Справа № 872/12795/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 204/3948/13-а
(2а/204/97/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 червня 2013 року
у справі №204/3948/13-а (2а/204/97/13) за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
незаконними дій та виплату доплати
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013р. позивач звернувся до суду
з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
незаконними дій щодо відмови виплати
доплати одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 45
мінімальних заробітних плат та
стягнення.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 червня 2013р. у задоволенні позову було
відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду була
подана апеляційна скарга в якій
просить скасувати рішення та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Скарга обґрунтована порушенням судом
першої інстанції норм матеріального
права, та необґрунтованого
встановлення, щодо відсутності
висновку, що 2гр. інвалідності
встановлена як наслідок ліквідації
аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити, з підстав в ній
викладених.

Представник відповідача до суду не
з'явився, повідомлений про день та час
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорновильській АЕС 1 категорії, а
також статус інваліда по захворюванню,
пов'язаному з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

24.07.2003р. позивачу була встановлена 3
група інвалідності, а 01.06.2012р. позивач
був визнаний інвалідом 2групи
(причинний зв'язок - як наслідок
ліквідації аварії на ЧАЕС) - а.с.11.

Позивачу відповідачем була виплачена
доплата компенсації при зміні групи
інвалідності у розмірі 94,80грн. (а.с.14).

Дані обставини сторонами не
спростовуються.

Проте позивач вважає, що згідно статті
48 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" відповідачем йому повинна
була бути виплачена різниця між
групами, однак, фактично отримав лише
94,80 коп.

Колегія суддів приходить до наступного
висновку.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо розміру одноразової
виплати у зв'язку з переведенням
позивача з ІІІ групи інвалідності на ІІ
групу, пов'язану з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно ст. 48 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам І групи 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат. У разі встановлення
інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.
Одноразова компенсація виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення, виплата здійснюється з
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати годувальника,
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Разом з тим, пунктом 3 Прикінцевих
положень Закону України від 22.11.2011 №
4282-VІ "Про Державний бюджет України на
2012 рік" передбачене застосування в 2012
році норм і положень, зокрема, статті 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Матеріалами справи підтверджується та
визнається позивачем, що відповідач
здійснив виплату різниці у
компенсаціях, керуючись відповідною
постановою Кабінету Міністрів України,
якою цей розмір встановлений у твердій
сумі.

В даних спірних правовідносинах має
місце дії норм закону які по різному
визначають суму спірної виплати.

За наявності колізій між нормами
законів, що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той із них,
який прийнято пізніше. Крім того,
рішення Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Виходячи з того, що Закон України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
прийнятий пізніше за Закон України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому саме
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги.

Проте колегія суддів погоджується, що
суд першої інстанції безпідставно
зробив висновок, що наданої суду
довідки МСЕК серії 10 ААБ № 007612 від
01.06.2012 року, не вбачається, що 01 червня
2012 року позивачу було встановлено 2
групу інвалідності саме у зв'язку з
захворюванням пов'язаним з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
оскільки саме у зазначеній довідці
вказаний такий висновок, та це
визнається і відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, в межах доводів апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 червня 2013 року у справі №204/3948/13-а
(2а/204/97/13) за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у м. Дніпропетровську ради про
визнання незаконними дій та виплату
доплати одноразової компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 21
березня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник