалідності, по втраті годувальника
зараховуються до трудового стажу в
подвійному розмірі, а з 01.03.1960 року в
розмірі - 1 рік роботи за 1 рік шість
місяців.

Згідно архівної довідки № 01-31/М-554 від
12.03.2012 року, «Прииск «Отрожный», «Совхоз
«Марковский», «Старательная артіль
«Северная», знаходились в «п. Отрожный»
Анадирського району Чукотского
автономного округу, що розміщений в
районах Крайньої Півночі та входив до
складу Магаданської області до 1992 року,
мав північний коефіцієнт - 2 (два).

Згідно архівної довідки № 05-05-09/226 від
25.11.2013 року, виданої архівним відділом
Чукотського муніципального району
адміністрації муніципального
утворення Чукотського автономного
округу Російської Федерації, ОСОБА_2 в
період з 29.02.1980 року по 27.12.1980 року
працював на посаді бульдозериста
«Совхоза им. Ленина Чукотського
району.

Отже, враховуючи встановлені вище
обставини, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції,
що позовні вимоги позивача щодо
зарахування періодів роботи в районах
Крайньої Півночі до пільгового стажу з
врахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6
місяців є обгрунтованими.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
14 січня 2014 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Курко О. П.

Мельник-Томенко Ж. М.