Справа № 803/703/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Справа № 803/703/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Старовижівському районі Волинської
області до сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Седлище" про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Старовижівському районі Волинської
області (далі - УПФУ в Старовижівському
районі) звернулося з позовом до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Седлище" (далі - СВК
"Седлище") про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
у сумі 2507,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
обліку в УПФУ в Старовижівському
районі перебуває як одержувач пенсії,
призначеної з урахуванням положень
частини другої розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за умовами пунктів "б"-"з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" ОСОБА_1, яка набула право
на таку пільгову пенсію, працюючи в СВК
"Седлище". У зв'язку з цим відповідач
зобов'язаний щомісяця до 25-го числа
проводити відшкодовування Пенсійному
фонду суми фактичних витрат на виплату
та доставку пенсії, призначеної на
пільгових умовах зазначеній особі.

УПФУ в Старовижівському районі було
визначено у відповідному розрахунку
розмір щомісячного відшкодування з 2014
року фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, призначеної на
пільгових умовах ОСОБА_1 Недотримання
відповідачем порядку відшкодування
витрат Пенсійному фонду призвело до
утворення заборгованості за період
січень-березень 2014 року у сумі 2507,27 грн.,
яку позивач просив стягнути з СВК
"Седлище".

Письмових заперечень проти
адміністративного позову відповідач
до суду не надав.

В судове засідання представник
позивача не прибув; позивач подав
письмове клопотання про розгляд
справи за відсутності його
представника (а.с.33).

Представник відповідача у судове
засідання теж не прибув, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду (а.с.29). Про
причини неприбуття представника
відповідач суд не повідомив, письмових
заперечень проти адміністративного
позову, доказів у спростування
позовних вимог не надав.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Згідно із
частиною четвертою статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Відповідно до частини шостої
статті 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта. Як
передбачено частиною першою статті 41
КАС України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання представники сторін не
прибули, при цьому позивачем було
заявлено письмове клопотання про
розгляд справи за відсутності його
представника, а дану справу можливо
розглянути і вирішити на основі
наявних матеріалів, тому суд приходить
до висновку, що судовий розгляд справи
необхідно здійснювати в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що СВК "Седлище"
зареєстрований як юридична особа в
установленому порядку, що
підтверджується спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(а.с.26). Відповідач перебуває на обліку в
УПФУ в Старовижівському районі як
платник збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зобов'язане відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини другої розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно з частиною другою розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому, пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, відповідно до частини другої
розділу ХV "Прикінцеві положення"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відповідач зобов'язаний в
порядку та розмірах, визначених
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Такий обов'язок відповідача виник у
зв'язку із тим, що ОСОБА_1,
відпрацювавши деякий період за
відповідних умов у СВК "Седлище",
отримала право на призначення пенсії
за віком на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а саме відповідно до
пункту "ж" вказаного Закону, яким
визначено, що на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи жінки, які
працюють у сільськогосподарському
виробництві та виховали п'ятеро і
більше дітей, - незалежно від віку і
трудового стажу, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із пунктом 1 частини першої
статті 1 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників. Як передбачено
статтею 3 цього Закону платники збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують його до
Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".
Статтею 4 вказаного Закону встановлено,
що для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону
ставка збору встановлена у розмірі 100
відсотків від об'єкта оподаткування,
визначеного абзацом четвертим пункту 1
статті 2 цього Закону.

Як свідчить копія листа
Старовижівського відділення
Ратнівської об'єднаної державної
податкової інспекції від 24 лютого 2014
року №345 відповідач, СВК "Седлище", у 2014
році не є платником фіксованого
сільськогосподарського податку (а.с.8-9).

Підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19 грудня 2003 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663,
визначено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Відповідно до підпункту 6.2 пункту 6
вказаної інструкції витрати на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи з урахуванням
вимог абзацу третього підпункту 1
пункту 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Судом встановлено, що УПФУ в
Старовижівському районі проведено і
надіслано, а СВК "Седлище" отримано
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини другої розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з 2014 року.
Вказані обставини підтверджуються
листом УПФУ в Старовижівському районі
№191/03-09 від 15 січня 2014 року,
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.10-12). Згідно з цим розрахунком
розмір фактичних витрат на виплату і
доставку пенсії, призначеної на
пільгових умовах, з 2014 року по
громадянці ОСОБА_1 становить 974,43 грн.
щомісячно. З додаткових письмових
пояснень позивача вбачається, що
внаслідок проведеного перерахунку за
2013 рік, сума фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії
по ОСОБА_1 за січень 2014 року, що підлягає
відшкодуванню відповідачем, становить
558,41 грн. (а.с.31-32).

Отже, загальна сума заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій із СВК
"Седлище" за січень-березень 2014 року
становить 2507,27 грн. Вказана сума
заборгованості підтверджується також
карткою особового рахунку СВК
"Седлище", розрахунком суми
заборгованості (а.с.5-7).

Таким чином, оскільки за відповідачем
рахується заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
сумі 2507,27 грн., щодо наявності та
розміру якої відповідачем не подано до
суду письмових заперечень, не надано
доказів її сплати, тому суд приходить
до висновку, що позовні вимоги про
стягнення зазначеної заборгованості
слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 122, 128, 160, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Седлище" (44441,
Волинська область, Старовижівський
район, село Седлище, ідентифікаційний
код 20125666) на користь управління
Пенсійного фонду України в
Старовижівському районі Волинської
області (44400, Волинська область,
Старовижівський район, селище міського
типу Стара Вижівка, вулиця
Незалежності, будинок 42,
ідентифікаційний код 20129173)
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
у сумі 2507,27 грн. (дві тисячі п'ятсот сім
грн. 27 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В.Каленюк