Справа № 2а/0570/11285/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/74220/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6.11.2012р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області

про визнання дій протиправними та
скасування вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

29.08.2012р. до суду надійшов позов ОСОБА_3
про визнання протиправними дій
управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області (далі Пенсійний фонд)
та про визнання нечинною вимоги про
сплату боргу. Позов мотивовано тим, що
позивач є приватним підприємцем та
знаходиться на обліку в Пенсійному
фонді, як одержувач пенсії за віком. У
вимозі відповідача від 24.05.2012р. ОСОБА_3
запропоновано сплатити 1698,23грн.
заборгованості зі сплати єдиного
внеску за період серпень-грудень 2011р.
Вважаючи дії відповідача щодо
нарахування заборгованості
неправомірними, ОСОБА_3 просив
задовольнити його позовні вимоги.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 1.10.2012р.
позовні вимоги задоволено, визнано
протиправними дії Пенсійного фонду
щодо нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та скасовано
вимогу в частині недоїмки на суму
1698,23грн.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6.11.2012р.
скасовано рішення суду першої
інстанції та відмовлено в задоволенні
позову.

Не погодившись з постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просив її
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції. При цьому,
скаржник зазначив, що суд дійшов
помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус фізичної
особи-підприємця та знаходиться на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця від 23.06.1999р. НОМЕР_1, та
перебуває на обліку Пенсійного фонду,
як платник страхових внесків.
Одночасно ОСОБА_3 отримує пенсію за
віком.

Відповідачем в адресу позивача
направлено вимогу від 24.05.2012р. №Ф-393
щодо оплати недоїмки зі сплати єдиного
внеску в сумі 1698,23грн., що виникла за
період за серпень-грудень 2011р.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі
Закон № 2464-VI).

З 6.08.2011р. набрала чинності частина 4
статті 4 Закону № 2464-VI, відповідно до
якої особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті (тобто фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування),
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Оскільки, матеріали справи не
містять доказів того, що ОСОБА_3, у
відповідності до ст.12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі Закон №
1058-IV), уклав з Пенсійним фондом договір
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивач, як
пенсіонер за віком, не є платником
єдиного внеску.

Безпідставними є посилання
відповідача на те, що до ОСОБА_3 не може
бути застосовано положення ч.4 ст.4
Закону № 2464-VI, оскільки, позивач не
досяг 60-річного віку, тому що вказана
норма не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягненням особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію. В зв'язку з тим,
що ОСОБА_3 отримує довічну пенсію за
віком, а ч.4 ст.4 Закону № 2464-VI не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах на підставі ст. 13
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд апеляційної
інстанції дійшов хибного висновку про
те, що позивач повинен сплачувати за
себе єдиний внесок.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6.11.2012р.
скасувати, залишивши в силі постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 1.10.2012р.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз