Справа № 802/814/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

14 квітня 2014 р.
Справа № 802/814/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса Михайла Богдановича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Попової Натаії Сергіївни

представника позивача:
Дроботенка Ю.О.

представника відповідача:
Бабій Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Вастон"

до: Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві

про: визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Вастон»
звернувся у Вінницький окружний
адміністративний суд із позовом до
відповідача - Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві. У позовній заяві позивач просив
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення - рішення від
01.07.2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від
08.09.2009 року № /1 та № /1, від
09.11.2009 року № /2 та № /2 від
20.01.2010 року № /3 та № /3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що податкові повідомлення -
рішення які оскаржуються ґрунтуються
на висновку податкового органу про
безтоварний характер господарських
операцій позивача із його контрагентом
ТОВ «Спецторгпозитив». Згідно
висновків контролюючого органу,
відображення господарських операцій
які фактично не відбулися у
податковому обліку позивача призвели
до порушення ст.ст. 203, 228 ЦК України, ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», п.п. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість». Проте, на думку позивача,
твердження контролюючого органу про
безтоварний характер операцій є
безпідставними, оскільки реальний
характер господарських операцій
позивача із ТОВ «Спецторгпозитив»
підтверджується належними первинними
документами, які у своїй сукупності
свідчать про те, що виконання
Генеральних договорів поставки
нафтопродуктів № 07/01-2008 від 07.01.2008 р. та
№ 01/09-2008 від 01.09.2008 року фактично
відбулося.

Відповідач проти вимог
адміністративного позову заперечив,
подавши письмові заперечення на
позовну заяву, у яких просив у
задоволенні вимог адміністративного
позову відмовити повністю. Як на
підставу заперечень відповідач
зіслався на те, що внаслідок укладення
та виконання Генеральних договорів
поставки нафтопродуктів № 07/01-2008 від
07.01.2008 р. та № 01/09-2008 від 01.09.2008 року
позивачем порушено ст.ст. 203, 228 ЦК
України, ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.п. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст.
7 Закону України «Про податок на додану
вартість». Такі порушення, на думку
сторони відповідача, є достатньою
підставою для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень.

Разом із запереченнями на
адміністративний позов представником
відповідача подано клопотання про
залишення без розгляду позовної заяви.
У клопотанні позивач звернув увагу
суду на те, що у провадженні іншого суду
є спір між тими ж сторонами у якому
позивачем оскаржено податкові
повідомлення-рішення від 01.07.2009 року №
00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08.09.2009 року №
/1 та № /1, від 09.11.2009 року №
/2 та № /2.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
20.01.2010 року № /3 та № /3, то
відповідач вважає, що позов у цій
частині подано із пропуском строку
звернення до адміністративного суду, а
тому такий підлягає залишенню без
розгляду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, надавши оцінку іншим доказам,
що містяться у матеріалах справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення клопотання
та залишення без розгляду позовної
заяви із наступних підстав.

Встановлено, що 21 січня 2010 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нафто-Комерц»
(зараз Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вастон») зверталось
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі міста Києва
(зараз Державної податкової інспекції
у Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві), в
якій, з урахуванням подальшого
уточнення позовних вимог, просило
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від 01
липня 2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0,
від 08 вересня 2009 року № /1 та №
/1, від 09 листопада 2009 року №
/2 та № /2, від 20 січня 2010 року
№ /3 та № /3 (справа
№2а-592/10/2670).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 квітня 2013 року
(справа № 2а-592/10/2670) залишено без
розгляду позовну заяву Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Нафто-Комерц» в частині позовних
вимог про скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі міста Києва від 20 січня 2010 року
№ /3 та № /3.

Як на підставу для постановлення
ухвали від 23 квітня 2013 року суд
зіслався на те, що постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 листопада 2012 року в адміністративній
справі № 2а-1578/10/2670 за позовом ТОВ
«Нафто-Комерц» до ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 20
січня 2010 року № /3 та № /3,
позов задоволено: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва від 20
січня 2010 року № /3 та № /3. У
свою чергу вказані податкові
повідомлення-рішення прийнято на
підставі одно і того ж акта від 17 червня
2009 року № 6985/23-07/25392930 «Про результати
планової виїзної перевірки товариства
з обмеженою відповідальністю
«Нафто-Комерц», код за з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2008 року по
31.12.2008 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 року по
31.12.2008 року», що й податкові
повідомлення-рішення, оскаржувані в
межах адміністративної справи №
2а-592/10/2670.

При цьому, постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 листопада 2012 року в адміністративній
справі № 2а-1578/10/2670 була оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

13 березня 2014 року Київським
апеляційним адміністративним судом
постановлено ухвалу у справі №
2а-1578/10/2670, якою задоволено клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вастон» про
відкликання адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вастон» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень №
/3, № /3 від 20.01.2010 року.
Наслідком стало скасування постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 листопада 2012 року та
залишення без розгляду
адміністративного позову у справі №
2а-1578/10/2670.

Приводом для заявлення клопотання про
відкликання позовної заяви стала зміна
юридичної адреси підприємства
позивача, про що внесено відповідний
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

У наслідок задоволення клопотання
позивача про відкликання позовної
заяви та залишення без розгляду
адміністративного позову у справі №
2а-1578/10/2670 позивач 19.03.2014 року повторно
звернувся проте у Вінницький окружний
адміністративний суд із позовною
заявою яка розглядається у даній
справі.

Із прохальної частини позовної заяви
встановлено, що предметом позову у
справі є вимоги позивача про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень - рішень від 01.07.2009 року №
00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від 08.09.2009 року №
/1 та № /1, від 09.11.2009 року №
/2 та № /2 від 20.01.2010 року №
/3 та № /3.

Тобто позивачем оскаржено в тому числі
податкові повідомлення - рішення від
20.01.2010 року № /3 та № /3 які
були предметом оскарження у справі №
2а-1578/10/2670.

Суд звертає увагу на те, що підставою
для висновку, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нафто-Комерц» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вастон» є однією
юридичною особою слугували наступні
фактичні дані.

Встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю «Нафто -
Комерц» 05.03.2014 року змінено
найменування юридичної особи на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вастон». Та
обставина, що ТОВ «Нафто - Комерц» та
ТОВ «Вастон» є однією юридичною особою
не заперечувалась представниками
сторін у справі, зокрема позивачем вона
визнається у позовній заяві (а.с. 3 т. 1).

Крім того, судом взято до уваги норми
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», згідно ч. 1 ст. 18
якого, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 вказаного
Закону, в Єдиному державному реєстрі
містяться відомості про повне
найменування юридичної особи та
скорочене у разі його наявності, а
також про ідентифікаційний код
юридичної особи.

Судом надано оцінку Довідці з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України АБ № 515389
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нафто - Комерц»,
Витягу із державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серія АД № 583848 щодо Товариства з
обмежено відповідальністю «Вастон»,
Виписці з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серія АД № 585179 щодо
Товариства з обмежено
відповідальністю «Вастон», Витягу з
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
щодо Товариства з обмежено
відповідальністю «Вастон» (а.с. 174 - 179).
Із вказаних документів встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нафто - Комерц» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вастон» - це одна і
таж юридична особа, яка зареєстрована
03.02.1998 року та якій присвоєно
ідентифікаційний код юридичної особи -
25392930.

Суд, надавши оцінку доводам клопотання
позивача, щодо залишення без розгляду
позовної заяви в частині позовних
вимог про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень від 20.01.2010 року № /3 та №
/3, дійшов висновку про наявність
підстав для його задоволення із
наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 99 КАС України
передбачено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Порядок та строки звернення до суду із
позовною заявою про оскарження
податкових повідомлень - рішень до
31.12.2010 року врегульовував Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», а із
01.01.2011 року - Податковий кодекс України.

Згідно п.п. 5.2.5. п. 5.2 ст. 5 вказаного
Закону, з урахуванням строків давності
платник податків має право оскаржити
до суду рішення контролюючого органу
про нарахування податкового
зобов'язання у будь-який момент після
отримання відповідного податкового
повідомлення.

Водночас строки давності, протягом
яких може бути оскаржене рішення
контролюючого органу встановлювались
п.п. 15.1.1. п. 15.1 ст. 15 Закону та становили
1095 дні.

Згідно норми п. 56.1 ст. 56 ПК України,
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

З урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення - рішення
або інше рішення контролюючого органу
у будь-який момент після отримання
такого рішення (п. 56.18. ст. 56 ПК України).

Відповідно до ст. 102 ПК України,
тривалість строку давності становить
1095 дні.

Судом встановлено, що податкові
повідомлення - рішення від 20.01.2010 року №
/3 та № /3 отримані позивачем
28.01.2010 року, що підтверджується
реєстром отриманої поштової
кореспонденції, яка надійшла на адресу:
ТОВ «Нафто-Комерц» та не
заперечувалось представником позивача
(а.с. 74 т. 1).

Таким чином, враховуючи, що строк
звернення до суду починає свій відлік
із 28.01.2010 року, а позовну заяву до
Вінницького окружного
адміністративного суду подано лише
19.03.2014 року, суд дійшов висновку, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду який встановлений тривалістю 1095
дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи вказане, суд дійшов
висновку про пропущення позивачем
строку звернення до суду із позовом у
даній адміністративній справі та
наявність підстав для залишення
позовної заяви - ТОВ «Вастон» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
оскарження податкових повідомлень -
рішень від 20.01.2010 року № /3 та №
/3 без розгляду.

При цьому, суд не бере до уваги доводи
позивача, що строк звернення до суду не
пропущено, з огляду на те, що при
розгляді справи № 2а-1578/10/2670 (де вперше
оскаржувались ті ж податкові
повідомлення рішення від 20.01.2010 року №
/3 та № /3) у період із 14.04.2010
року по 07.09.2012 року зупинялось
провадження у справі (позов у вказаній
справі залишено без розгляду у зв'язку
із його відкликанням ухвалою 13 березня
2014 року).

Так, позивач, обґрунтовуючи свою
позицію зіслався на норму ч. 10 ст. 103 КАС
України, згідно якої, зупинення
провадження в адміністративній справі
зупиняє перебіг усіх процесуальних
строків у цій адміністративній справі.
Перебіг процесуальних строків
продовжується з дня поновлення
провадження.

Проте, суд дійшов висновку, що правило
норми ч. 10 ст. 103 КАС України не
поширюється на строки звернення до
суду, а стосується саме процесуальних
строків, під якими слід розуміти
встановлені законом або судом строки, у
межах яких вчиняються процесуальні дії
(ч. 1 ст. 101 КАС України).

Натомість, згідно ч. 1 ст. 99 КАС України,
строк звернення до суду - це строк
протягом якого може бути подано
адміністративний позов до суду.
Особливості його обчислення
врегульовані ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, норми якої не передбачають
зупинення його перебігу.

Тому, доводи сторони позивача про те, що
зупинення провадження у справі №
2а-1578/10/2670 зумовило зупинення строків
звернення до суду із повторним позовом
щодо оскарження податкових
повідомлень рішень від 20.01.2010 року №
/3 та № /3 є нормативно
необґрунтованими.

Також на переконання суду наведені
обставини не дають підстав і для
висновку про поважність причин
пропуску строку звернення до суду із
позовом, який розглядається, оскільки
зміна юридичної адреси ТОВ «Вастон», на
що позивач посилається як на підставу
для відкликання позову у справі №
2а-1578/10/2670, та його повторне пред'явлення
до Вінницького окружного
адміністративного суду, не є юридичним
фактом, який спричинив виникнення
обов'язку відкликати адміністративний
позов у справі № 2а-1578/10/2670 та повторно
пред'явити його за новим місцем
реєстрації юридичної особи.

Суд звертає увагу, що відкликання
адміністративного позову у справі №
2а-1578/10/2670 було правом, а не обов'язком
позивача у справі, тому позивач
реалізуючи його повинен був і міг
передбачити усі процесуальні наслідки
його реалізації, в тому числі
неможливість повторного пред'явлення
позову у зв'язку із пропуском строків
звернення до суду.

Додатково суд звертає увагу при
вирішенні процесуального питання щодо
дотримання строків звернення до суду і
на практику Європейського суду з прав
людини. У справах «Стаббігс та інші
проти Великобританії», «Девеер проти
Бельгії», суд дійшов висновку, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав.

Щодо клопотання сторони відповідача
про залишення без розгляду позовної
заяви в частині позовних вимог про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
01.07.2009 року № 00023423/07/0 та № 00023523/07/0, від
08.09.2009 року № /1 та № /1, від
09.11.2009 року № /2 та № /2 у
зв'язку із наявністю у провадженні
іншого суду спору між тими ж сторонами
з того ж предмету та підстав, то у його
задоволенні слід відмовити, оскільки
встановлено, що у вказаному спорі є
таке, що набрало законної сили рішення
суду по суті позовних вимог (постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.05.2013 року яка набрала
законної сили 24.07.2013 року). Тому, судом
вирішено питання про наявність підстав
для закриття провадження у цій частині
згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, а не
залишення позову без розгляду, про що
просив відповідач.

Ухвала про закриття провадження у
справі викладена окремим документом у
відповідності із ч. 4 ст. 160 КАС України.

Окремо необхідно зазначити, що за
змістом частини 3 статті 162 КАС України
залишення позовної заяви без розгляду
допускається на будь-якій стадії
судового процесу, в тому числі й на
стадії судового розгляду справи.

За приписами пункту 9 частини 1 статті 155
КАС України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позовну заяву подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Отже, суд дійшов висновку про наявність
підстав для залишення без розгляду
позовної заяви ТОВ «Вастон» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
20.01.2010 року № /3 та № /3 у
зв'язку із пропуском строку звернення
до суду.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 165, 186, 254
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про залишення без розгляду
позовної заяви у справі № 802/814/14-а
задовольнити частково.

Позовну заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Вастон" до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві в частині
позовних вимог про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень від
20.01.2010 року № /3 та № /3
залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186
КАС України, апеляційна скарга на
ухвалу суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
цього Кодексу, або без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович