Справа № 826/16702/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Шейко Т. І.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка
В. В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» (далі позивач, Товариство) до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича (далі
відповідач), третя особа - ОСОБА_4 про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«ПроКредит Банк» звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича, третя особа - ОСОБА_4
про визнання рішення державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України Гуляєва Олексія
Олександровича № 3886243 від 11 липня 2013
року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
протиправним; скасування рішення
державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича № 3886243 від 11
липня 2013 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зобов'язання державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича зареєструвати право
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним
акціонерним товариством "ПроКредит
Банк", видати витяг з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.11.2013 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимоги відмовити повністю.

Справа розглянута відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, 02.02.2006 року між Закритим
акціонерним товариством "ПроКредит
Банк" (Кредитор) та ОСОБА_4 (Позичальник)
було укладено Рамкову угоду № 0302,
відповідно до п. 1.1 якого, Кредитор на
положеннях та умовах цієї угоди та
договорів про надання траншу відкриває
Позичальнику кредитну лінію терміном
на 120 місяців в розмірі та на умовах,
передбачених статтею 2 даної угоди.

22.08.2008 року сторони уклали
Договір № 1 про внесення змін та
доповнень до Рамкової угоди, виклавши
її у новій редакції.

В забезпечення
виконання умов Рамкової угоди від
02.02.2006 року, між сторонами 06.02.2006 року
було укладено Договір іпотеки № 0302-ІД
01, відповідно до умов якого, ОСОБА_4
(Іпотекодавець) передає, а Банк
(Іпотекодержатель) приймає в іпотеку
нерухоме майно - квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

12.06.2013 року сторони внесли
зміни до Договору іпотеки № 0302-ІД 01 від
06.02.2006 року, виклавши його в новій
редакції, в якій, зокрема, визнали
можливість переходу права власності до
Іпотекодержателя на підставі договору
про задоволення вимог
Іпотекодержателя, яким є дане
застереження, за умови виконання
Іпотекодержателем передбачених
законодавством дій, потрібних для
звернення стягнення у такий спосіб, без
необхідності вчинення Іпотекодавцем
будь-яких додаткових дій чи документів.
Право стягнення власності на предмет
іпотеки переходить до
Іпотекодержателя з моменту реєстрації
цього права у відповідному Державному
реєстрі прав (п. 7.1.1 Договору від 12.06.2013
року).

25.06.2013 року позивач
звернувся до реєстраційного органу з
заявою про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно - квартиру
загальною площею - 113,5 кв.м, житловою
площею - 68,1 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Однак, державним
реєстратором Державної реєстраційної
служби України Гуляєвим О. О. 11.07.2013
року, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", прийнято рішення
№ 3886243 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень (а. с. 56).

Вказане рішення позивач
вважає протиправним, тому звернувся до
суду за захистом порушеного права.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що державна реєстрація
прав та їх обтяжень проводиться в
такому порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з частиною 4 статті 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Згідно з п. 34 постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно"
№ 703 від 22 червня 2011 року, для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документів, що зазначені
у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає:

1) завірену в установленому порядку
копію письмової вимоги про усунення
порушень, надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя, якщо більш
тривалий строк не вказано у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі;

3) звіт про оцінку предмета іпотеки,
складений після спливу строку, що
зазначений у письмовій вимозі,
надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця;

4) заставну (у разі, коли іпотечним
договором передбачено її видачу).

Тобто, зі змісту зазначеного пункту
колегія суддів вбачає необхідність
надання при державній реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя, не
тільки документів передбачених п. 34,
але й п. 27, 28 даного Порядку.

П. 27 Порядку передбачені
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, серед яких, зокрема,
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком.

Як свідчить зміст договору іпотеки №
0302-ІД 01 від 06.02.2006 року, приватна
власність Іпотекодавця належить йому
на підставі свідоцтва про право
власності, виданого Франківською
районною адміністрацією Львівської
міської ради на підставі розпорядження
№ 1107 від 20.07.2005 року.

В той же час, як вбачається з картки
прийому заяви № 3415905, зазначений
документ в порушення вимог п. 27 Порядку,
подано не було.

Також, як свідчать подані заявником для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно документи,
зокрема, акт про підтвердження
отримання повідомлення від 12.06.2013 року
за підписом ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_5, третя
особа засвідчив повне ознайомлення зі
змістом вимог позивача № 783/12 від 05.10.2012
року, № 787/12 від 05.10.2012 року саме 12.06.2013
року.

Посилання представника позивача на
іншу дату, а саме: 05.10.2012 року не
приймається до уваги колегією суддів
оскільки, в розумінні пп. 2 п. 34 Порядку,
документом, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя серед інших,
наявних в матеріалах справи, є саме акт
про підтвердження отримання
повідомлення від 12.06.2013 року.

Окремо слід зазначити, що з матеріалів
справи вбачається, що документи, які
були подані разом із заявою про
проведення державної реєстрації прав,
оформлені без додержання позивачем
вимог ДСТУ 4163-2003, оскільки подані для
державної реєстрації копії документів
засвідчені не в установленному Законом
порядку.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
визначені умови, за яких у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено.

Оскільки подані до відповідача
Публічним акціонерним товариством
«ПроКредит Банк» документи, в
порушення вимог п. 34 Порядку, не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом та не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, то
державним реєстратором правомірно, у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", відмовлено в державній
реєстрації прав та обтяжень.

Окремо слід зазначити, що з
позовною вимогою щодо скасування
рішення державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича № 3886243 від 11 липня 2013
року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, слід
звертатися до Державної реєстраційної
служби України, яка не залучена в
якості відповідача у справі, оскільки
повноваженнями державного реєстратора
прав на нерухоме майно, визначеними
статтею 9 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" не передбачається
право державного реєстратора
скасовувати власні рішення.

Щодо позовних вимог про
зобов'язання державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича зареєструвати право
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним
акціонерним товариством "ПроКредит
Банк" та видати витяг з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
слід зазначити, що задовольняючи їх,
суд вийшов би за межі наданих йому
повноважень та втрутився в дискреційні
повноваження суб`єкта владних
повноважень, оскільки вирішення цих
питань відноситься до виняткової
компетенції Державної реєстраційної
служби України.

З огляду на зазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що державним
реєстратором Гуляєвим О. О., у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", правомірно відмовлено в
державній реєстрації прав та обтяжень
та винесено рішення № 3886243 від 11.07.2013
року, яке не підлягає скасуванню.

Судова колегія апеляційної
інстанції не вбачає порушень судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається позивач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
20.11.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.11.2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.