Справа № 826/3089/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2014 року № 826/3089/14
О 15 годині 27 хвилин в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А. при
секретарі судового засідання Калайді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
до Фонду гарантування вкладів фізичних
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Лемеш Микола
про скасування рішення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
скасування рішення виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб про затвердження реєстру
акцептованих вимог кредиторів
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" в частині віднесення
вимог ОСОБА_1 до четвертої черги
погашення та про зобов'язання
виконавчу дирекцію Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб прийняти рішення
про затвердження реєстру акцептованих
вимог кредиторів Публічного
акціонерного товариства "Банк
"Таврика", яким віднести вимогу ОСОБА_1
до першої черги погашення.
В обґрунтування наведених вимог
позивач посилається на Цивільний
кодекс України, Закон України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" та зазначає, що виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб неправомірно віднесено
його вимоги до четвертої черги
погашення, оскільки його зобов'язання
виникли внаслідок заподіяння шкоди
Представник відповідача заперечив по
суті заявлених позовних вимог з огляду
на положення Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" та зазначив, що виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб правомірно віднесено
вимоги ОСОБА_1 до четвертої черги
погашення, оскільки позивач отримав
від Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб гарантовану суму
відшкодування за його вкладами в
Публічному акціонерному товаристві
"Банк "Таврика" в розмірі 200 000 грн., а
вимога в частині, що перевищує суму,
виплачену Фондом, в розмірі 1 075 424,07 грн.
віднесено до четвертої черги
погашення. Також представник
відповідача вказав на те, що вимога
позивача до Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" ґрунтується
на договірних зобов'язаннях, а не на
зобов'язаннях, що виникли внаслідок
заподіяння Публічним акціонерним
товариством "Банк "Таврика" шкоди
Представник уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Лемеша М.В.
заперечив по суті заявлених позовних
вимог, посилаючись на Закон України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" та вказав на те, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що шкода його
здоров'ю завдана з вини Публічного
акціонерного товариства "Банк
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
25 листопада 2011 року між Публічним
акціонерним товариством "Банк "Таврика"
та ОСОБА_1 укладено договір
банківського строкового вкладу
"Пенсійний" (391-550) № ПСД(391)1389, за умовами
якого Банк приймає на відкритий
вкладнику вкладний (депозитний)
строковий рахунок грошові кошти у
тимчасове користування строком
зберігання до 24 травня 2013 року.
21 січня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Банк "Таврика"
та ОСОБА_1 укладено договір
банківського строкового вкладу
"Пенсійний" (391-550) № ПСД(391)2498, за умовами
якого Банк приймає на відкритий
вкладнику вкладний (депозитний)
строковий рахунок грошові кошти у
тимчасове користування строком
зберігання до 22 липня 2013 року.
20 березня 2013 року Правлінням
Національного банку України прийнята
постанова № 97 про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика".

Листом від 11 липня 2013 року за № 0572/4
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" Соловйова Н.А.
повідомила ОСОБА_1 про те, що його
вимога включена до реєстру
акцептованих вимог кредиторів та
підлягає задоволенню в сумі 1 075 424,05 грн.
згідно до четвертої черговості, що
відповідає частині першій статті 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

9 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Соловйової
Н.А. із заявою, в якій просив перевести
його та його дружини ОСОБА_5
акцептовані вимоги до першої
черговості та якнайшвидше перевести
кошти на реквізити Меморіального
онкологічного центру Слоана-Кетерінга
на підставі статті 52 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" та в зв'язку із тим, що
його онкологічне захворювання
пов'язане із ліквідацією банка
"Таврика".

До заяви позивач додав:

- копію виписки із медичної карти
стаціонарного хворого;

- копію довідки Інституту урології НАМН
України;

- копію досліджень медичної
лабораторії "ДІЛА";

- копію медичної документації
Меморіального онкологічного центру
Слоана-Кеттерінга (США);

- висновок психотерапевта;

- копію свідоцтва про одруження.

22 січня 2014 року ОСОБА_1 повторно
звернувся до уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Соловйової
Н.А. із заявою, в якій просив перевести
його та його дружини ОСОБА_5
акцептовані вимоги до першої
черговості.

До заяви позивач додав копію висновку
спеціаліста-психолога ОСОБА_6 від 20
січня 2014 року.

Листом від 10 лютого 2014 року
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" Соловйова Н.А.
повідомила ОСОБА_1 про те, що посилання
на пункт перший частини першої статті 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб" є
необґрунтованими, оскільки
зобов'язання, які виникають внаслідок
заподіяння шкоди, належать до
позадоговірних зобов'язань, проте
ОСОБА_1 є кредитором банку саме як
вкладник та його вимоги включено до
четвертої черги.

Правові, фінансові та організаційні
засади функціонування системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами
встановлені Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Частиною першою статті 3 Закону України
від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб" (із
змінами та доповненнями, далі - Закон №
4452-VI) встановлено, що Фонд є установою,
що виконує спеціальні функції у сфері
гарантування вкладів фізичних осіб та
виведення неплатоспроможних банків з
ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду
здійснює виконавча дирекція Фонду
(частина одинадцята статті 11 Закону №
4452-VI).

Повноваження виконавчої дирекції
Фонду визначені в статті 12 Закону №
4452-VI. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4
частини третьої цієї статті виконавча
дирекція Фонду у сфері забезпечення
відшкодування коштів за вкладами
визначає порядок відшкодування Фондом
коштів за вкладами відповідно до
розділу V цього Закону; приймає рішення
про відшкодування коштів за вкладами у
разі прийняття Національним банком
України рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідації
банку.

Відповідно до пункту 9 розділу IV
Положення про порядок відшкодування
Фондом гарантування вкладів фізичних
осіб коштів за вкладами, затвердженого
рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
9 серпня 2012 року №14, для отримання
коштів вкладник або інша особа
(представник, спадкоємець тощо)
звертається до Фонду із заявою про
виплату гарантованої суми
відшкодування. Рекомендована форма
заяви наведена в додатку 11 до цього
Положення.

Відповідно до частини першої статті 26
Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному
вкладнику банку відшкодування коштів
за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти
в розмірі вкладу, включаючи відсотки,
нараховані на день прийняття рішення
Національним банком України про
віднесення банку до категорії
неплатоспроможних та початку
процедури виведення Фондом банку з
ринку, але не більше суми граничного
розміру відшкодування коштів за
вкладами, встановленого на дату
прийняття такого рішення, незалежно
від кількості вкладів в одному банку.
Сума граничного розміру відшкодування
коштів за вкладами не може бути меншою
200 000 гривень. Адміністративна рада
Фонду не має права приймати рішення про
зменшення граничної суми
відшкодування коштів за вкладами.
Зобов'язання з виплати відсотків за
вкладами, нарахованих під час
здійснення тимчасової адміністрації,
задовольняються відповідно до
черговості, встановленої пунктом 4
частини 1 статті 52 цього Закону.

Під час розгляду справи представник
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика" Лемеша М.В.
(рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
14 березня 2014 року № 13 призначено з 14
березня 2014 року уповноваженою особою
Лемеша М.В.) зазначив, що ОСОБА_1 через
уповноважений Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб банк
"Райффайзенбанк Аваль" 29 березня 2013
року виплачена гарантована сума
відшкодування коштів за вкладами в
розмірі 200 000 грн. Вказані обставини
позивачем не заперечені. До матеріалів
справи долучено витяг з загального
реєстру вкладників, що засвідчує дані
обставини.

Після виплати позивачу гарантованої
суми відшкодування коштів за вкладами,
ОСОБА_1 включено до реєстру вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства "Банк "Таврика",
акцептованих уповноваженою особою
Фонду, та його вимоги в розмірі 1
075 424,07 грн. віднесено до четвертої черги
погашення згідно витягу з переліку
(реєстру) вимог кредиторів Публічного
акціонерного товариства "Банк "Таврика"
акцептованих уповноваженою особою
Фонду.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 52 Закону № 4452-VI до четвертої
черговості відносяться вимоги
вкладників - фізичних осіб у частині, що
перевищує суму, виплачену Фондом.

З урахуванням наведеного та з огляду на
те, що позивачу виплачена гарантована
сума відшкодування коштів за вкладам,
суд приходить до висновку про
правомірність дій виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб щодо віднесення вимог ОСОБА_1 до
четвертої черги погашення.

Відносно посилань позивача на те, що
його вимоги відносяться до першої
черговості, оскільки його зобов'язання
виникли внаслідок заподіяння шкоди
його здоров'ю, суд зазначає про
наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 52 Закону № 4452-VI до першої
черговості відносяться зобов'язання,
що виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян.

Позивачем на підтвердження заподіяння
шкоди його здоров'ю внаслідок
ліквідації банка "Таврика" надано
висновок центру раку передміхурової
залози і сечостатевої системи Сіднея
Кіммела відділення медицини і
онкології сечостатевої системи
Меморіального онкологічного центру
Слоана-Кеттерінга від 30 серпня 2013 року,
згідно якого пацієнт має локалізований
рак передміхурової залози без чітких
ознак метастатичного захворювання,
визначений на основі сканування кісток
і МРТ тазу.

Згідно висновку спеціаліста-психолога
від 20 січня 2014 року ОСОБА_1 заподіяна
шкода здоров'ю та моральним
стражданням (моральна шкода) в зв'язку
із неможливістю повернути банківський
депозит в Акціонерному товаристві
"Банк "Таврика" і негативними
наслідками цього.

З урахуванням наведеного суд приймає
до уваги доводи позивача відносно того,
що внаслідок ліквідації Акціонерного
товариства "Банк "Таврика" він зазнав
певних моральних страждань.

Разом з тим, суд звертає увагу, що під
час розгляду справи судом не
встановлено, що Акціонерним
товариством "Банк "Таврика" вчинені
певні дії або бездіяльність, внаслідок
яких заподіяно шкоду здоров'ю ОСОБА_1 та
на підставі яких виникли зобов'язання
щодо повернення коштів.

Крім того суд звертає увагу, що
згідно статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 52 Закону № 4452-VI до першої
черговості відносяться зобов'язання,
що виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян.

Виходячи з системного аналізу
наведених норм суд зазначає, що пункт 1
частини першої статті 52 Закону № 4452-VI
передбачає факт існування зобов'язання
на момент виникнення підстав для
встановлення черговості та порядку
задоволення вимог кредиторів, а тому
відсутні правові підстави для зміни
черговості вимог ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
скасування рішення відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 16
квітня 2014 року.