Справа № 872/10445/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 808/1334/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції по роботі у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2013 року

по адміністративній справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області Державної податкової служби до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радо» про
накладення арешту на кошти та інші
цінності платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна податкова інспекція у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби (далі по тексту - ДПІ
у Комунарському районі м. Запоріжжя)
05.02.2013 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радо» (далі по
тексту - ТОВ «Радо») про накладення
арешту на кошти та інші цінності
платника податків, в якому просив суд
накласти арешт на всі кошти та інші
цінності ТОВ «Радо», які знаходяться в
установах банку, оскільки за
відповідачем ТОВ «Радо» рахується
податкова заборгованість, яку він не
сплачує у добровільному порядку.

Відповідач ТОВ «Радо» заперечував
проти адміністративного позову та
просив суд в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25.04.2013 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачем ДПІ у
Комунарському районі м. Запоріжжя
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно ст.41 КАС України, не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 14.08.2012 року
по справі №0870/11100/12 задоволено подання
ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя
про стягнення коштів з рахунків ТОВ
«Радо» в погашення податкового боргу з
податку на додану вартість в сумі 89 867
грн. 32 коп.

З метою погашення податкового боргу
ТОВ «Радо» на виконання рішення суду
позивач надсилав інкасові доручення
(розпорядження) до установ банків, а
саме: інкасові доручення
(розпорядження) № 246 від 17.12.2012, №37 від
05.20.2012 до ВАТ "Банк Кіпру"; інкасові
доручення (розпорядження) №248, №249, №250,
№251 від 21.12.2012 до ПАТ "ВТБ Банк"; інкасові
доручення (розпорядження) №243, №244, №245
від 21.12.2012 до ПАТ "Приватбанк", які були
повернуті без виконання у зв'язку із
відсутністю коштів на рахунках.

17.09.2012 року податковим керуючим
проведено опис майна відповідача, яке
знаходиться у податковій заставі та
складено акт №4052/10119, в якому описане
майно на загальну суму 3192 грн. 54 коп.

Підпунктом 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК України
передбачено право органів державної
податкової служби України звертатися
до суду щодо накладення арешту на кошти
та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку, у
разі, якщо у платника податків, який має
податковий борг, відсутнє майно та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

З наведеної норми пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК
України вбачається, що податковий
орган повинен надати суду докази
наявності у платника податків кошти та
інші цінності такого платника
податків, що знаходяться в банку.

Із матеріалів справи видно, що докази
наявності у відповідача коштів чи
інших цінностей, що знаходяться в банку
відсутні.

Зі змісту повідомлень банку, які
містяться на інкасових дорученнях,
арешт на кошти, на зазначених в цих
інкасових дорученнях рахунках, вже
накладений за іншим виконавчим
документом, а чинним законодавством
України не передбачене повторне
накладення арешту на майно за одним і
тим саме зобов'язанням, без
попереднього зняття раніше
накладеного арешту.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова