Справа № 361/4503/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
361/4503/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 09 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Броварської міської
ради Київської області, Броварської
районної ради Київської області, третя
особа, яка не заявляє самостійні
вимоги: Броварська центральна районна
лікарня про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії та за
адміністративними позовами третіх
осіб з самостійними вимогами ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Броварської міської ради
Київської області, Броварської
районної ради Київської області, третя
особа, яка не заявляє самостійні
вимоги: Броварська центральна районна
лікарня про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Броварського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Броварської міської ради
Київської області, Броварської
районної ради Київської області, третя
особа, яка не заявляє самостійні
вимоги: Броварська центральна районна
лікарня про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії. ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до Броварського
міськрайонного суду Київської області
як треті особи з самостійними вимогами
з адміністративним позовом до
Броварської міської ради Київської
області, Броварської районної ради
Київської області, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги: Броварська
центральна районна лікарня про
визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії. Свої вимоги обґрунтовують тим, що,
на їхню думку, є незаконним та таким, що
підлягає скасуванню рішення
Броварської міської ради № 829-27-06 від
20.12.2012 року, оскільки порушує їхнє право
на приватизацію житлового приміщення у
гуртожитку по АДРЕСА_1.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 09 жовтня 2013 року у задоволенні
вказаних позовів відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
постанова суду - скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2,
змінивши вимоги апеляційної скарги, в
остаточній редакції її прохальної
частини просила суд апеляційної
інстанції переглянути рішення суду
першої інстанції лише в частині
зобов'язання відповідача розглянути їх
заяву щодо приватизації житлового
приміщення АДРЕСА_1 та передати
вказане житлове приміщення їм у
приватну власність.

Отже, з урахуванням положень ст. 195 КАС
України, оскаржуване судове рішення
переглядається Київським апеляційним
адміністративним судом лише в
зазначеній частині. В частині
правомірності прийняття відповідачем
рішення «Про розгляд місцевої
ініцітиви» № 829-27-06 від 20.12.2012 року,
постанова Броварського міськрайонного
суду Київської області від 09 жовтня 2013
року не переглядається.

Судом першої інстанції було
встановлено, що рішенням Броварської
міської ради Київської області від
24.03.2009 року № 1059-58-05 гуртожиток по
АДРЕСА_1 передано у спільну сумісну
власність територіальної громади сіл
та селищ Броварського району Київської
області та територіальної громади
міста Бровари Київської області (а.с.21).

15 листопада 2012 року позивач звернулася
до громадської організації Комітет
громадського самоврядування Київської
області з письмовим проханням
представляти її інтереси в Броварській
міській раді Київської області з
питань приватизації житлових
приміщень у гуртожитку по АДРЕСА_1
(а.с.11).

16.11.2012 року громадська організація
подала заяву про внесення на розгляд
сесії Броварської міської ради
Київської області в порядку місцевої
ініціативи проекту рішення «Про
надання згоди на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитку по АДРЕСА_1»
(а.с.12).

20 грудня 2012 року Броварською міською
радою Київської області було прийнято
рішення за № 829-27-06, яким відхилено
вказаний проект рішення з підстав
невідповідності його вимогам чинного
законодавства (а.с.18).

Не погоджуючись з зазначеними рішенням
та діями відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
ОСОБА_5 звернулися з даними позовами до
суду.

Відмовляючи у задоволенні даних
позовів суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5
є неправомірними та необгрунтованими,
а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його необгрунтованим з огляду
на наступне.

Згідно із ч. 140 Конституції України
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України: місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи; органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Відповідно до ст.ст. 143. 144 Конституції
України, територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування, зокрема, управляють
майном, що є в комунальній власності
органів місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Згідно із частинами третьою та п'ятою
ст. 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»
територіальні громади сіл, селищ, міст,
районів у містах безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування
можуть об'єднувати на договірних
засадах на праві спільної власності
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти місцевих бюджетів для
виконання спільних проектів або для
спільною фінансування (утримання)
комунальних підприємств, установ та
організацій і створювати для цього
відповідні органи і служби; органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Відповідно до пп.пп. 1, 2 п. а) частини 21
вказаного вище Закону до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать власні
(самоврядні) повноваження управління
об'єктами житлово-комунального
господарства, побутового,
торговельного обслуговування,
транспорту і зв'язку, то перебувають у
комунальній власності відповідних
територіальних громад, забезпечення їх
належного утримання та ефективної
експлуатації, необхідного рівня та
якості послуг населенню: облік
громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення
житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що
належить до комунальної власності;
вирішення питань щодо використання
нежилих приміщень, будинків і споруд,
що належать до комунальної власності.

Згідно із п. 30 частини першої ст. 26 цього
Закону виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання
прийняття рішень щодо відчуження
відповідно до закону комунального
майна; затвердження місцевих програм
приватизації, а також переліку об'єктів
комунальної власності, які не
підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов
приватизації об'єктів права
комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
порядку законом порядку
приватизованого майна, про включення
до об'єктів комунальної власності
майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Колегією суддів встановлено, що
пунктом 1 Рішення відповідача «Про
передачу нерухомого майна
територіальної громади міста Бровари»
від 24.03.2009 року № 1059-58-05, вирішено
передати у спільну сумісну власність
територіальній громаді сіл і селищ
Броварського району в особі
Броварської районної ради нерухоме
майно та оформити право спільної
сумісної власності з територіальною
громадою міста Бровари в особі
Броварської міської ради, зокрема, на
гуртожиток Броварської центральної
районної лікарні по АДРЕСА_1.

Пунктом 1 Рішення Броварської районної
ради Київської області «Про прийняття
у спільну сумісну власність майна
Броварської центральної районної

лікарні» від 24 березня 2009 року № 359-26
позач. - V, вирішено прийнятті у спільну
сумісну власність територіальної
громади сіл та селищ Броварського
району майно Броварської центральної
районної лікарні, що знаходиться в м.
Бровари та складається з комплексу
будівель та споруд, до яких, зокрема,
входить гуртожиток Броварської
центральної районної лікарні по
АДРЕСА_1.

Пунктом І Рішення відповідача «Про
затвердження Програми передачі
гуртожитків у власність
територіальної громади м. Бровари та
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків на 2009-2011 роки » від 26.03.2009
року № 1062-59-05, затверджено Програму
передачі гуртожитків у власність
територіальної громади міста Бровари
та реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків 2009-2011 роки (додається) (далі
- Програма), Загальними положеннями
якої передбачено досягнення головних
цілей: забезпечення передачі у
власність територіальних громад
гуртожитків, що перебувають у
державній чи іншій власності та
розташовані в м. Бровари. у визначений
законом порядок та строк: проведення
заходів, пов'язаних з прийняттям у
комунальну власність гуртожитків (як
цілісних майнових комплексів), а саме,
виготовлення необхідної технічної
документації, проведення капітального
ремонту: приватизація жилих приміщень
у гуртожитках.

Відповідно до п. 1.1. Програми передачі
до комунальної власності та
приватизації мешканцями підлягають
гуртожитки, які є об'єктами права
державної чи комунальної власності, та
гуртожитки, які перебувають у повному
господарському віданні чи в
оперативному управлінні підприємств,
установ, організацій з управління
житловим фондом незалежно від форми
власності, крім гуртожитків, що
знаходяться на балансі військових
частин, закладів, установ та
організацій Збройних Сил України та
Міністерства внутрішніх справ України
(Перелік гуртожитків згідно додатку 1).

За змістом п. 4.4 Статуту Броварської
центральної районної лікарні,
затвердженого Рішенням 26 сесії
Броварської районної ради V скликання
№ 360 від 31 березня 2009 року та Рішенням 60
сесії Броварської міської ради V
скликання № 1084 від 03 квітня 2009 року,
майно лікарні, закріплене за нею на
праві оперативного управління, що
знаходиться на території м. Бровари
Київської області, є спільною сумісною
власністю територіальної громади
міста Бровари Київської області та
територіальних громад сіл та селищ
Броварського району до якого, зокрема,
віднесено гуртожиток Броварської
центральної районної лікарні по
АДРЕСА_1. Здійснюючи право оперативного
управління, Броварська центральна
районна лікарня володіє, користується
та розпоряджається зазначеним майном,
вчиняючи щодо нього будь - які дії, які
не суперечать чинному законодавству,
Статуту та рішенням Засновників.

Рішеннями відповідача «Про внесення
змін до Статуту Броварської
центральної районої лікарні » від 13
вересня 2012 року № 740-23-06 та Броварської
районної ради Київської області № 364-20
позач.- VІ від 18 вересня 2012 року «Про
внесення змін до Статуту Броварської
центральної районної лікарні», внесено
зміни до Статуту Броварської
центральної районної лікарні, зокрема,
до п. 1.4, який викладено в наступній
редакції: «Майно, яке перебуває в
оперативному управлінні Лікарні і
знаходиться на території району, не
входить до спільної сумісної власності
територіальних громад сіл і селищ
району та територіальної громади м.
Бровари, а належить до спільної
власності територіальних громад сіл і
селищ району, розпорядження якими
здійснює Броварська районна рада.
Майно, яке передається в оперативне
управління Лікарні і знаходиться на
території міста не входить до спільної
сумісної власності територіальної
громади м. Бровари та територіальних
громад сілі селищ району, а належить до
спільної власності територіальної
громади м. Бровари, розпорядження яким
здійснює Броварська міська рада».

Крім того, у пункті 4.4. розділу 4 Статуту
слова «гуртожитку Броварської
центральної лікарні по АДРЕСА_1»
замінено словами «гуртожитку
Броварської центральної лікарні по
АДРЕСА_1».

Згідно із п. 3.1. Програми громадяни, які
проживають у гуртожитках, що
перебувають у власності підприємств,
установ, організацій у процесі
корпоратизації чи приватизації,
набувають право на приватизацію
займаних жилих приміщень після
передачі таких гуртожитків у
комунальну власність територіальної
громади м. Бровари за умови, що вони
фактично проживають у таких
гуртожитках правомірно і тривалий час
(не менше п'яти років).

Колегією суддів встановлено, що
Броварським міським відділенням
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області позивачів зареєстровано за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини другої ст. 4
Закону України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків » громадяни, які на
законних підставах проживають у
гуртожитках державної форми власності,
гуртожитках, що було включено до
статутних капіталів товариств,
створених у процесі приватизації
(корпоратизації), набувають право на
приватизацію житлових приміщень у
таких гуртожитках після їх передачі у
власність відповідної територіальної
громади.

Згідно із п. 5 ст. 5 цього Закону після
прийняття гуртожитку у власність
територіальної громади згідно з цим
Законом місцева рада приймає на сесії в
межах своєї компетенції відповідне
рішення щодо подальшого його
використання, а саме: а) залишити
цілісний майновий комплекс у статусі
"гуртожиток" та дозволити приватизацію
його житлових і нежитлових приміщень. У
цьому випадку здійснюється
приватизація приміщень гуртожитку
його законними мешканцями згідно з цим
Законом; б) надати цілісному майновому
комплексу статус "соціальне житло" та
не дозволяти приватизацію його жилих
приміщень. У цьому випадку
приватизація житлових приміщень
гуртожитку не здійснюється (у тому
числі й у випадках, передбачених цим
Законом), а колишнім законним мешканцям
гуртожитку, за їх згодою, надається
відповідне соціальне або інше житло; в)
перепрофілювати гуртожиток та
використовувати цілісний майновий
комплекс колишнього гуртожитку за
іншим призначенням. У цьому випадку
рада одночасно приймає рішення щодо
забезпечення законних мешканців
такого гуртожитку іншим житлом згідно
із законодавством: г) знести цілісний
майновий комплекс колишнього
гуртожитку та вжити заходів щодо
будівництва на звільненій земельній
ділянці соціального житла або продажу
земельної ділянки на аукціоні згідно
із земельним законодавством. У цьому
випадку рада одночасно приймає рішення
щодо забезпечення законних мешканців
такого гуртожитку іншим житлом згідно
із законодавством: г) знести колишній
гуртожиток (відповідний цілісний
майновий комплекс) та вивільнити
земельну ділянку з наступним її
продажем на аукціоні. У цьому випадку
особи, на яких поширюється дія цього
Закону, підлягають переселенню в інше
придатне для проживання людей житло, що
належить на праві власності або на
праві користування відповідній
місцевій раді. Таким особам, за їх
згодою, виконавчим органом місцевої
ради може бути видана грошова
компенсація за взяття ними (їх сім'ями)
житла в оренду на певний строк (але не
більше одного року). Розмір і порядок
видачі зазначеної компенсації
визначає кожна місцева рада самостійно
відповідно до вимог чинного
законодавства та виходячи із власних
можливостей. Зазначені вимоги
Відповідачем не виконано, що свідчить
про його бездіяльність.

Відповідно до п.п. 6-8 зазначеної статті
передача житлових приміщень у
гуртожитках у власність громадян
здійснюється на підставі рішення
органу місцевого самоврядування;
приватизація жилих приміщень у
гуртожитках здійснюється шляхом: а)
безоплатної їх передачі громадянам з
розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;
б) продажу надлишків загальної площі
жилих приміщень громадянам України,
які мешкають у них і на яких
поширюється дія цього Закону: для
приватизації житлових приміщень у
гуртожитках використовуються
приватизаційні папери - житлові чеки (у
порядку, передбаченому Законом України
"Про приватизацію державного житлового
фонду") з урахуванням залишкової
вартості усіх житлових приміщень, що
підлягають приватизації у
відповідному гуртожитку.

15 листопада 2012 року позивачка та треті
особи звернулися до Громадської
організації «Комітет громадського
самоврядування Київської області» із
Заявою, в якій просили представляти їх
інтереси в Броварській міській раді з
питань реалізації їх права на
приватизацію жилих приміщень у
гуртожитку по АДРЕСА_1.

16 листопада 2012 року дана організація
звернулася до Броварського міського
голови із заявою, в якій містилось
прохання прийняти до розгляду в
порядку місцевої ініціативи проект
рішення Броварської міської ради «Про
надання згоди на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитку по АДРЕСА_1 »,
підготовлений в порядку місцевої
ініціативи, до якого додано список
учасників загальних зборів мешканців
гуртожитку та заяв мешканців
гуртожитку, які виявили бажання
приватизувати займані ними житла.

Спірним рішенням відповідача
пропозицію місцевої ініціативи з
підстав невідповідності вимогам
чинного законодавства відхилено.

Згідно із частиною першої ст. 2. ст. 3
Закону України « Про приватизацію
державного житлового фонду » до
об'єктів приватизації належать
квартири багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, житлові
приміщення у гуртожитках (житлові
кімнати, житлові блоки (секції), кімнати
у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів (далі - квартири (будинки), які
використовуються громадянами на
умовах найму; приватизація
здійснюється шляхом: безоплатної
передачі громадянам квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках з
розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;
продажу надлишків загальної площі
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках громадянам України, що
мешкають в них або перебувають в черзі
потребуючих поліпшення житлових умов.
Передача у власність громадян житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється з
одночасною передачею їм у спільну
сумісну власність допоміжних
приміщень (приміщень загального
користування).

Відповідно до п.п. 10, 11 ст. 8 цього Закону
органи приватизації, органи місцевого
самоврядування не мають права
відмовити мешканцям квартир (будинків),
житлових приміщень у гуртожитках у
приватизації займаного ними житла,
крім випадків, передбачених законом;
спори, що виникають при приватизації
квартир (будинків) та житлових
приміщень у гуртожитках державного
житлового фонду, вирішуються судом.

Колегією суддів зі змісту рішення
Броварської міської ради Київської
області від 20 грудня 2012 року за № 829-27-06
вбачається, що в ньому не зазначено з
підстав невідповідності яким саме
вимогам чинного законодавства
відхилено пропозицію місцевої
ініціативи щодо надання згоди на
приватизацію приміщень у гуртожитку.

З вказаних підстав зазначене рішення
відповідача було визнано протиправним
та скасовано у судовому порядку
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року.

Отже, враховуючи положення ст. 195 КАС
України та ч. 5 ст. 254 КАС України
колегія суддів не досліджує питання
правомірності вказаного рішення
відповідача.

Крім цього, колегія суддів зазначає про
наступне.

Згідно із ст. 42 Житлового кодексу
України, жилі приміщення надаються
тільки громадянам, які перебувають на
обліку потребуючих поліпшення
житлових умов та внесені до єдиного
державного реєстру громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
крім випадків, передбачених, зокрема,
статтею 46 цього Кодексу, а також інших
випадків, передбачених законодавством
Союзу PCP і Української PCP.

Відповідно до частини першої ст. 46
Житлового кодексу України, поза чергою
жиле приміщення надається, зокрема,
особам, направленим у порядку
розподілу на роботу в іншу місцевість.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 перебувають на
квартирному обліку, як направлена в
порядку розподілу на роботу в іншу
місцевість.

Більш того, перебування громадян на
обліку потребуючих поліпшення
житлових умов та внесених до єдиного
державного реєстру громадян, які
потребують поліпшення житлових умов
надає право на надання їм жилих
приміщень і не впливає на їх право на
приватизацію житлових приміщень у
гуртожитках.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про те, що відповідачем
безпідставно не розглянуто питання
щодо приватизації зазначеного вище
житлового приміщення та передачі його
у приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Однак, з врахуванням положень ст. 162 КАС
України, колегія суддів вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню,
оскільки вимоги позивачів про
зобов'язання відповідача задовольнити
їх заяви щодо приватизації житлового
приміщення задоволенню не підлягають з
тих підстав, що є дискреційними
повноваженнями органу місцевого
самоврядування, а тому можуть бути
задоволені лише шляхом зобов'язання
відповідача розглянути таку заяву та
вирішити питання про передачу даного
житлового приміщення їм у приватну
власність.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає неправильним висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
в зазначеній вище частині.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а тому вона є такою, що
підлягає задоволенню частково.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, оскаржуване
судове рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а постанова суду
в частині відмови у задоволенні вимог
про зобов'язання Броварської міської
ради Київської області розглянути
заяву ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо
приватизації житлового приміщення
АДРЕСА_1 та вирішити питання про
передачу даного житлового приміщення
їм у приватну власність - скасуванню, в
іншій частині постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 09 жовтня 2013 року слід залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л
А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 09 жовтня 2013
року - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 до Броварської міської ради
Київської області, Броварської
районної ради Київської області, третя
особа, яка не заявляє самостійні
вимоги: Броварська центральна районна
лікарня про зобов'язання вчинити певні
дії та за адміністративними позовами
третіх осіб з самостійними вимогами
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Броварської міської
ради Київської області, Броварської
районної ради Київської області, третя
особа, яка не заявляє самостійні
вимоги: Броварська центральна районна
лікарня про зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Броварську міську раду
Київської області розглянути заяву
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо
приватизації житлового приміщення
АДРЕСА_1 та вирішити питання про
передачу даного житлового приміщення
їм у приватну власність.

В іншій частині постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 09 жовтня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя

Мельничук В.П.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.