Справа № 872/15235/13
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 811/867/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Маловисківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 у березні 2013 року
звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № , № ,
№ , прийняті Маловисківською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області 07 березня 2013
року.

Постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням
суду першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду та
прийняту нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки обставинам справи та
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права
та правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів доходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що
Маловисківською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області у період з
11.02.2013 по 15.02.2013 було проведено
позапланову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового законодавства з 01.01.2010 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2012, за результатами якої складено
Акт № 55/1710/НОМЕР_4 від 22.02.2013.

На підставі висновків
акту Маловисківською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області 07 березня 2013
року були винесені податкові
повідомлення-рішення № , яким ФОП
ОСОБА_1 збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем на
суму 45836,59 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 12140,15
грн.; № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем на суму 41100,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 10615,00
грн.; № , яким до ФОП ОСОБА_1
застосовано штрафну санкцію у розмірі
1359560,50 грн.

Перевіркою повноти
визначення податку з доходів фізичних
осіб було встановлено заниження
позивачем суми чистого доходу за 2011 рік
на суму 281782,10 грн. у зв'язку з не
включенням до валових доходів
прибутку, отриманого від ТОВ
«Бренд-Груп» на загальну суму 271912,10 грн.
та віднесенням до сум валових витрат
суми витрат у розмірі 9870,00 грн., які не
пов'язані із здійсненням
підприємницької діяльності (суми
орендної плати), в результаті чого
донараховано податок на доходи
фізичних осіб за 2011 рік на суму 45836,59
грн.

Надаючи оцінку
обґрунтованості висновків податкового
органу та правомірності оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень суд
апеляційної інстанції зазначає, що
відповідно до пункту 177.1 статті 177
Податкового кодексу України доходи
фізичних осіб - підприємців, отримані
протягом календарного року від
провадження господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 ПК
України об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат виробництва (обігу) згідно з
розділом III цього Кодексу (п. 177.4 ст. 177 ПК
України).

Положеннями пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті та інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України).

Зустрічною звіркою ТОВ
«Бренд-Груп» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ФОП ОСОБА_1,
проведеною Луцькою ОДПІ Волинської
області ДПС, за результатами якої
складено довідку № 6/22.7/35494974 від 03.01.2013,
встановлено, що відповідно до умов
угоди, укладеної між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
«Бренд-Груп», було виписано видаткові
накладні та проведено оплату за
відвантажений товар на загальну суму
271912,10 грн. Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводились у
готівковій формі.

Вказані обставини
підтверджуються первинними
бухгалтерськими документами, копії
яких містяться в матеріалах справи, а
саме видатковими накладними,
квитанціями до прибуткового касового
ордеру, звітами про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт.

Відповідно до статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зокрема,
зобов'язані проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Згідно з п. 177.10 ст. 177 ПК
України фізичні особи - підприємці
зобов'язані вести Книгу обліку доходів
і витрат та мати підтверджуючі
документи щодо походження товару.

Пунктом 5 Порядку
ведення Книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи - підприємці,
крім осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України № 1025 від 24.12.2010,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 грудня 2010 року за №
1425/18720 визначено, що дані Книги
використовуються самозайнятою особою
для заповнення податкової декларації
за звітний податковий період (рік).

Проте в порушення
зазначених норм права ФОП ОСОБА_1 не
було оприбутковано суму отриманої
готівки та не включено до валових
доходів прибуток, отриманий від
господарських операцій з ТОВ
«Бренд-Груп» на загальну суму 271912,10
грн., що свідчить про правомірність
податкового повідомлення-рішення №
та № від 07.03.2013 у вказаній
частині.

Доводи платника податків, що
розрахунок з контрагентом
здійснювався у безготівковій формі, не
підтверджені жодним належним доказом,
а тому не можуть вважатися
обґрунтованими та доведеними.

Разом з тим суд
апеляційної інстанції знаходить
необґрунтованими висновки податкового
органу про завищення позивачем валових
витрат на суму 9870,00 грн. у зв'язку з
включенням до таких витрат сум
орендної плати за приміщення ХОО
Всеукраїнської профспілки працівників
сфери бухгалтерського обліку та
аудиту, яке використовувалось ФОП
ОСОБА_1 у 2011 році, оскільки такі витрати
не пов'язані із здійсненням
підприємницької діяльності

Так, в судовому
засіданні позивач пояснив, що
орендоване приміщення
використовувалось ним у власній
господарській діяльності, а тому
витрати понесені у зв'язку зі сплатою
сум орендної плати правомірно
віднесено до валових витрат.
Податковим органом вказана обставина
жодними належними доказами не
спростована, а тому суд апеляційної
інстанції доходить висновку про
необхідність скасування податкового
повідомлення-рішення № від 07.03.2013
в частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем в
сумі 9870,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 2467,50 грн.

Також судом
встановлено, що у період, за який було
проведено перевірку, ФОП ОСОБА_1 не
реєструвався платником ПДВ.

При цьому перевіркою
встановлено, що у жовтні 2011 року
загальна сума від здійснення
господарських операцій ФОП ОСОБА_1
протягом останніх 12 календарних
місяців становила 344224,20 грн., що не
спростовано позивачем.

Відповідно до положень
пункту 181.1 статті 181 Податкового
кодексу України у разі якщо загальна
сума від здійснення операцій з
постачання товарів(послуг) що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
розділом, у тому числі з використанням
локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, нарахована (сплачена) такій
особі протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку.

Будь-яка особа, яка
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник податку, і у випадках та в
порядку, передбачених цією статтею, не
подала до органу державної податкової
служби реєстраційну заяву, несе
відповідальність за ненарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування (п.
183.10 ст. 183 ПК України).

З огляду на викладене
суд апеляційної інстанції доходить
висновку про правомірність винесеного
Маловисківською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області податкового
повідомлення-рішення № від 07
березня 2013 року.

Враховуючи викладене,
колегія суддів зазначає, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, судом порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
тому вбачаються підстави для
скасування постанови та ухвалення
нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області задовольнити
частково.

Постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року в адміністративній справі №
811/867/13-а скасувати.

Позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 07.03.2013
в частині збільшення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем в
сумі 9870,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 2467,50 грн.

У задоволені позову в
іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст постанови складений 01
квітня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова