Справа № 809/955/14
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
Справа № 809/955/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Боршовського Т.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області

до Тлумацького автотранспортного
підприємства

про стягнення заборгованості в сумі
1634,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в Тлумацькому районі
Івано-Франківської області (надалі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Тлумацького автотранспортного
підприємства (надалі - відповідач) про
стягнення заборгованості в сумі 1634,22
грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в
порушення вимог пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", п. 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, допустив
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій по списку
№ 2, призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", виплаченої позивачем за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014
року в сумі 1634,22 грн.

Представник позивача Іванишин Р.І.
згідно довіреності від 22.01.2014 року №
287/06, в судове засідання не з'явився,
подавши 15.04.2014 року через канцелярію
суду клопотання про розгляд справи без
його участі. Також у вказаному
клопотанні представник позивача
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Від відповідача представник в судове
засідання не з'явився. Направлена на
вказану в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців адресу місцезнаходження
відповідача: 78000, Івано-Франківська
область, Тлумацький район, місто
Тлумач, вул. Грушевського, будинок 64-А,
рекомендована кореспонденція з
ухвалою суду про відкриття провадження
у справі від 01.04.2014 року, інформацією
про права та обов'язки та повісткою про
виклик до суду, повернулась назад до
суду з відміткою відділення зв'язку: "за
зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України, в
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси, судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:
юридичним особам та фізичним
особам-підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

За змістом частини 2 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття в судове засідання
без поважних причин представника
сторони або третьої особи, які прибули
в судове засідання, або неповідомлення
ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи. Проте
за клопотанням сторони та з
урахуванням обставин у справі суд може
відкласти її розгляд.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, враховуючи відсутність
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, а також відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути дану
адміністративну справу в письмовому
провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову в порядку
письмового провадження, дослідивши і
оцінивши наявні в матеріалах справи
письмові докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню,
з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідач у
справі 05.08.1997 року зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 27.03.2014 року,
та взятий на облік в управлінні
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області.

Суд зазначає, що при вирішенні даної
справи керувався нормами Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", інших Законів та
підзаконних нормативно-правових актів
в редакції, чинній на час дії спірних
правовідносин.

На час виникнення спірних
правовідносин між позивачем і
відповідачем виключно Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон)
визначалися: принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню; перелік
платників страхових внесків, їх права
та обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків; стягнення заборгованості за
цими внесками, а також умови
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій.

Статтею 5 вказаного Закону його дію
поширено на регулювання відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування по пенсіях, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", визначається
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно вимог пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
об'єктом оподаткування для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, є фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до п.п. 1 абз. 2 пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд, виходячи із системного аналізу
вказаних вище приписів Закону
зазначає, що відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", статті 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені за
пунктами "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Інструкція про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затверджена Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року за №21-1, із змінами та
доповненнями (далі - Інструкція),
встановлює обов'язок підприємств
здійснювати відшкодування витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Пунктом 6.4. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно пункту 6.8. вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладені норми, суд
зазначає, що обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на позивача,
відповідач в свою чергу зобов'язаний
здійснити відшкодування зазначених
витрат в розмірах визначених позивачем
та до 25-го числа щомісячно, підставою
для відшкодування вказаних сум є
розрахунки цих витрат, які надсилалися
відповідачу.

В судовому засідання з'ясовано, що
позивач на адресу місцезнаходження
відповідача, що міститься в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців: 78000,
Івано-Франківська область, Тлумацький
район, місто Тлумач, вул. Грушевського,
будинок 64-А, надіслав розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з травня 2013 року
та з лютого 2014 року, що підтверджується
копіями конвертів з відмітками
установи зв'язку про неможливість
вручення в зв'язку з відсутністю
адресата за вказаною адресою (зворотні
сторінки аркушів 10-11 матеріалів
справи). За таких обставин, в суду
відсутні правові підстави для висновку
про невиконання позивачем свого
обов'язку згідно Інструкції щодо
надіслання відповідачу розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій. Згідно
вказаного розрахунку відповідач
зобов'язаний здійснювати
відшкодування позивачу фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгової пенсії за списком № 2,
призначеної його колишньому
працівнику ОСОБА_2, починаючи з січня 2014
року щомісячно по 544,40 грн.

Однак відповідачем не проведено
відшкодування понесених позивачем
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсії ОСОБА_2, призначеної на
пільгових умовах за списком № 2 на суму
1634,22 грн.

Факт заборгованості Тлумацького
автотранспортного підприємства перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
підтверджується розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій з травня 2013
року, з лютого 2014 року,
довідкою-розрахунок заборгованості до
бюджету за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014
року.

Доказів оплати спірної суми
заборгованості, виконання обов'язку в
інший спосіб, припинення існування
такого обов'язку з будь-яких підстав
відповідач до суду не подав, а судом
самостійно відповідно до вимог ч. 4 ст. 11
КАС України таких доказів не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про задоволення позову в
повному обсязі.

Частиною четвертою статті 94 КАС
України встановлено, що у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Оскільки, відповідачем не надано суду
доказів понесення ним судових витрат,
підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 41, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Тлумацького
автотранспортного підприємства
(ідентифікаційний код 01739256, що
знаходиться за адресою: 78000,
Івано-Франківська область, Тлумацький
район, місто Тлумач, вул. Грушевського,
будинок 64А) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
(ідентифікаційний код 20550949, що
знаходиться за адресою:
Івано-Франківська область, місто
Тлумач, площа Данила Галицького,
будинок 15) заборгованість з
відшкодування сум витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в розмірі 1634
(одну тисячу шістсот тридцять чотири)
гривні 22 копійки.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі
15.04.2014 року.