Справа № 2а/0570/8817/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/65232/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Чумаченко Т.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Державної казначейської
служби у Будьонівському та
Пролетарському районах м.Донецька,
третя особа - управління Пенсійного
фонду України в Будьонівському районі
м. Донецька про стягнення сплаченого
збору,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2012
року залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 суму сплаченого
збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у сумі 11 543,00грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 22 червня 2012 року на
підставі довідки - рахунку ДПІ - 32 55278
від 22.06.2012 року ОСОБА_4 придбав
автомобіль INFINITY FX 50, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_1 від 23.06.2012
року. При реєстрації транспортного
засобу у відділі ДАІ позивачем
сплачено збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у сумі 11543,00 грн.,
що складає 3% від вартості придбаного
автомобіля.

Однак, відповідачами в добровільному
порядку не повернуто ОСОБА_4 сума
сплаченого збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій, прийшли до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, оскільки обов'язок зі сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування Законом покладається лише
на осіб у випадку відчуження, а не при
купівлі автомобілів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Пунктом 7 статті 1 Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено виключний
перелік осіб -платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачено, що
платниками збору є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Отже, відповідно до цього Закону
обов'язок зі сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування покладається на осіб лише
у випадку відчуження, а не при купівлі
автомобілів.

Відповідно до пункту 12 Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 листопада 1998 року суми збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі шляхом купівлі легкових
автомобілів, у тому числі у виробників
або торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

Частиною четвертою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Крім того, у роз'ясненні Пленуму
Верховного Суду України, яке міститься
в постанові від 01 листопада 1996 року № 9
(пункт 5) зазначено, що судам необхідно
виходити з того, що нормативно-правові
акти будь-якого державного чи іншого
органу (акти Президента України,
постанови Верховної Ради України,
постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України, нормативно-правові
акти Верховної Ради Автономної
Республіки Крим чи рішення Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
акти органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді