Справа № 414/1835/13-а (2а/414/48/13)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/58575/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Мойсюка М.І.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Кремінського районного суду
Луганської області від 17 вересня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кремінському районі Луганської
області (далі - Управління) про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом, в якому просила:
визнати незаконними дії Управління
щодо перерахунку пенсії з 1 квітня 2010
року без врахування вимог Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці» від 2 вересня 2008
року №345-VI (далі - Закон №345-VI);
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 19 лютого 2013 року, з
врахуванням вимог Закону №345-VI.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 6 червня 2013 року
звернулась до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії. Однак,
Управління відмовило їй в задоволенні
вказаної заяви, оскільки періоди
роботи в якості дільничого маркшейдера
та нормувальника гірничого
дільничного, зайнятість яких на
підземних роботах складає 50 і більше
відсотків робочого часу на рік, не
передбачає підстав для обчислення
пенсії за нормами Закону №345-VI.

Постановою Кремінського районного
суду Луганської області від 17 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального процесуального
права, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суди виходили з того, що робота на
посаді дільничого маркшейдера та на
підземних роботах, яку займала позивач,
відповідно до Списку №1, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, не передбачає
зайнятість на підземних роботах
безпосередньо повний робочий день, а
отже і не дає права для перерахунку
песії на підставі Закону №345.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 20
червня 2006 року отримувала пенсію за
віком на пільгових умовах, відповідно
до Списку №1.

У вересні 2008 року Управлінням
було проведено перерахунок пенсії
позивача відповідно до вимог Закону
№345-VI.

З 1 квітня 2010 року відповідач знову
перерахував пенсію ОСОБА_2, зменшивши
її розмір, у зв'язку з тим, що дія Закону
№345-VI на неї не розповсюджується.

6 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до відповідача із заявою про
перерахунок пенсії на підставі Закону
№345-VI. Однак, Управління листом від 21
червня 2013 року №18/Н-14 відмовило їй в
задоволенні вказаної заяви, з огляду на
неможливість зарахування періодів
роботи позивача на посаді дільничого
маркшейдера та нормувальника
гірничого дільничного, оскільки
зазначені професії віднесено до
категорії працівників, передбачених
пунктом «г», зайнятість яких на
підземних роботах складає 50 і більше
відсотків робочого часу на рік, що не
дає підстав для обчислення пенсії
відповідно до Закону №345-VI.

За нормами пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
правом на достроковий вихід на пенсію
користуються працівники, які
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах, роботах із
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, зазначеною нормою Закону
передбачено право на призначення
пенсії на пільгових умовах не тільки
працівникам, які безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, а й зайнятих на роботах із
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1.

До стажу роботи за Списком №1 позивачці
зараховано, зокрема, період роботи
в якості дільничного маркшейдера та
нормувальника гірничого дільничного -
12 років 6 місяців 29 днів.

Разом з тим, відповідно до
підпунктів 1.1 «г» п. 1 Списків №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року та
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року №36, маркшейдери та
нормувальники гірничі дільничні
відносяться до переліку посад
працівників, що зайняті на підземних
роботах 50 і більше відсотків робочого
часу на рік (в обліковому періоді).

2 вересня 2008 року для підвищення
престижності шахтарської праці,
надання додаткових гарантій у виплаті
та підвищенні заробітної плати і
розв'язанні соціально-побутових
проблем шахтарів було прийнято Закон
№345-VI, який набрав чинності 16 вересня 2008
року.

Згідно з статтею 1 Закону №345-VI дія
цього Закону поширюється на
працівників, які видобувають вугілля,
залізну руду, руди кольорових і
рідкісних металів, марганцеві та
уранові руди, працівників
шахтобудівних підприємств, які зайняті
на підземних роботах повний робочий
день, та працівників державних
воєнізованих аварійно-рятувальних
служб (формувань) у вугільній
промисловості - за Списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
Кабінетом Міністрів України (далі -
шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії шахтарям, які відпрацювали на
підземних роботах не менш як 15 років
для чоловіків та 7,5 років для жінок за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи, у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність. Для
обчислення розміру пенсій за віком за
кожний повний рік стажу роботи на
підземних роботах до страхового стажу
додатково зараховується по одному
року.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що до кола працівників, на яких
поширюється дія Закону №345-VI та
встановлені цим Законом пільги,
належать тільки працівники, зазначені
у Списку №1, які були зайняті на
підземних роботах саме повний робочий
день.

Оскільки посади дільничого
маркшейдера і нормувальника
дільничого гірничого відносяться до
пунктів «г» підрозділу 1 розділу 1
Списку №1, якими передбачено
зайнятість на підземних роботах 50 і
більше відсотків робочого часу на рік
(в обліковому періоді), то дія Закону
№345-VI на осіб, які працювали на
зазначених роботах не поширюється.

Враховуючи викладене, правильними
є висновки судів попередніх інстанцій
що отримання ОСОБА_2 пенсії на підставі
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за Списком №1, не є
підставою для застосування до неї дії
Закону №345-VI, оскільки роботи в якості
дільничого маркшейдера та
нормувальника дільничого гірничого
лише пов'язані з підземними
роботами, але не є такими, що належить
до підземної роботи протягом повного
робочого дня.

Доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної
інстанцій повно і всебічно встановили
обставини справи, дали їм належну
юридичну оцінку, правильно застосували
норми матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Постанову Кремінського районного суду
Луганської області від 17 вересня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
М.І. Мойсюк

Ю.К. Черпак