Справа № 2а-0370/569/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
Справа № 24309/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Західінкобанк» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції про
скасування постанови начальника
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Арсенюка А.В. від 23.02.2011 року про
скасування постанов державного
виконавця про накладення арешту на
майно ПАТ «Західінкомбанк».

На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що перевірка зведеного
виконавчого провадження № 12172236
проведена начальником першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції Арсенюк
А.М. була здійснена з порушенням вимог
чинного законодавства України.
Законних підстав проведення такої
перевірки та скасування постанов
державного виконавця про накладення
арешту на майно ПАТ «Західінкомбанк»
не було.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано
постанову начальника першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції Арсенюк
А.В. від 23.02.2011 року про скасування
постанов державного виконавця про
накладення арешту на майно ПАТ
«Західінкомбанк» від 24.12.2010 року.

Зазначена постанова мотивована тим, що
державним виконавцем Першого відділу
ДВС Луцького МУЮ Табачуком А.П. на
законних підставах було накладено
арешт та оголошено заборону на
відчуження майна ПАТ «Західінкомбанк»,
а саме майнових прав, а отже відсутні
підстави для визнання дій
вищевказаного державного виконавця
такими, що не в повній мірі
відповідають вимогам вищезазначених
норм Закону України № 606-XIV та відсутні
законні підстави для скасування
постанов про накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 24.12.2010 року

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ПАТ «Західінкобанк» подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, на
виконанні в Першому відділі ДВС
Луцького МУЮ з 03.04.2009 року перебуває
зведене виконавче провадження (493
виконавчих проваджень) № 12172236 про
стягнення з ПАТ «Західінкомбанк» на
користь юридичних та фізичних осіб
коштів на загальну суму боргу 28703811,04
грн. В даному зведеному виконавчому
провадженні знаходиться виконавче
провадження про стягнення з ПАТ
«Західінкомбанк» на користь ОСОБА_1
боргу в розмірі 5059,77 грн.

24.12.2010 року державним виконавцем
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Волинської області А.П.
Табачуком було винесено постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на відчуження серії АМ № 467707
та серії АМ № 467705.

Постановою державного виконавця
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Волинської області А.П.
Табачука від 24.12.2010 року зведене
виконавче провадження № 12172236 зупинене,
у зв'язку із поданням ПАТ
«Західінкомбанк» скарг на дії
головного державного виконавця Ліщука
О.О. до Волинського окружного
адміністративного суду.

За результатами розгляду скарги в.о.
голови правління ПАТ «Західінкомбанк»
Гриценко М.С. головним спеціалістом
ВДВС Головного управління юстиції у
Волинській області Гончаром В.С. 14.02.2011
року проведено перевірку матеріалів
зведеного виконавчого провадження, за
результатами якої складено довідку
якою дії державного виконавця Табачука
А.П. визнано такими, що не в повній мірі
відповідають вимогам ст.ст.53,55 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п.5.5.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій. Зобов'язано начальника
Першого відділу ДВС Луцького МУЮ
Арсенюк А.М. провести перевірку та
скасувати вищезазначені постанови про
арешт та оголошення заборони на
відчуження майна від 24.12.2010 року. Про
вжиті заходи повідомити ВДВС Головного
управління юстиції до 25.02.2011 року.

23.02.2011 року начальником Першого відділу
ДВС Луцького МУЮ Арсенюк А.М.
відповідно до вимог вищевказаної
довідки Головного управління юстиції у
Волинській області винесено постанову
про визнання дій державного виконавця
Першого ВДВС Луцького МУЮ Табачука А.П.
такими, що не в повній мірі
відповідають вимогам ст.ст. 53,55 Закону
України «Про виконавче провадження» та
п. 5.5.1. Інструкції про проведення
виконавчих дій, та скасовано дві
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на відчуження
серії АМ № 467707 та серії АМ № 467705 від
24.12.2010 року.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність підстав для визнання
дій вищевказаного державного
виконавця такими, що не в повній мірі
відповідають вимогам вищезазначених
норм Закону України № 606-XIV та
відсутність законних підстав для
скасування постанов про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 24.12.2010
року.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною першою статті 11 зазначеного
Закону визначено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції на
момент виникнення правовідносин) у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Згідно зі статтею 83 Закону України «Про
виконавче провадження» контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним виконавцем
здійснюють начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, а також керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби. Начальник відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час виконання
рішень має право у разі, якщо вони
суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що начальник Першого ВДВС
Луцького МУЮ Арсенюк А.М. мала право
проводити перевірку законності
винесення постанов державними
виконавцями.

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
про проведення перевірки виконавчого
провадження та його витребування
відповідною посадовою особою
виноситься постанова.

Однак, як встановлено судом першої
інстанції, заступником начальника
Головного управління юстиції у
Волинській області начальником ДВС
Мишлеником С.В., не було винесено
постанову про проведення перевірки
вищевказаного зведеного виконавчого
провадження № 12172236 та його
витребування з першого відділу ДВС
Луцького МУЮ.

Крім того, дана перевірка зведеного
виконавчого провадження була доручена
та проведена заступником начальника
вищевказаного відділу Чернацькою О.В.,
хоча постанова про визнання дій
державного виконавця такими, що не в
повній мірі відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» та скасування постанови
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 24.12.2010 року була
винесена Арсенюк А.М., в якій зазначено,
що саме нею було проведено перевірку
зведеного виконавчого провадження.

З наведеного вище, колегія суддів
приходить до висновку, що дана
перевірка зведеного провадження була
проведена з порушенням вимог чинного
законодавства України щодо порядку та
процедури проведення такої перевірки.

Разом з тим, ухвалою Вищого
адміністративного суду від 20.09.2012 року
залишено без змін ухвалу Львівського
апеляційного адіміністративног суду
від 13.06.2012 року та постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року
якою відмовлено в задоволенні позовних
вимог ПАТ «Західінкомбанку» про
визнання неправомірними дій
державного виконавця Табачука А.П. при
винесенні постанов АМ № 467707, АМ № 467705
від 24.12.2010 року про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження, а також постанов від 24.12.2010
року про поновлення та зупинення
виконавчого провадження під час
примусового виконання зведеного
виконавчого провадження, початого на
підставі виконавчого листа Луцького
міськрайонного суду Волинської обл. №
12172236 від 03.04.2009 року про стягнення
коштів з ПАТ «Західінкомбанк» в
користь фізичних та юридичних осіб.

Згідно зазначеного судового рішення,
яке вступило в законну силу,
встановлено, що відповідач, приймаючи
оскаржувані рішення та вчиняючи спірні
дії в рамках зведеного виконавчого
провадження, діяв в межах наданих
повноважень, та у порядку, визначеному
чинним законодавством, а тому підстави
для визнання його дій неправомірними
та скасування постанов є відсутніми.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено,
що постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Таким чином, колегія суддів що
зазначеним вище судовими рішеннями
встановлені обставини, які мають
суттєве значення для даної справи, тому
за наявності оцінки законності
винесення постанов про арешт та
оголошення заборони на відчуження
майна від 24.12.2010 року у судовому рішенні
у справі № 2а/0370/8/11 (4454/11/9104), що набрало
законної сили, та з огляду на приписи
ч.ч.1,2 ст.72 КАС України, в апеляційну
суду не має підстав для повторного
розгляду цього питання.

Отже судом першої інстанції правильно
застосовані вищенаведені правові
норми та зроблений правильний висновок
щодо визнання протиправною та
скасування постанови від 23.02.2011 року
згідно якої: дії державного виконавця
першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції Табачука А.П. визнані такими, що
не в повній мірі відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» та скасовано постанови
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 24.12.2010 року,
начальник Першого ВДВС Луцького МУЮ
Арсенюк А.М. не дотрималась вимог
Закону України «Про виконавче
провадження»

Із врахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, ухвалив
законне та обґрунтоване судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 197, ч. 1 ст.
197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Західінкобанк» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 11
березня 2011 року по справі № 2а/0370/569/11 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий : Судді : О.Б.
Заверуха О.М. Гінда В.В. Ніколін