Справа № 825/1019/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/1019/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Гладченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області про
визнання незаконним податкового
повідомлення-рішення та стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.03.2014 року звернувся з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області і
просить визнати незаконним податкове
повідомлення-рішення № від 18.03.2014
року, винесене ДПІ у місті Чернігові ГУ
Міндоходів в Чернігівській області,
стягнути з відповідача на його користь
1000 гривень моральної шкоди і судові
витрати. Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачем непарвіомріно
застосовано штрафні санкції. Позивач
вважає, що згідно діючого податкового
законодавства він не є податковим
агентом, а тому до нього не можуть бути
застосовані вимоги ст.. 119 Податкового
кодексу України. Позивач наполягає на
тому, що ним сумлінно виконувались
обов'язки, покладені податковим
законодавством відповідно до вимог п.
172.4 ст. 172 ПК України. Так, 29 березня 2012
року за реєстровим номером 576 ним, як
приватним нотаріусом був посвідчений
договір купівлі-продажу частини
садового будинку, продавцем якого
виступав ОСОБА_3, податковий номер
НОМЕР_2, а покупцем ОСОБА_4, податковий
номер НОМЕР_3. Відповідно до ст.. 171.1
сплата податку не передбачалась. За 1
квартал 2012 до податкової позивачем
була подана інформація за формою 1ДФ, в
якій помилково вказаний податковий
номер покупця. Вказана помилка була
виявлена та 01.11.2013 року позивачем було
подано уточнюючий розрахунок до форми
1ДФ. ОСОБА_1 вважає, що від його дій не
наступило правових наслідків
передбачених статтею 119 ПК України,
редакція якої діяла на час подання
податкової звітності. Як вбачається із
акта перевірки, відповідач застосував
норму п.119.2 ст.119 ПК України, яка почала
діяти лише з 24.10.2013 року. Незважаючи а
вказані обставини, посадові особи ДПІ у
місті Чернігові незаконно застосували
норму закону, яка не діяла на час
подання інформації, чим створили для
ОСОБА_1 неприємну ситуацію, яка
негативно вплила на стан здоров'я
позивача, підірвали віру та повагу до
нього зі сторони знайомих і друзів, чим
завдали моральну шкоду. Враховуючи
наведене, позивач просить визнати
незаконним податкове
повідомлення-рішення про
застосовування до нього штрафних
санкцій та стягнути 1000 грн. моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити, пояснив, що
фізичною особою, яка займається
незалежною професійною діяльністю,
ОСОБА_1 порушено п. 1, п. 3 "Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку і сум
утриманого з них доходу" зі змінами та
доповненнями, який затверджено Наказом
ДПА України від 24.12.2010р. № 1020, а саме
було подано податковий розрахунок із
помилками, що призвели до зміни
платника податку. Згідно із п.119.2 ст.119
ПКУ неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 510,00
гривень. Законом України від 24.10.2013 року
№ 657-УІІ «Про внесення змін до
Податкового Кодексу України щодо
обліку та реєстрації платників
податків та удосконалення деяких
положень» внесено зміни до пункту 119.2
статті 119: абзац перший доповнено
словами "якщо такі недостовірні
відомості або помилки призвели до
зменшення та/або збільшення податкових
зобов'язань платника податку та/або до
зміни платника податку"; доповнено
абзацом п'ятим такого змісту:
"Передбачені цим пунктом штрафи не
застосовуються у випадках, коли
недостовірні відомості або помилки у
податковій звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку виникли у зв'язку з
виконанням податковим агентом вимог
пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та
були виправлені відповідно до вимог
статті 50 цього Кодексу". Таким чином, в
цьому випадку внесені зміни з 01.01.2014
року не зменшують відповідальність за
недостовірні відомості або помилку
(невірно відображений рнокпп платника
податку, про якого надається
інформація в Податковому розрахунку), а
лише конкретизують їх, адже в
попередньому змісті п. 119.2 статті 119
відповідальність наставала за всі
випадки подання звітності з
недостовірними відомостями або з
помилками. Враховуючи наведене,
відповідач вважає, що застосування до
позивача наслідків, передбачених ст.. 119
ПК України є правомірним, а податкове
повідомлення-рішення про
донарахування штрафних санкцій
законним.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного:

Встановлено, що ДПІ в м. Чернігові було
проведено камеральну перевірку
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і суми утриманого з
них податку. За результатами перевірки
складено акт № 451/25-26-17-04-18/НОМЕР_4 від
03.03.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення п. 1,
п. 3 "Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них доходу"
зі змінами та доповненнями, який
затверджено Наказом ДПА України від
24.12.2010р. № 1020, так як фізичною особою,
яка займається незалежною професійною
діяльністю, ОСОБА_1 подано не у повному
обсязі, з недостовірними відомостями
або з помилками податковий розрахунок
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платників податку, і суми
утриманого з них податку, що призвело
до зміни платника податку, за 1 квартал
2012 року, від 20.04.2012 року № 15296, у зв'язку
з чим був поданий уточнюючий
розрахунок за 1 квартал 2012 року від
01.11.2013 року № .

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що фізичною особою, яка
займається незалежною професійною
діяльністю ОСОБА_1 за період 1 квартал
2012 року було подано до ДПІ у м.Чернігові
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, і сум утриманого з
них податку за формою № 1ДФ (вх.№ 15296 від
20.04.2012р.), в якому було невірно
відображено рнокпп платника податку,
про якого надається інформація в
податковому розрахунку.

Відповідно до п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Підпунктом «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України
передбачено, що особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Відповідно до п. 172.4 ст. 172 Податкового
кодексу України під час проведення
операцій з продажу (обміну) об'єктів
нерухомості між фізичними особами
нотаріус посвідчує відповідний
договір за наявності оціночної
вартості такого нерухомого майна та
документа про сплату податку до
бюджету стороною (сторонами) договору
та щокварталу подає до контролюючого
органу за місцем розташування
державної нотаріальної контори або
робочого місця приватного нотаріуса
інформацію про такий договір,
включаючи інформацію про його вартість
та суму сплаченого податку в порядку,
встановленому цим розділом для
податкового розрахунку.

Враховуючи ці норми, суд приходить до
висновку, що позивача зобов'язано
подавати податковий розрахунок суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку
щоквартально до податкового органу за
місцем розташування нотаріальної
контори.

Форма податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку та Порядок її
заповнення і подання податковими
агентами до органу державної
податкової служби затверджені наказом
ДПА України від 24.12.10 №1020 «Про
затвердження форми Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та
подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку», що діяв до 21.01.2014 року.

Згідно із п. 119.2 ст. 119 ПК України, що
діяла на час подання позивачем
податкового розрахунку за 2012 рік,
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до п. 119.2 ст. 119 ПК України, в
редакції, що діє з 01.01.2014 року неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку, якщо такі
недостовірні відомості або помилки
призвели до зменшення та/або
збільшення податкових зобов'язань
платника податку та/або до зміни
платника податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не
застосовуються у випадках, коли
недостовірні відомості або помилки у
податковій звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку виникли у зв'язку з
виконанням податковим агентом вимог
пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та
були виправлені відповідно до вимог
статті 50 цього Кодексу.

Згідно із п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Враховуючи зазначені норми
податкового законодавства, суд вважає,
що протягом строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
тобто протягом 1095 днів з моменту
подання ОСОБА_1 податкового розрахунку,
він зобов'язаний подати до податкового
органу уточнюючий розрахунок, в разі
самостійно виявлених помилок в такому
розрахунку, що і було зроблено
позивачем та встановлено під час
проведеної камеральної перевірки.
Таким чином встановлено, що позивачем,
як добросовісним платником податку,
вчинено всі дії щодо усунення
порушення ним податкового
законодавства. Крім того, суд вважає, що
норми податкового кодексу одночасно і
зобов'язують виправити допущені
помилки та надають таку можливість,
однак також передбачають настання для
платника податку негативних наслідків
у вигляді штрафу за наявність
відповідних помилок у податковій
звітності, що є неоднозначним
трактуванням прав та обов'язків
платника податку.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу
України встановлює презумпцію
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що донарахування ОСОБА_1
штрафних санкцій за неправильне
зазначення в податковому розрахунку
суми доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платників податку, а також
суми утриманого з них податку
ідентифікаційного коду платника
податку, що в подальшому була ним
виправлена, є протиправним, а тому
позовні вимоги в частині визнання
незаконним податкового
повідомлення-рішення № від 18.03.2014
року підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення моральної
шкоди, суд, з'ясувавши, наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправними
діяннями її заподіювача та вина
останнього в її заподіянні, приходить
до висновку, що позивачем не
підтверджено факт заподіяння йому
моральних чи фізичних страждань або
витрат немайнового характеру,
пов'язаних винесенням Державною
податковою інспекцією в м. Чернігові
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, а тому у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 1000,00 грн. моральної шкоди
необхідно відмовити.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області № від
18.03.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
182 грн. 70 коп. судових витрат на користь
ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур