Справа № 267/8746/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова О.С.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року справа №267/8746/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А.,
секретарі судового засідання
Романенко Т.О., за участі позивача
особисто, представника позивача
ОСОБА_2, розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 березня 2014 року у справі
№ 267/8746/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.12.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції. Просив
суд визнати постанову відповідача про
відкриття виконавчого провадження
незаконною та скасувати її; скасувати
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області від 08.07.2013
року.

Постановою Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 березня 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_3 до Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
12 грудня 2013 року - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду першої інстанції,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт
посилається на ст.ст. 8, 14, 17 Закону
України «Про виконавче провадження» та
зазначає, що виконавче провадження
було відкрито з порушенням ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження» на
підставі документа, що не є виконавчим
документом, має суттєві недоліки і який
не має юридичної сили.

Позивач, представник позивача у
судовому засіданні підтримали доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС
України його неявка не є перешкодою для
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
позивача та його представника,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає за необхідне вимоги,
викладені в апеляційній скарзі,
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції скасувати, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що 08.07.2013 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області на підставі картки
особового рахунку платника єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування ОСОБА_3
складено вимогу № Ф-1130 про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
сумі 7 437, 67 грн. (а.с. 9).

Вказана вимога була отримана
позивачем 19.07.2013 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 22).

У зв'язку з невиконанням
вказаної вимоги позивачем, пенсійний
орган 04.09.2013 року звернувся до
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції із заявою
про відкриття виконавчого провадження
з виконання вимоги про сплату
недоїмки № Ф-1130 від 08.07.2013 року (а.с. 20).

12.09.2013 року відповідачем
відкрито виконавче провадження з
виконання вимоги № Ф-1130 (а.с. 6).

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку із здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється
на всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи,
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 21 травня 2012 року № 5 «Про внесення
змін до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» суди при визначенні юрисдикції
повинні виходити з того, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
державної виконавчої служби при
виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.

Справи за позовами про оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання рішень інших
органів (посадових осіб) належать до
справ адміністративної юрисдикції
незалежно від суб'єкта звернення до
суду.

Статтею 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу»
передбачено, що державна виконавча
служба входить до системи органів
Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Указом Президента України від 6
квітня 2011 року № 395/2011 затверджено
Положення про Міністерство юстиції
України, у п. 1 якого визначено, що
Міністерство юстиції України (Мін'юст
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст України є головним органом
у системі центральних органів
виконавчої влади з формування та
забезпечення реалізації державної
правової політики, політики з питань
банкрутства та використання
електронного цифрового підпису, з
формування та забезпечення реалізації
політики у сфері архівної справи,
діловодства та створення і
функціонування державної системи
страхового фонду документації, у сфері
нотаріату, у сфері виконання
кримінальних покарань, у сфері захисту
персональних даних, у сфері
організації примусового виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), з питань державної
реєстрації актів цивільного стану, з
питань державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з
питань державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, з
питань реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів, друкованих
засобів масової інформації та
інформаційних агентств як суб'єктів
інформаційної діяльності.

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України № 384/2011 від
06.04.2011 року, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України (далі - Міністр).
Пенсійний фонд України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок).

За приписами ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464 в редакції, що діяла до 11.08.2013 року):

«1. Рішення, прийняті органами
Пенсійного фонду з питань, що належать
до їх компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються
лише на тих платників, які відповідно
до цього Закону зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

2. У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

3. Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

4. Територіальний орган Пенсійного
фонду у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги про
сплату недоїмки сплатити суми недоїмки
та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення.

У разі якщо згоди з органом
Пенсійного фонду не досягнуто, платник
єдиного внеску зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку».

Відповідно до п. 8 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу.

Системний аналіз вищенаведених
нормативно-правових актів дає колегії
суддів підстави зробити висновок про
те, що у даному випадку судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
судового рішення було порушено
предметну підсудність, тобто дана
справа непідсудна місцевому
загальному суду як адміністративному
суду.

Крім того, колегія суддів вважає
за потрібне звернути увагу на той факт,
що позивачем в позовній заяві було
заявлено позовні вимоги одразу до
декількох суб'єктів владних
повноважень до: Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції (скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження) та
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області (скасування вимоги №
Ф-1130 про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску). Але визначено в
якості відповідача лише Гірницький
відділ державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції, що зайвий раз вказує на
порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, бо заява не
відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС
України.

Одним із доводів апеляційної
скарги позивача є посилання на
відсутність у екземплярі вимоги, що
направлялась позивачеві, дати
набрання нею чинності. Однак колегія
суддів вважає його необґрунтованим,
оскільки п. 5 вимоги повинен
заповнюватися при направленні вимоги
на примусове виконання, оскільки
законодавець встановлює час для
добровільного виконання вимоги. За
поясненнями самого позивача при
апеляційному розгляді, він спочатку
отримав копію вимоги безпосередньо у
відділі виконавчої служби, а вже потім
отримав її поштою. В матеріалах справи
наявна копія вимоги, що скерована
пенсійним органом до виконавчої
служби і на якій графа 5 заповнена
належним чином (а.с. 20 звор.бік).

Статтею 181 Кодексу адміністративного
судочинства України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частина 2 вищевказаної статті
передбачає десятиденний строк для
звернення до суду з таким позовом.
Позивач такий строк пропустив, про
визнання причин поважними або
поновлення строку звернення до суду
питання не ставив, а суд першої
інстанції на таке порушення
процесуальних норм не відреагував.

Хоча доводи апеляційної скарги не є
слушними, але за вимогами ч. 1 ст. 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

А в даному випадку порушення носять не
формальний характер, а є такими, що не
можна усунути при апеляційному
розгляді.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції
судове рішення постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,
п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 у справі №
267/8746/13-а - задовольнити частково.

Постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 03
березня 2014 року у справі № 267/8746/13-а -
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження -
відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст складено 18 квітня 2014
року.

Головуючий суддя

Г.М.Міронова

Судді
І.В. Юрко

А.А. Блохін