Справа № 806/7976/13-а
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

м. Житомир

17 лютого 2014 р.

справа № 806/7976/13-a

категорія 8.2.6

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Черняхович І.Е. ,

при
секретарі - Прохорчуку П.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 26.11.2013
р.,-

встановив:

Комунальне підприємство
«Житомиртеплокумуненерго»
Житомирської міської ради звернулось
до суду з позовом до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 26.11.2013
року.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав. Свою позицію висловив в
письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню х наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем
була проведена камеральна перевірка з
податку на прибуток відповідно до якої
складено акт №3136/22-3 від 15.11.2013 року (а.с.
6-7).

Відповідно до порушень, зафіксованих у
вищевказаному акті, Житомирською ОДПІ
було прийнято податкове повідомлення
рішення № від 26.11.2013 року (а.с. 11).

Відповідач в обґрунтування свого
рішення зазначив, що платник податку
порушив порядок заповнення податкової
звітності з податку на прибуток, а саме
п. 57.1 ст1 57 Податкового кодексу України.

Відповідач в своїх запереченнях вказує
на те, що позивачем за 3 квартали 2013 року
занижено суму податкового зобов'язання
з податку на прибуток звітного періоду
на 1052824 грн., в результаті того, що в р. 13
Декларації, та відповідно у р. 13 та 13.7
додатку декларації платником
задекларовано суму сплаченого
авансового внеску з податку на
прибуток за звітний (податковий) період
в сумі 1052824 грн.

Як вбачається з даних перевірки, сума
нарахованого авансового внеску
становить 68303 грн., з розрахунку 1/12 суми
податку нарахованого за попередній 2012
звітний рік в сумі 819 630 грн.

Відповідач вважає, що вищевказана
помилка призвела до заниження
податкового зобов'язання з податку на
прибуток та завищення переплати по
податку на прибуток по особовому
рахунку платника за 3 квартали 2013 року
на суму 1052 824 грн.

Судом встановлено, що протягом 3
кварталів 2013 р. позивачем були сплачені
авансові внески з податку на прибуток
на загальну суму 1 052 823.55 грн.. що
підтверджується платіжними
дорученнями: №814 від 21.03.2013 року - на
суму 68303,00 грн. № 1096 від 18.04.2013 року - на
суму 68303.00 грн. та № 1 від 06.09.2013 року - на
суму 916 217,55 грн. (а.с. 13-15)

Відповідно до абзацу 4 п. 57.1 статті 57
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та
доповненнями (далі - ПКУ) платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Податковим кодексом України чітко
визначені випадки подання квартальних
податкових декларацій у звітному
(податковому) році виключно для
платників податку, які згідно
Податкового кодексу України повинні
сплачувати авансові внески з податку
на прибуток, а саме:

- якщо платник податку, який сплачує
авансовий внесок, за підсумками
першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал,
яка подається до органу державної
податкової служби в порядку,
передбаченому Податковим кодексом
України (абз. 7 п.57.1 ст. 57 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
13.05.2013 року позивачем подана податкова
декларація з податку на прибуток
підприємства за І квартал 2013 року (а.с.
21-24). З вказаної декларації вбачається,
що за результатами господарської
діяльності позивача за 1 квартал 2013
року в наявності прибутку не було.
Разом з тим, платіжними дорученнями №
814 від 21.03.2013 року та № 1096 від 18.04.2013 року
були сплачені авансові внески з
податку на прибуток на загальну суму -
136 606 грн. (68 303 грн. + 68 303 грн.) та були
відображені в подані податковій
декларації.

09.08.2013 року відповідачу була здана
податкова декларація з податку на
прибуток підприємства за 1 півріччя 2013
року, в якій були відображені сплачені
авансові внески з податку на прибуток у
сумі 136 606 грн.

Відповідно до ст. 152 Податкового
кодексу України визначений порядок
обчислення податку. Для цілей цього
розділу використовуються такі
податкові періоди: календарні квартал,
півріччя, три квартали, рік. Базовим
податковим (звітним) періодом для цілей
цього розділу є календарний квартал
або календарний рік у разі сплати
щомісячних авансових внесків, у
порядку, визначеному пунктом 57.1 статті
57 цього Кодексу (ст. 152.9 ПКУ). Тобто,
позивач має у періоди визначені даною
статтею подавати декларацію.

Таким чином, 30.10.2013 року позивач подав
податкову декларацію за три квартали у
якій відобразив сплачений авансовий
внесок з податку на прибуток у сумі 1 052
824 грн. (68 303 грн. + 68 303 грн. + 916 217,55
грн.). Кошти у сумі 916 217,55 грн. були
перераховані 06.09.2013 року відповідно до
платіжного доручення № 1 від 06.09.13 (а.с.
15).

У відповідності до ст. 54.1. крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошовою зобов'язання та/або пені
вважається у згодженою.

Штрафні санкції за порушення правил
сплати (перерахування) податків
передбачені ст. 126 ПКУ. У
відповідності до ст. 126.1. ПКУ штрафна
санкція розраховується в процентах від
суми податкового боргу, який виникає в
результаті несплати тієї ж суми
узгодженого грошового зобов'язання.
Тому фінансова санкція застосовується,
лише коли сплачена сума грошового
зобов'язання менша за узгоджену суму
грошового зобов'язання. У даному
випадку сума оплати перевищує
задекларовану суму авансового внеску.

Позивач є комунальним підприємством і
являється збитковим. За І півріччя 2013
року підприємство задекларувало
збитки в сумі 42 814 275 грн. Таким чином, у
підприємства не виникає податкове
зобов'язання з податку на прибуток
відповідно не може й виникнути
заниження суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток за І півріччя 2013
року.

З огляду на викладене, суд вважає дії
позивача обґрунтованими щодо
відображення суми авансового внеску з
податку на прибуток у розмірі 1052824 грн,
а винесене спірне податкове
повідомлення-рішення неправомірним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Слід також зазначити, що згідно з п.п. 1, 9
ч. 3 статті 2 КАС у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, а також враховуючи приписи
чинного податкового законодавства, яке
регулює спірні правовідносини, суд
вважає, що позовні вимоги про визнання
нечинним та скасування спірного
податкового повідомлення - рішення
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 23, 94, 162, 163 КАС, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 26.11.2013 року, винесене
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

Уразі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 24
лютого 2014 р.