Справа № 810/7158/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/7158/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Шевченко А.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про визнання
протиправною бездіяльність, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області в частині
ненадання в п'ять робочих днів з дня
отримання запиту письмової відповіді
по суті інформаційного запиту від
21.09.2013.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати, як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач надіслав запит рекомендованим
листом до управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про надання
інформації про стан автомобільних
доріг від 21.09.2013, що підтверджується
наявною в матеріалах справи квитанцією
(а.с. 7).

Відповідач, отримав запит за
довіреністю 23.09.2013, згідно даних
відстеження пересилань поштових
відправлень «Укрпошти» (штрихкодовий
ідентифікатор 144), але відповідно
до штампу вхідної кореспонденції запит
був зараєстрований в управлінні
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
під вхідним номером № Т - 53 (із) лише
24.09.2014, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією журналу
обліку заяв і звернень громадян (а.с. 23).

27.09.2013 управління Державної
автомобільної інспекції управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області було надано
позивачу відповідь на запит в якій
зазначалося, що для отримання
об'єктивної інформації вказаної у
зверненні, управлінням Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області направлено
відповідний лист до Служби
автомобільних доріг Чернігівської
області (а.с.18).

22.10.2013 на адресу управлінням Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області надійшла
відповідь на запит від Служби
автомобільних доріг Чернігівської
області, згідно зі штампом вхідної
кореспонденції (а.с. 20), в якій
надавалася інформація, стосовно стану
автомобільних доріг, яку вимагав
позивач, а саме: поздовжній уклон
автомобільної дороги державного
значення Кіпті - Глухів - Бачівськ (на
Брянськ), км. 48+200 - км. 52+264, станом на
15.05.2006, тобто до капітального ремонту,
за даними матеріалів
інженерно-геологічних вишукувань,
виконаних Чернігівським ВКП ДП
«Укрдіпродор» становив: на ділянці км.
50+325 - км. 50+800 - 1 - 5 ‰, на ділянці км. 49+700 -
км. 50 + 152 - 1 - 6 ‰.

24.10.2013 управлінням Державною
автомобільною інспекцією управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області у зв'язку з
отриманням листа від Служби
автомобільних доріг Чернігівської
області надіслано позивачеві
доповнення до відповіді від 27.09.2013, в
якому викладено повну інформацію, яка
стосувалася запиту позивача (а.с. 21).

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідач повинен був
скерувати запит до Служби
автомобільних доріг Чернігівської
області, яка і повинна була надати
запитувану інформацію позивачу у строк
п'ять днів з моменту отримання запиту,
чим порушив процедуру надання
відповіді на запит, що в свою чергу
вплинуло на порушення п'ятиденного
строку розгляду запиту.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області діяло на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про
інформацію» від 02.10.1992 передбачено, що
інформація - будь-які відомості та/або
дані, які можуть бути збережені на
матеріальних носіях або відображені в
електронному вигляді.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про
інформацію» кожен має право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення, зберігання та захисту
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
інтересів.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Закон України «Про доступ до публічної
інформації» визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Згідно положень ст. 1 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» передбачено, що
право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
доступ до інформації забезпечується
шляхом надання інформації за запитами
на інформацію.

Як зазначалося, ОСОБА_2 подав запит на
отримання інформації про стан доріг
21.09.2013, який був отриманий управлінням
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
24.09.2013 відповідно до штампу вхідної
кореспонденції.

Згідно ст. 29 Закону України «Про доступ
до публічної інформації», розпорядник
інформації має надати відповідь на
запит на інформацію не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту.

На вимогу ст. 29 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області дійсно надало
відповідь ОСОБА_2 на запит від 21.09.2013 -
27.09.2013, що підтверджується наявним в
матеріалах справи журналом обліку заяв
і звернень громадян (а.с. 22.). Однак, зі
змісту наданої відповіді вбачається,
що відповідач не надав позивачеві
остаточну і повну відповідь на
поставлені ним питання, оскільки
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області не володіє
інформацією, що цікавить позивача. У
зв'язку із цим відповідач надіслав
даний запит до належного розпорядника
інформацією, а саме до Служби
автомобільних доріг у Чернігівській
області з одночасним повідомленням
позивача про направлення даного запиту
на опрацювання до іншого органу (а. с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи
Служба автомобільних доріг у
Чернігівській області надала
відповідь на запит 22.10.2013, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції (а.с. 20) з викладенням
інформації відповідно до поставлених
питань в запиті позивача. В свою чергу,
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області 24.10.2013 надіслало
ОСОБА_2 доповнення до запиту з
грунтовним роз'ясненням позивачу
запитуваної інформації.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації» у
разі якщо запит стосується надання
великого обсягу інформації або
потребує пошуку інформації серед
значної кількості даних, розпорядник
інформації може продовжити строк
розгляду запиту до 20 робочих днів з
обґрунтуванням такого продовження. Про
продовження строку розпорядник
інформації повідомляє запитувача в
письмовій формі не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно вимог ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках: 1) розпорядник інформації не
володіє і не зобов'язаний відповідно до
його компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; 2) інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; 3) особа, яка подала запит
на інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; 4) не дотримано вимог до запиту
на інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Частиною 4 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачено, що у відмові в задоволенні
запиту на інформацію має бути
зазначено: 1) прізвище, ім'я, по батькові
та посаду особи, відповідальної за
розгляд запиту розпорядником
інформації; 2) дату відмови; 3)
мотивовану підставу відмови; 4) порядок
оскарження відмови; 5) підпис.

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
відмова в задоволенні запиту на
інформацію надається в письмовій
формі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
відстрочка в задоволенні запиту на
інформацію допускається в разі, якщо
запитувана інформація не може бути
надана для ознайомлення в передбачені
цим Законом строки у разі настання
обставин непереборної сили. Рішення
про відстрочку доводиться до відома
запитувача у письмовій формі з
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Згідно ч. 7 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» в
рішенні про відстрочку в задоволенні
запиту на інформацію має бути
зазначено: 1) прізвище, ім'я, по батькові
та посаду особи, відповідальної за
розгляд запиту розпорядником
інформації; 2) дату надсилання або
вручення повідомлення про відстрочку;
3) причини, у зв'язку з якими запит на
інформацію не може бути задоволений у
встановлений цим Законом строк; 4)
строк, у який буде задоволено запит; 5)
підпис.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що Законом
України «Про доступ до публічної
інформації» передбачено два шляхи
надання відповіді на запит, якщо він
був направлений до неналежного
розпорядника інформацією: 1) прийняття
рішення про відстрочку задоволення
запиту на інформацію чи продовження
строку розгляду запиту відповідно до ч.
4 ст. 20 та ч. 6 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» або 2)
відмови в задоволенні запиту
відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» з роз'ясненням права на
оскарження відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 23
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Колегія суддів звертає увагу, що
матеріалами справи не підтверджено, що
відповідачем приймалося рішення про
відстрочку задоволення запиту чи
продовження строку розгляду запиту на
інформацію в порядку, передбаченому ч. 4
ст. 20 та ч. 6 ст. 22 Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

А відповідь управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області від 27.09.2013
колегія суддів не розцінює як відмову в
задоволенні запиту в розумінні п. 1 ч. 1
ст. 22 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», оскільки така
відповідь не містить роз'яснення права
на оскарження, як того вимагає ч. 4 ст. 22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
управлінням Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області не дотримано
порядку розгляду запиту, передбаченого
Законом України «Про доступ до
публічної інформації», що призвело до
порушення строків на отримання
позивачем письмової відповіді по суті
інформаційного запиту від 21.09.2013.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Державної автомобільної інспекції
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Василенко
Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.