Справа № 9101/188926/2012
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 2а-1058/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровському районі на
постанову Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 29
вересня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Царичанському районі
Дніпропетровському районі про
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

Постановою Царичанського
районного суду Дніпропетровської
області від 29 вересня 2011 року позовні
вимоги задоволені частково. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровському області щодо
нарахування та виплати з 07.01.2011 року по
23.07.2011 року додаткової пенсії не в
повному обсязі, передбаченому статтею
51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровському області здійснити
з 07.01.2011 року по 23.07.2011 року перерахунок
та виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з
встановленого, відповідно до статті 51
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, яка визначається
частиною 1 статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та частини 3 статті 67
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначених статтею 52 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2010
рік" й статті 1 Закону України „Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати" з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС другої категорії.
Перебуває на обліку у відповідача.

Відповідно до частини першої
статті 46 Конституції України громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я, створення єдиного
порядку визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 даного Закону визначені
види пенсій, які підлягають виплаті
особам, постраждалим внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4
категорій, це зокрема, державна пенсія
та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 51 цього
Закону (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до другої категорії,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з положеннями частини
четвертої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Незважаючи на положення частини
третьої статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 51 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 7 Закону України від 14.06.2011 р. №
3491-VI „Про внесення змін до Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2011 рік" установлено, зокрема, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вказані нормативні акти є чинними, отже
виплату позивачу додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю згідно статті
51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з урахуванням норм частини
1 статті 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Суд першої інстанції обґрунтовано
зобов'язав відповідача здійснити
перерахунок та виплату недоплаченої
сум додаткової пенсії в межах позовних
вимог за період з 26.11.2010 року по 22.06.2011
року за мінусом уже отриманих сум.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції повно встановлено обставини
справи та надана правильна юридична
оцінка, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Царичанському районі
Дніпропетровському області - залишити
без задоволення.

Постанову Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 29
вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник