Справа № 127/17660/13-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Лукашик
М.О.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 липня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці про перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2013 року до Вінницького
міського суду Вінницької області
звернувся старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області із поданням про встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення по справі №212/295/2012 за
адміністративними позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці про перерахунок пенсії.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 липня 2013 року
в задоволенні вказаного подання
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в які просила скасувати ухвалу
Вінницького міського суду Вінницької
області від 31 липня 2013 року та
повернути справу до місцевого суду для
нового розгляду або прийняти нову
ухвалу, якою встановити спосіб
виконання на її користь постанови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013р. у
справі №212/295/2012.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримала у повному обсязі, просила
вимоги, що в ній викладені,
задовольнити. Крім того, усно
підтримала подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області із поданням про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення по справі
№212/295/2012 і просила стягнути належні
позивачу кошти з управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Також, представник позивача вказала на
порушення відповідачем вимог чинного
законодавства і просила суд
відреагувати на вказані порушення
шляхом винесення окремої ухвали.

Стосовно даного клопотання, колегія
суддів зазначає, що згідно із статтями
166 та 208 КАС України постановлення
окремої ухвали є правом суду. В даному
випадку суд не вбачає підстав для
постановлення окремої ухвали, а тому
відмовляє у задоволенні вказаного
клопотання. Разом з цим, позивач,
вбачаючи в діях відповідача ознаки
складу правопорушень може звернутись
до відповідних правоохоронних органів
для вирішення питання про притягнення
винних осіб до відповідальності.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції.
у відділі примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Вінницькій області на
виконанні перебуває виконавчий лист по
справі № 212/295/2010, виданий 27.03.2013 року
Вінницьким апеляційним
адміністративним судом про:
«зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці нарахувати
та виплатити ОСОБА_4 підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 09.07.2007 року 31.12.2007 року, з 22.05.2008
року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по
22.07.2011 року, з урахуванням проведених
виплат та по день припинення такого
права».

Державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, копії якої направлені
сторонам виконавчого провадження. До
відділу примусового виконання рішень
надійшов лист управління ПФУ в м.
Вінниці в якому повідомляється, що
управлінням рішення суду виконано
частково, здійснено перерахунок за
період згідно рішення суду та
нараховано борг в сумі 4386,72 гривень,
який буде виплачено при наявності
коштів. Вказані обставини слугували
підставою для звернення державного
виконавця із вказаним поданням.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
зазначене подання є необґрунтованим. а
тому підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із вказаним висновком
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Правила цієї статті кореспондуються із
положеннями статті 36 Закону України
"Про виконавче провадження", де
зазначено, що за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання (ч. 1
вказаної статті).

Отже, підставою для застосування
положень ч.1 ст.263 КАС України є
обставини, що перешкоджають належним
чином виконати судове рішення в
адміністративній справі, ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку
виконання судового рішення є прийняття
судом нових заходів з метою реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. При цьому, суд може
змінити порядок і спосіб виконання
судового рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Щодо вимоги позивача про встановлення
способу виконання постанови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013р. у
справі №212/295/2012 шляхом стягнення
належних їй коштів з управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці,
суд зважає на наступне.

Необхідно врахувати відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового
рішення.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги позивача, остання просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. Тобто, викладені позивачем
вимоги стосуються в цілому вчинення
відповідних дій, які у випадку їх
задоволення, можуть істотно змінити
зміст резолютивної частини судового
рішення, що у відповідності з діючим
законодавством є недопустимим.

Такий висновок відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 28 жовтня 2008
року, в якій вказано, що відповідно до
статей 21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Виходячи з викладеного колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для зміни способу
та порядку виконання постанови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013р.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 199 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а ухвала суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення, а ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 31
липня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
18 квітня 2014 року .

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.