Справа № 805/3934/14
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
Справа №805/3934/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11:10

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Кошкош О.О.

при секретарі Олійник А.І.,

за участю представника позивача
Михайлець К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання,
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області до Державного
підприємства «Макіїїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу
«Макіївський ремонтно-механічний
завод» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О
В И В:

27 березня 2014 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області заявлено позов до
Державного підприємства
«Макіїїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу
«Макіївський ремонтно-механічний
завод» про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком №1 за період з 25 січня 2014
року по 25 березня 2014 року у розмірі 37
615,03 грн. В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що відповідачем не
відшкодовані витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених за
списком № 1, внаслідок чого виникла
заборгованість, яку просить стягнути.
Правовою підставою стягнення
зазначеної суми зазначив норми пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пункту 6.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, 7 квітня 2014 року через
службу діловодства надав заяву про
визнання позовних вимог, просив
розглянути справу без участі його
представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Частиною 3 ст. 156 КАС України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з визнанням адміністративного
позову ухвалюється за правилами,
встановленими ст. 112 КАС України.

Згідно вимог ст. 112 КАС України, зокрема,
у разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Крім того, суд не приймає
визнання адміністративного позову і
продовжує розгляд адміністративної
справи, якщо ці дії відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд приймає визнання відповідачем
адміністративного позову, оскільки
визнання адміністративного позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача, дослідивши та
оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд встановив
наступне.

Державне підприємство "Макіїввугілля"
(ідентифікаційний код 32442295)
зареєстроване у якості юридичної особи
Виконавчим комітетом Макіївської
міської ради Донецької області 29
квітня 2003 року.

В структуру ДП "Макіїввугілля" входить
відокремлений підрозділ "Макіївський
ремонтно-механічний завод", який
статусу юридичної особи не має.

Як встановлено судом, у відповідача
працювали особи, зайняті на роботах, що
дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах, відповідно до пункту
"а" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 5 листопада
1991 року № 1788-ХІІ, і яким призначено
пенсію на пільгових умовах за Списком
№ 1.

Відповідно до пункту "а" частини 1
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п)
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше
10 років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
Прикінцеві положення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058)
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058 підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які зайняті повний робочий день
на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затверджених
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції № 21
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції № 21
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Згідно з пунктом 6.10 Інструкції № 21
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Судом встановлено, що заборгованість
відповідача по фактичним витратам по
виплаті і доставці пільгових пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" по пенсіонерам,
працюючим на товаристві за період з 25
січня 2014 року по 25 березня 2014 року
складає 37 615,03 грн., що визнано
відповідачем, та підтверджено
матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області до
Державного підприємства
«Макіїїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу
«Макіївський ремонтно-механічний
завод» про стягнення заборгованості
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Макіїїввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу
«Макіївський ремонтно-механічний
завод» на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 1 за період з
25.01.2014 року по 25.03.2014 року у сумі 37 615
(тридцять сім тисяч шістсот п'ять) грн. 03
коп.

Повний текст постанови виготовлений 15
квітня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня отримання особами, які беруть
участь у справі, копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги, з подачею її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Кошкош О.О.