Справа № 2а-2/11
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
42401/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
постанову Млинівського районного суду
Рівненської області від 18 січня 2011 року
у справі за їх позовом до Острожецької
сільської ради Млинівського району
Рівненської області, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
служба у справах дітей Млинівської
районної державної адміністрації
Рівненської області про визнання
неправомірним рішення,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 (далі - позивачі) звернулися до
суду з адміністративним позовом, у
якому просили визнати неправомірним
рішення органу опіки і піклування
Острожецької сільської ради
Млинівського району Рівненської
області (далі - Острожецька СР) № 21 від
10.03.2010 року та зобов'язати відповідача
розглянути питання надання позивачам
дозволу на дарування належних їм
часток спільної часткової власності
житлового будинку по АДРЕСА_1 зі
збереженням частки дитини.

Постановою Млинівського районного
суду Рівненської області від 18 січня 2011
року у справі № 2а-2/11 у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачі просять
зазначене судове рішення скасувати і
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що права малолітньої дитини не
порушено, оскільки за нею зберігається
1/6 частини житлового будинку. Зазначає,
що потреби для придбання житла з
урахуванням інтересів дитини немає,
оскільки 1/6 частини будинку
малолітньої дитини не відчужується.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що у
разі відчуження 5/6 частин будинку, у
якому проживає малолітня особа, не може
бути гарантованим право на житло цієї
особи, так як належна їй 1/6 частина
будинку становить собою менше однієї
кімнати. А тому реалізація малолітньою
особою свого права власності на житло
можлива лише за умови існування прав
спільної часткової власності на іншу
частину житла у теперішніх власників.

Даючи оцінку оскаржуваному судовому
рішенню та доводам апелянта, що
викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Як слідує з матеріалів справи,
позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, малолітній дитині ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на праві спільної часткової
власності, а саме по 1/6, кожному,
належить житловий будинок по АДРЕСА_1

У листопаді 2009 року позивачі
звернулись до нотаріуса для того, щоб
відчужити свої частки у спільній
сумісній власності у вказаному
будинковолодінні ОСОБА_6 із
збереженням частки малолітньої дитини.
Оскільки власником 1/6 частки житлового
будинку є малолітня дитина ОСОБА_5., яка
є дочкою ОСОБА_4, 01 березня 2010 року
позивачі звернулись в орган опіки та
піклування Острожецької СР із
письмовою заявою про надання дозволу
на дарування часток у спільній
сумісній власності житлового будинку
по АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету
Острожецької сільської ради № 21 від
10.03.2010 року позивачам було відмовлено у
наданні дозволу для відчуження часток
у спільній сумісній власності гр.
ОСОБА_6

Частиною 2 статті 177 Сімейного кодексу
України передбачено, що батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти такі правочини щодо її
майнових прав: укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, в тому
числі договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири;
відмовлятися від майнових прав дитини.
Згідно частини 4 статті 177 Сімейного
кодексу України (в редакції, що діяла на
момент винесення виконавчим комітетом
Острожецької сільської ради рішення
від 10 березня 2010 року) - дозвіл органу
опіки та піклування на вчинення
правочинів щодо нерухомого майна
дитини надається в разі гарантування
збереження її права на житло.

Згідно з п. 67 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 року № 866, дозвіл на вчинення
правочинів щодо нерухомого майна
дитини надається у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформлюється рішенням районної,
районної у містах Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної в місті ради, витяг з
якого заявникам видає служба у справах
дітей. У разі виїзду сім'ї, в якій
виховується дитина, за межі населеного
пункту, у рішенні зазначається строк та
умови придбання житла з урахуванням
інтересів дитини.

Позивачами не надано пропозицій щодо
строку та умов придбання житла з
урахуванням інтересів дитини ні органу
опіки та піклування, ні суду першої
інстанції.

Одночасно суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що малолітня
дитина ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4, яка
відчужує свою частку у житлі, чим
фактично позбавляє себе права на
проживанні у житловому будинку по
АДРЕСА_1

Висновок суду першої інстанції про те,
що рішення виконавчого комітету
Острожецької сільської ради від 10
березня 2010 року є обґрунтованим та
законним, на переконання суду
апеляційної інстанції, відповідає
фактичним обставинам справи.

Таким чином, на переконання
апеляційного суду, доводи апелянтів
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають правових
підстав для його скасування.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Млинівського
районного суду Рівненської області від
18 січня 2011 року у справі № 2а-2/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук