Справа № 812/1209/14
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1209/14

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді Чернявської
Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання
Ігнатович О.А.

та

представників сторін:

від позивача - не
прибув

від відповідача - не
прибув

від третьої особи - не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську

справу за адміністративним позовом

управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області

до відділу державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1

про визнання незаконною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року відкрито провадження в
адміністративній справі № 812/1209/14 за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області до відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції, в якому позивач просить
визнати протиправною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції з приводу несвоєчасного та
невиконаного в повній мірі виконавчого
листа від 27 серпня 2013 року № 812/6897/13-а
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
зі сплати єдиного внеску в сумі 5766,45
грн. та зобов'язати відповідача
виконати в повній мірі виконавчий лист
від 27 серпня 2013 року №
812/6897/13-а. Також зазначеною ухвалою
судом до участі у справі у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача залучено ОСОБА_1 як
сторону виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11 лютого 2014 року на
підставі частини 1 статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон № 606) спеціалістом
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області з відома начальника відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції Стогнієвої О.В., в присутності
державного виконавця проведено
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження № 39952328 та
станом його примусового виконання,
відкритого за заявою управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області від 20 вересня 2013 року № 12079/09 на
підставі виконавчого листа по
адміністративній справі № 812/6897/13-а,
виданого Луганським окружним
адміністративним судом 17 вересня 2013
року на підставі постанови суду від 27
серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5766,45 грн.
на користь управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області, про що складений
протокол ознайомлення зі станом
виконання виконавчого провадження від
11 лютого 2014 року.

При ознайомленні зі станом виконання
виконавчого провадження встановлено,
що в порушення вимог статті 11 Закону №
606, державний виконавець не вжив
заходів примусового виконання рішення
неупереджено, своєчасно та повно,
зокрема, державний виконавець не
викликав боржника з приводу виконавчих
документів, не здійснював виїзд до
боржника, не входив до його приміщень і
сховищ з метою перевірки майнового
стану, не отримав інформацію від ДПА
про наявні розрахункові рахунки
боржника, від МРЕВ про наявні
транспортні засоби, від БТІ та від
земельних ресурсів про наявність
рухомого та нерухомого майна, в
наслідок чого арешт на зазначене майно
не накладався, не звертався до суду за
встановленням тимчасового обмеження в
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

На думку позивача, відповідачем не
вживаються дієві заходи, встановлені
Законом № 606, щодо своєчасного і
повного виконання рішення зазначеного
у виконавчому документі, що, в свою
чергу, призвело до порушення законних
інтересів управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області. Оскільки
ненадходження коштів до Пенсійного
фонду спричиняє значну шкоду державним
інтересам, так як внаслідок цього
несвоєчасно сплачуються пенсії
найменш забезпеченій верстві
населення: людям похилого віку,
інвалідам та неповнолітнім,
позбавленим батьківського піклування.
Вказані особи не можуть на рівних
конкурувати на ринках праці і, як
наслідок, державне соціальне
забезпечення є єдиним засобом їх
існування.

Позивач у судове засідання не прибув,
про дату, час і місце судового розгляду
повідомлений належним чином (арк.
справи 36, 38). Заявою від 07 квітня 2014 року
№ 2473/08 управління Пенсійного
фонду України в Старобільському районі
Луганської області просить розглянути
справу без участі його представника
(арк. справи 40).

Відділ державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції адміністративний позов не
визнав, про що подав заперечення від 09
квітня 2014 року № 1585/03-15, в яких у
задоволенні позовних вимог просить
відмовити повністю (арк. справи 49-50).
Заперечуючи проти позову, відповідач
послався на таке.

У відділі державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції з 24 вересня 2013 року на
виконанні знаходиться виконавче
провадження ВП № 39952328
з примусового виконання виконавчого
листа по адміністративній справі №
812/6897/13-а, виданого Луганським окружним
адміністративним судом 17 вересня 2013
року на підставі постанови суду від 27
серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5766,45 грн.
на користь управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області. Керуючись статтями
17, 18, 19, 25 Закону України від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» державним виконавцем 26
вересня 2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
39952328, копії направлено сторонам
виконавчого провадження. Державним
виконавцем неодноразово направлялись
виклики боржнику до відділу державної
виконавчої служби Старобільського
районного управління юстиції, проте
боржник з невідомих причин до відділу
не з'являвся. 11 лютого 2014 року державним
виконавцем направлено виклик боржнику
до відділу на 18 лютого 2014 року. 18 лютого
2014 року до відповідача надійшла
пояснювальна записка, згідно якої
боржник повідомив, що він знаходиться у
скрутному матеріальному становищі та
зобов'язується сплатити борг у
найкоротший термін. Про
адміністративну та кримінальну
відповідальність попереджений.

24 лютого 2014 року державним виконавцем
згідно із статтею 5 Закону України «Про
виконавче провадження» було
направлено запити до
обліково-реєстраційних установ з метою
виявлення зареєстрованого за
боржником рухомого та нерухомого
майна, та доходів. 03 березня 2014 року та 05
березня 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Старобільському районі
Луганської області повідомило, що за 2009
рік боржник звітувався та на обліку як
пенсіонер не знаходиться. 04 березня 2014
року Старобільський районний центр
зайнятості повідомив, що боржник на
обліку в центрі зайнятості як
безробітна не перебуває. 12 березня 2014
року боржника повідомлено про
проведення виконавчих дій щодо опису й
арешту майна на 24 березня 2014 року, проте
при виході за місцем проведення
виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_1
боржника не було вдома, хоча він
попереджений належним чином про
вчинення виконавчих дій. Згідно
відповіді Держземагенства у
Старобільському районі за боржником
земельні ділянки не зареєстровані. 08
квітня 2014 року відповідач звернувся до
суду щодо примусового проникнення до
житла боржника з метою опису й арешту
майна боржника для повного та
своєчасного виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного
відповідач просить у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Заявою від 15 квітня 2014 року б/н відділ
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції просить розглянути справу без
участі його представника (арк. справи
72).

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача у судове засідання не
прибула, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлена належним чином,
причини не явки суду не відомі (арк.
справи 34, 39). Заяви про розгляд справи
без її участі до суду не надходило.

Відповідно до частини 6 статті 71 та
частини 4 статті 128 КАС України суд
вирішує справу за відсутності сторін
та третьої особи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню
повністю, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом під час судового
розгляду, на підставі заяви управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області від 20 вересня 2013 року № 12072/09
постановою відділу державної
виконавчої служби Старобільського
районного управління юстиції від 26
вересня 2013 року ВП № 39952328
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа по адміністративній справі №
812/6897/13-а, виданого Луганським окружним
адміністративним судом 17 вересня 2013
року на підставі постанови суду від 27
серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5766,45 грн.
на користь управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області (арк. справи 52, 53, 54).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України від
21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» (тут і надалі посилання на
норми Закону України від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» наводяться в редакції
Закону України від 04 листопада 2010 року
№ 2677-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)»).

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення)
(стаття 1 Закону України від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України
від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про
державну виконавчу службу» завданням
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

У відповідності із статтею 17 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу.

Частиною 1 статті 11 Закону України від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV
«Про виконавче провадження» державний
виконавець: здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
відповідно до частини 3 статті 11 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV
«Про виконавче провадження» має право:
1) проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону; 2)
здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; 3) з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; 4) безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; 5) накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; 7) за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; 8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; 9)
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа; 10)
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання; 11) викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; 12)
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; 13) накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом;
14) застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку; 15) у процесі виконання
рішень за наявності вмотивованого
рішення суду про примусове проникнення
до житла чи іншого володіння фізичної
особи безперешкодно входити на
земельні ділянки, до житлових та інших
приміщень боржника - фізичної особи,
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, проводити в
них огляд, у разі необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення; 16) вимагати від
матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; 17) з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання або
роботи особи про факти порушення нею
вимог законодавства про виконавче
провадження; 18) у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням; 19) у разі необхідності
залучати до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача; 20) здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Відповідно до статті 27 Закону України
від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень
згідно із статтею 32 Закону України від
21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» є: 1) звернення стягнення
на кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб; 2) звернення
стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням.

Під час судового розгляду судом
встановлено, що з метою примусового
виконання виконавчого листа по
адміністративній справі № 812/6897/13-а,
виданого Луганським окружним
адміністративним судом 17 вересня 2013
року на підставі постанови суду від 27
серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5766,45 грн.
на користь управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області державний
виконавець викликав ОСОБА_1 на 01
листопада 2013 року, на 25 грудня 2013 року
та на 18 лютого 2014 року як боржника у
зв'язку з надходженням виконавчого
документу про стягнення 5766,45 грн. на
користь управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області, виконавчого збору
у розмірі 576,64 грн. та виконавчих
витрат у розмірі 41,00 грн., про що
свідчать копії викликів до відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції (арк. справи 55, 61).

18 лютого 2014 року за вхідним
реєстраційним номером 529/03-12/8 від
ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення,
згідно яких остання повідомила, що
квитанціями від 14 жовтня 2013 року № 192 та
28 листопада 2013 року № 42.25.714.1 нею
сплачено 400,00 грн. в рахунок сплати
заборгованості за виконавчим листом
від 17 вересня 2013 року № 812/6897/13-а та
зазначила, що сплачувати у подальшому
не має можливості, оскільки на даний
час не має жодних доходів і знаходиться
в скрутному матеріальному становищі.
Також боржник просить надати
можливість сплачувати заборгованість
частинами з зобов'язанням сплатити
заборгованість у повному обсязі в
найкоротший термін. Про
адміністративну та кримінальну
відповідальність попереджена. На
підтвердження зазначених обставин
відповідачем надано довідку
Старобільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 18 лютого 2014 року № 1218/8/12-70
про отримання доходу за період з 01
січня 2013 року по 15 липня 2013 року у
розмірі 12040,00 грн. (арк. справи 56, 57).

24 лютого 2014 року державним виконавцем з
метою виявлення рухомого та нерухомого
майна боржника направлено запити до
третіх осіб, а саме: управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області, Старобільського районного
центру зайнятості, відділу
Держземагенства у Старобільському
районі Луганської області та ВРЕР м.
Старобільська (арк. справи 58, 59).

03 березня 2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області повідомило відповідача, що за
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) за 2009
рік звітувалася фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (арк. справи
62).

04 березня 2014 року адміністрація
Старобільського районного центру
зайнятості повідомила, що ОСОБА_1 на
обліку в центрі зайнятості як
безробітна не перебуває (арк. справи 62).

Відповідно до довідки від 27 лютого 2014
року № 27, отриманої від управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 не перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області та пенсію не отримує (арк.
справи 63).

12 березня 2014 року відділ
Держземагенства у Старобільському
районі Луганської області листом від 28
лютого 2014 року № 06-02-21/0885-1 повідомив, що
згідно даних державного земельного
кадастру, земельна ділянка (пай) за
громадянкою ОСОБА_1, яка мешкає:
АДРЕСА_1, на території Старобільського
району не зареєстрована (арк. справи 66).

12 березня 2014 року державним виконавцем
рекомендованим листом з повідомленням
боржнику було направлено повідомлення
за № 1255 про проведення 24 березня 2014
року о 14:00 годині виконавчих дій з метою
опису й арешту виявленого майна за
адресою: АДРЕСА_1, з примусового
виконання виконавчого листа по
адміністративній справі № 812/6897/13-а,
виданого Луганським окружним
адміністративним судом 17 вересня 2013
року, вимоги від 19 лютого 2013 року № Ф-523.1
та від 07 серпня 2013 року № Ф-523.3 про
стягнення боргу на користь управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області (арк. справи 64).

Повідомлення від 12 березня 2014 року № 1255
про проведення 24 березня 2014 року о 14:00
годині виконавчих дій отримано
боржником 18 березня 2014 року, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (арк. справи 65).

24 березня 2014 року державним виконавцем
здійснено вихід за місцем мешкання
боржника: АДРЕСА_1, та встановлено, що
боржника не було вдома, хоча він був
попереджений належним чином, а саме:
рекомендованим листом з повідомленням
про проведення виконавчих дій, про що
свідчить акт державного виконавця від
24 березня 2014 року (арк. справи 67).

08 квітня 2014 року державним виконавцем,
керуючись пунктом 10 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
направлено подання до Старобільського
районного суду про примусове
проникнення до житла боржника, з метою
опису й арешту майна боржника для
повного та своєчасного виконання
рішення суду (арк. справи 68-69).

Вищевикладене свідчить про те, що
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції у виконавчому провадженні ВП №
39952328 з примусового виконання
виконавчого листа по адміністративній
справі № 812/6897/13-а, виданого Луганським
окружним адміністративним судом 17
вересня 2013 року на підставі постанови
суду від 27 серпня 2013 року про стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
5766,45 грн. на користь управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області, вживаються заходи примусового
виконання рішень, передбачені Законом
України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV
«Про виконавче провадження», що
свідчить про відсутність
бездіяльності відділу державної
виконавчої служби Старобільського
районного управління юстиції та про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині визнання
бездіяльності такою, що порушує вимоги
Закону України від 21 квітня 1999 року №
606-ХІV «Про виконавче провадження».

Позовні вимоги в частині зобов'язання
відділу державної виконавчої служби
Старобільського району управління
юстиції виконати в повній мірі
виконавчий лист від 27 серпня 2013 року №
812/6897/13-а залишаються судом без
задоволення, оскільки права державного
виконавця, передбачені частиною 3
статті 11 Закону України від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження», є дискреційними та не
можуть тлумачитись як безумовні
обов'язки, а суд не повноважний
вмішуватись у порядок проведення
виконавчого провадження і не вправі
зобов'язувати посадових осіб державної
виконавчої служби до вчинення тих дій,
які згідно із Законом України від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною особою державної
виконавчої служби.

Повноваження відділу державної
виконавчої служби Старобільського
районного управління юстиції, у тому
числі щодо дій, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб),
визначені Законом України від 21 квітня
1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження», іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, і додаткового
підтвердження судовим рішенням не
потребують.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою регламентовано, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості, та частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, суд вважає, що відповідач
як суб'єкт владних повноважень, на
якого частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень,
довів суду правомірність своїх дій та
рішення, що є підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог повністю.

Питання про розподіл судових витрат
судом не вирішується, оскільки позивач
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VІ «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні 15 квітня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Складення постанови у повному обсязі
відкладено до 22 квітня 2014 року, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 167, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області до відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, про визнання
незаконною бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 22 квітня 2014 року.

Суддя
Т.І. Чернявська