Справа № 806/7653/13-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" квітня 2014 р.
Справа № 806/7653/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"05" лютого 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання неправомірними
та скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, просила
визнати неправомірними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 05.11.2013 р.:

- № 002731702, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на 150026,52 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 37514,13 грн., від 05.11.2013 р.;

- № 002721702, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 249763,00 грн. та нараховано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
124881,50 грн., від 05.11.2013 р.;

- № 002741702, яким застосовано
адміністративний штраф в розмірі 510,00
грн., від 10.10.2013 р.;

- № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн.

Позовні вимоги митововані тим, при
формуванні податкових витрат і
податкового кредиту не було допущено
жодних порушень податкового
законодавства України, а викладені
податковим органом у акті перевірки
висновки спростовуються наявними у
підприємця первинними документами
бухгалтерського обліку, податковими
накладними, які в повному обсязі
надавались під час перевірки, але
безпідставно не були враховані при її
проведенні податковим органом, у
зв"язку з чим висновки про допущені
порушення податкового законодавства є
необґрунтованими.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано неправомірними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 05.11.2013 р. № 002731702, № 002721702 та
від 10.10.2013 р. № .

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
порушується питання про скасування
судового рішення в частині скасування
податкових повідомлень-рішень та
прийняття нового про відмову у позові з
підстав неповного з"ясування судом
обставин справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи та
неправильного застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що підприємець
ОСОБА_3 зареєстрована в виконавчому
комітеті Житомирської міської ради
Житомирської області 15.11.1999 р., отримала
свідоцтво про державну реєстрацію
серії НОМЕР_3. Як платник податків взята
на облік в контролюючому органі 15.11.1999
р. за № НОМЕР_2 і перебуває на обліку в
Житомирській ОДПІ; зареєстрована
платником ПДВ: свідоцтво від 07.04.2000 р. №
НОМЕР_4.

Згідно наказу Житомирської ОДПІ № 784
від 20.09.2013 р. та плану-графіку
проведення документальних перевірок
суб'єктів господарювання на 3-й квартал
2013 року, посадовими особами
податкового органу з 20 вересня 2013 р. по
03 жовтня 2013 р. була проведена
документальна планова виїзна
перевірка ОСОБА_3 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2012 р., за наслідками якої складено
акт № 1258/17-2/НОМЕР_2 від 10.10.2013 р. (а.с.9-36,
т.1).

Вказаним актом перевірки зафіксовано
наступні порушення:

- п.177.10 ст.177 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами
та доповненнями), а саме не надання
обліку доходів та витрат від
здійснення підприємницької діяльності
за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р. ФОП
ОСОБА_3 не надано на перевірку книгу
обліку доходів та витрат від заняття
підприємницькою діяльністю за
встановленою формою № 10, ведення якої
передбачено п.1, п.2 "Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат", який
затверджено Постановою КМУ від 26.09.2001 р.
№ 1269.

- п.138.1, п.138.4 ст.138, пп.139.1.5 пп.139.1 ст.139,
п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.4. ст.177 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із
змінами та доповненнями) у результаті
чого занижено суму податкових
зобов'язань з податку на доходи 1304972,00
грн. (за 2011 рік на суму 572145,00 грн., за 2012
рік на суму 732827,00 грн.). Перевіркою
правильності проведення остаточного
розрахунку податку на доходи фізичних
осіб за 2011-2012 рр., що підлягає сплаті до
бюджету фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 встановлено заниження суми
податку на доходи фізичних осіб в сумі
170411,65 грн.

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), у
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся, на загальну суму 249813,00 грн.

- п.44.1, п.44.3, п.44.6, п.44.7 ст.44 Податкового
Кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в
разі ненадання посадовим особам органу
державної податкової служби, які
проводять перевірку, документів
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

За наслідками перевірки відповідачем
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 05.11.2013 р.:

-№ 002731702, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 150026,52 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 37514,13 грн., від 05.11.2013 р. ;

-№ 002721702, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 249763,00 грн. та нараховано
штрафну (фінансову) санкцію в розмірі
124881,50 грн., ;

- № 002741702, яким застосовано
адміністративний штраф в розмірі 510,00
грн. (а.с.6-8, т.1)

Окрім того, під час перевірки
відповідачем був складений акт №
267/17-2/НОМЕР_2 від 30.09.2013 р. про ненадання
документів необхідних для врахування в
роботі при проведенні документальної
планової виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012
р., в якому зафіксовані порушення пп.20.1.2
п.20.1 ст.20, п.85.2, п.85.4, п.85.8 ст.85
Податкового Кодексу України, та на
підставі якого відповідач прийняв
податкове повідомлення-рішення від
10.10.2013 р. № (а.с.41-44, 61, т.1).

Як встановив суд , в процесі податкової
перервірки , відповідачем вказано на
відсутність бухгалтерських та звітних
документів, які б підтверджували
здійснення фінансово-господарської
діяльності ФОП ОСОБА_3 за період з 20.09.2013
р. по 03.10.2013 р., про що складено акти від
30.09.2013 р. за № 268/17-2 та від 01.10.2013р. за №
273/17-2 про відсутність та ненадання
особисто ФОП ОСОБА_3 документів,
необхідних для врахування в роботі при
проведенні документальної планової
виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності.

В акті № 1258/17-2/НОМЕР_2 від 10.10.2013 р.
зазначено, що перевіркою правильності
визначення вартості документально
підтверджених витрат, пов'язаних із
здійсненням діяльності, відображених у
додатку 5 до податкових декларації,
встановлено їх завищення в період з
01.01.2011 р. по 31.12.2012 р. на 1304972,00 грн. (за 2011
рік на суму 572145,00 грн., за 2012 рік на суму
732827,00 грн.), чим порушено п.138.1, п.138.4,
п.138.6-138.9, пп.138.10.2-138.10.4 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139, п.167.1 ст.167, п. 177.1, п.177.4 ст.177
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями).
Порушення виникло в зв'язку з
непідтвердженням відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
Податковим кодексом України від 02.12.2010
р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями).
Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2012 р. встановлено його
завищення всього у сумі 249813,00 грн.
Зазначене порушення виникло в зв'язку з
відсутністю податкових накладних на
придбання товарів, сума податку по яких
віднесена до податкового кредиту за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р. (а.с.21-22, 26, 28,
т.1).

В акті № 1258/17-2/НОМЕР_2 від 10.10.2013 р. також
зазначено, що на протязі перевірки ФОП
ОСОБА_3 надавалися листи від 23.09.2010 р. за
№ 12047/17-02 та від 26.09.2013 р. за № 12661/17-02
Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області на адресу ОСОБА_3
з переліком документів, які необхідно
надати для здійснення планової
документальної виїзної перевірки за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., які
вручено ОСОБА_3, що засвідчено
особистим підписом ОСОБА_3 Проте,
станом на 03.10.2013 р. встановлено
відсутність будь-яких документів, що
підтверджують здійснення
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012
р., будь-які пояснення з приводу надання
документів не надані (а.с.24, т.1).

Аналізуючи фактичні обставини справи
та досліджені докази, суд першої
інстанції з висновками податкового
органу не погодився з наступних
міркувань.

Відповідно до п. 44.1 статті 44 ПК України -
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

В силу вимог п. 44.2 статті 44 ПК України -
для обрахунку об'єкта оподаткування
платник податку на прибуток
використовує дані бухгалтерського
обліку щодо доходів та витрат з
врахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 44.3, 44.5 статті 44 ПК
України - платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності. У разі
втрати, пошкодження або дострокового
знищення документів, зазначених в
пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник
податків зобов'язаний у п'ятиденний
строк з дня такої події письмово
повідомити орган державної податкової
служби за місцем обліку в порядку,
встановленому цим Кодексом для подання
податкової звітності, та митний орган,
яким було здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України
передбачено, що при проведенні
перевірок посадові особи органу
державної податкової служби мають
право отримувати у платників податків
належним чином завірені копії
первинних фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Відповідно до пп. 16.1.5 п. 16.1 статті 16 ПК
України - платник податків зобов'язаний
подавати на належним чином оформлену
письмову вимогу контролюючих органів
(у випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.

Відповідно до п.85.2. ст.85 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

Як встановлено судом і це підтверджено
матеріалами справи, 26.09.2013 року
розпочинаючи перевірку, перевіряючими
був складений опис наданих для
перевірки документів, копія якого
долучена до матеріалів справи (а.с.80-81
т.1).

Зі змісту зазначеного акту випливає, що
первинні бухгалтерські документи з
придбання товарів (накладні,
товарно-транспортні накладні),
отримані і видані податкові накладні,
банківські виписки, інші первинні
документи фінансово-господарської
діяльності позивача за період, що
підлягав перевірці, знаходились в
приміщенні магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", за
адресою проведення перевірки.

На обгрунтування доводів апеляційної
скарги, податковий орган посилається
на те, що документи не могли бути
врахованими під час перевірки
показників податкових витрат і
податкового кредиту, адже до перевірки
не були надані книги обліку
розрахункових операцій (КОРО), книга
обліку доходів і витрат за формою № 10,
контрольні стрічки, в зв'язку з чим
перевіряючі не могли співставити
придбані за наявними документами
товари з реалізованими, що, на їх думку,
унеможливило визначення величини
податкових витрат, пов'язаних з
отриманими доходами від реалізації
товарів, і сум податкового кредиту,
через неможливість встановити
використання придбаних товарів в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності позивача.

Наведені доводи перервірені судом
першої інстанції і спростовані
наступними висновками.

Відповідно до п.177.4. ст.177 цього Кодексу
до переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Згідно з п.138.1. ст.138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України витрати
операційної діяльності визначаються
згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9,
підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

Витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (п.п.138.1.1. п.138.1. ст.138 ПК
України).

Згідно п.138.2. ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами п.138.4. ст.138 ПК України
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи,
долучені копії первинних документів,
податкових накладних, підтверджують
задекларовані позивачем податкові
витрати і податковий кредит за
перевірений період.

Відсутність під час перевірки книг
обліку розрахункових операцій і книги
форми № 10, контрольних стрічок, на
думку суду, не є підставою для
неврахування відповідачем наданих для
перевірки первинних документів,
податкових накладних з урахуванням
вимог п.138.2. ст.138, п.177.4. ст.177, абз.2 п.198.3.
ст.198 ПК України.

Є очевидном, що відповідно до опису
наданих для перевірки документів від
26.09.2013 р., складеного перевіряючими, для
перевірки були надані виписані
позивачем податкові накладні на
реалізацію товару.

Відповідно до п.п.201.6., 201.7. ст.201 ПК
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Згідно п.201.1. ст.201 цього ж Кодексу
обов'язковим реквізитом податкової
накладної є опис (номенклатура)
товарів/послуг та їх кількість, обсяг.

За таких обставин, обгрунтованим є
висновок суду про те, що на підставі
наданих до перевірки документів
(накладних на придбання товару,
виписаних позивачем податкових
накладних на реалізацію товару)
відповідач мав можливість визначити
витрати позивача в частині
собівартості реалізованих товарів
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів.

Суд дійшов правильного висновку, що на
підставі наданих до перевірки
документів, відповідач також мав
можливість визначити і витрати,
передбачені підпунктами 138.10.2. - 138.10.4.
пункту 138.10., пунктом 138.11. статті 138 ПК
України, які згідно п.138.5. ст.138 Кодексу
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому вони були здійснені,
згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, проте цього не
зробив.

Окрім того, факт ненадання для
перевірки КОРО і контрольних стрічок в
ході судового розгляду справи не
доведений відповідачем. Зокрема, в
спірному акті № 1258/17-2/НОМЕР_2 від 10.10.2013
р. відсутні конкретні записи стосовно
ненадання для перевірки саме книг
обліку розрахункових операцій і
контрольних стрічок.

Відповідно до абз.2 п.44.7 ст.44
Податкового кодексу України протягом
п'яти робочих днів з дня отримання акта
перевірки платник податків має право
надати до контролюючого органу, що
призначив перевірку, документи,
визначені в акті перевірки як відсутні.

За приписами абз.2 п.44.6 ст.44 Податкового
кодексу України, якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Надані із запереченнями позивачем
документи не були враховані
відповідачем з підстав, викладених у
відповіді на заперечення - листі від
04.11.2013 р. № 18419/17-02. Однак, наведені в
зазначеному листі підстави
неврахування документів суд правильно
не визнав поважними, адже в акті №
1258/17-2/НОМЕР_2 від 10.10.2013 р. встановлено
завищення витрат і податкового кредиту
на підставі відсутності первинних
документів. Позивач надав документи з
запереченнями на спірний акт, які
підтверджують саме ці показники з
урахуванням вимог п.138.2. ст.138, п.198.6. ст.198
ПК України. В зв'язку з чим відповідачем
порушені вимоги абз.2 п.44.6. ст.44 ПК
України.

Задекларовані позивачем показники
витрат і податкового кредиту за період
2011 - 2012 рр. підтверджуються долученими
до матеріалів справи платіжними і
розрахунковими документами, іншими
первинними документами і податковими
накладними, які безпідставно не
враховані відповідачем під час
перевірки та при розгляді заперечень.

Суд дійшов правильного висновку, що
неврахування під час перевірки
первинних документів, які надавались
відповідачеві, а також неврахування
первинних документів, які надавались
із запереченнями на спірний акт
перевірки, на підставі яких позивачем
вчинено записи у податковому обліку,
призвели до фактичної та правової
невизначеності зроблених відповідачем
висновків і як наслідок, до
неправомірності і передчасності
прийняття податковим органом
податкових повідомлень-рішень від
05.11.2013 р. № 002731702, від 05.11.2013 р. № 002721702,
від 10.10.2013 р. № .

Відтак,твердження відповідача щодо
заниження підприємцем податку з
доходів фізичних осіб, податку на
додану вартість, ненадання документів
є безпідставними, а тому оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
правильно визнані протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "05" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10001

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,