Справа № 813/86/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р.
Справа № 876/2945/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної екологічної інспекції у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14.02.2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропромислове підприємство
«Львівське» до Державної екологічної
інспекції у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
припису,-

В С Т А Н О
В И В:

10.01.2014 року позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Агропромислове підприємство
«Львівське» (надалі - ТзОВ «АПП
«Львівське») звернулось до суду з
позовом до відповідача - Державної
екологічної інспекції у Львівській
області (надалі - ДЕІ у Львівській
області), в якому, із урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог від 04.02.2014
року, просить суд визнати протиправним
та скасувати припис №2379/02 від 27.11.2013
року в частині вимоги отримання
спеціального дозволу на користування
надрами для використання прісних
підземних вод з свердловини для
виробничих потреб до 25.05.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог ТзОВ
«АПП «Львівське» посилається на те, що
позивач використовує підземні води для
власних господарсько-побутових потреб
та в обсязі не більше 300 м.куб/добу, тому
згідно з статтею 23 Кодексу України «Про
надра» не зобов»язане отримувати
спеціальний дозвіл на користування
надрами. Вказав, що законодавство про
надра чи інші нормативно-правові акти
не наводять визначення поняття «власні
господарсько-побутові потреби», про
яке йдеться у статті 23 Кодексу України
«Про надра». Окрім того, жодний
нормативно-правовий акт не містить
визначення поняття «виробничі
потреби». Вважає помилковим висновок
відповідача про обов»язковість
отримання дозволу на користування
надрами, оскільки позивач використовує
воду для «виробничих потреб». Просив
позов задовольнити.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14.02.2014 року
позов задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано припис
Державної екологічної інспекції у
Львівській області №2379/02 від 27.11.2013
року в частині вимоги отримання
спеціального дозволу на користування
надрами для використання прісних
підземних вод з свердловини для
виробничих потреб до 25.05.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
перевіривши оскаржуваний позивачем
припис державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Львівської області Стасюкевича Ю.В.
№2379/02 від 27.11.2013 року, суд прийшов до
переконання, що він винесений ДЕІ у
Львівській області без врахування
того, що свердловина розташована на
території заводу «Шляхзалізобетон»
відділення №4 в м. Пустомити по вул.
Глинській, 40 і перебуває у власності та
у користуванні ТзОВ «АПП «Львівське»,
яке здійснює водоспоживання для
виробничих потреб (господарських) у
межах, що не перевищують 300 кубічних
метрів на добу.

Розглядаючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
позивач не зобов»язаний отримувати
спеціальний дозвіл на користування
надрами (підземними водами),
виготовлення та представлення якого
покладено на ТзОВ «АПП «Львівське» в п.
1 припису ДЕІ у Львівській області від
27.11.2013 року №2379/02.

Звідси, має місце порушення суб»єктом
владних повноважень вимог Кодексу
України «Про надра» та недотримання
передбачених ст. 2 КАС України
принципів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з»ясуванням обставин, що
мають значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Зокрема, апелянт звертає увагу на
міждержавний стандарт «ГОСТ 17.1.1.04-80»,
затверджений постановою Державного
комітету СРСР по стандартах від 31.03.1980
року №1452. Зазначений ГОСТ містить
розділ «промислові потреби (без
теплоенергетики)», який, з поміж іншого,
включає в себе господарсько-питні та
комунально-побутові потреби
промислових підприємств (і гасіння
пожеж) з використанням як води питної
так і води технічної. Дійсно,
підприємство може мати свої власні
господарсько-питні та
комунально-побутові потреби, які
водночас є промисловими (виробничими)
потребами і не є потребами населення.

Також, судом не взято до уваги той факт,
що позивач в звітах форми №2-ТП
(водгосп), які подає до Львівського
обласного управління водних ресурсів
відображає факт використання води на
виробничі цілі та окремо на госпитні.

В даному випадку ст. 23 Кодексу України
«Про надра» не звільняє позивача від
отримання спеціального дозволу на
користування надрами, отримання якого
передбачено статтею 13,16 Кодексу
України «Про надра», окільки останній
здійснює використання підземних вод не
для власних господарсько-побутових
потреб, а для виробничих потреб.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду заяви не
прибули, про дату, час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, клопотань від осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю не поступило, а тому, колегія
суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст.
197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинен він дотримуватися при
реалізації дискреційних повноважень
владного суб»єкта, встановлюючи чи
прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1)
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Так, судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Державною екологічною інспекцією у
Львівській області в період з 14.11.2013
року по 27.11.2013 року проведено перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами ТзОВ «АПП «Львівське», про
що складено акт від №2379/02 (а.с. 9-19).

В ході перевірки встановлено, що
свердловина розташована на території
заводу «Шляхзалізобетон» відділення
№4 в м. Пустомити по вул. Глинській, 40 і
перебуває у власності та у
користуванні ТзОВ «АПП «Львівське».
Водокористування з свердловини
здійснюється для питних та виробничих
потреб ТзОВ «АПП «Львівське»
відділення №4 «Шляхзалізобетон» м.
Пустомити, вул. Глинська, 40 та
відділення №3 «Колійноремонтні
технології» м. Пустомити, вул. Глинська,
32. Також встановлено, що забір води з
свердловини здійснюється на підставі
дозволу на спеціальне
водокористування №Укр-61-12/Льв.,
виданого 20.03.2012 року терміном до 20.03.2015
року. Відповідно до дозволу на
спецводокористування ліміт
використання води всього: 7,278 тис. м
куб/рік, 27,57 м.куб/добу, в т.ч.
господарсько-питні потреби 3,809
тис.м.куб/рік, 14,43 м.куб/добу; на
виробничі потреби 3,469 тис. м.куб/рік, 13,19
м.куб/добу.

Крім цього встановлено, що на виробничі
потреби вода з свердловини
використовуються для приготування
водяних розчинів з пластифікуючими
добавками для цементних розчинів. До
перевірки представлено договір №01/04/12п
від 01.04.2012 року про надання послуг,
укладений між ТзОВ «Корпорація КРТ»
(Замовник) та ТзОВ «АПП «Львівське»
(Виконавець). Відповідно до умов
вказаного договору Виконавець на
замовлення Замовника зобов»язується
надавати послуги по виготовленню
пластифікуючих розчинів для
виробництва цементного розчину.

З представленої до перевірки
статистичної звітності форми 2-тп
(водгосп) встановлено що за 2011 рік з
свердловини забрано 6,1 тис.м.куб води (2,6
тис.м.куб - госппитні потреби, 3,5 тис.
м.куб - виробничі потреби), з них з 08.08.2011
року по 31.12.2011 року 1510 м.куб - на
виробничі потреби; за 2012 рік з
свердловини забрано 6,2 тис.м.куб води (3,7
тис. м.куб - госппитні потреби, 2,5
тис.м.куб - виробничі потреби); з 01.01.2013
року по листопад 2013 року використано
2,654 тис. м.куб води (0,469 тис. м.куб -
госппитні потреби, 2,254 тис.м.куб -
виробничі потреби).

Перевіркою здійснено висновок, що
підприємством за період з 08.08.2011 року по
листопад 2013 року для виробничих потреб
забрано з свердловини 6,264 тис.м.куб
прісних підземних вод без спеціального
дозволу на користування надрами
(прісні підземні води), що є порушенням
статей 16, 19, 21, 23 Кодексу України «Про
надра».

За наслідком встановлених порушень
Державною екологічною інспекцією
винесено припис №2379/02 від 27.11.2013 року в
частині 1 якого приписано ТзОВ «АПП
«Львівське» отримати спеціальний
дозвіл на користування надрами для
використання прісних підземних вод з
свердловини для виробничих потреб до
25.05.2014 року (а.с. 20-21).

Розглядаючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
позивач не зобов»язаний отримувати
спеціальний дозвіл на користування
надрами (підземними водами).

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України
«Про надра» від 27.07.1994 року №132/94-ВР (із
змінами та доповненнями) надра
надаються у користування
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
ділянкою надр. Право на користування
надрами засвідчується актом про
надання гірничого відводу.

При укладенні угод про розподіл
продукції надра надаються в
користування на підставі угоди про
розподіл продукції з оформленням
спеціального дозволу на користування
надрами та акта про надання гірничого
відводу.

Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 23 цього Кодексу,
землевласники і землекористувачі в
межах наданих їм земельних ділянок
мають право без спеціальних дозволів
та гірничого відводу видобувати для
своїх господарських і побутових
потреб корисні копалини місцевого
значення і торф загальною глибиною
розробки до двох метрів, підземні води
для власних господарсько-побутових
потреб, нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу
України спеціальне водокористування -
це забір води з водних об»єктів із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв, використання води та
скидання забруднюючих речовин у водні
об»єкти, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із
зворотними водами із застосуванням
каналів.

Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.

Таким чином, без спеціального дозволу
на користування надрами підземні води
можна використовувати виключно за
виконання одночасно таких умов: 1)
набуття права власності чи
користування на земельну ділянку де
ведеться забір; 2) неперевищення
продуктивності водозаборів підземних
вод понад 300 кубічних метрів на добу; 3)
використання підземних вод виключно
для власних господарсько-побутових
потреб нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання.

В контексті наведеного, судом
встановлено, що видобування прісної
води ТзОВ «АПП «Львівське»
здійснюється з свердловини, що
розташована на території заводу
«Шляхзалізобетон» відділення №4 в м.
Пустомити по вул. Глинській, 40 і
перебуває у власності та у
користуванні ТзОВ «АПП «Львівське»
(а.с. 10).

Позивач - ТзОВ «АПП «Львівське» має
дозвіл на спеціальне водокористування
№Укр-61-12/Льв., виданий 20.03.2012 року
терміном до 20.03.2015 року. Відповідно до
дозволу на спецводокористування -
ліміт використання води всього: 7,278 тис.
м куб/рік, 27,57 м.куб/добу, в т.ч.
господарсько-питні потреби 3,809
тис.м.куб/рік, 14,43 м.куб/добу; на
виробничі потреби 3,469 тис. м.куб/рік, 13,19
м.куб/добу (а.с. 22-26).

Крім зазначеного вище, окружний суд
звернув увагу на наступне.

Згідно із пунктом 5.11 Інструкції щодо
заповнення статистичної звітності
№2-ТП (водгосп), затвердженої наказом
Держкомстату від 30.09.1997 року №230,
зареєстрованої у Міністерстві юстиції
України 16.10.1997 року за №480/2284 показник
гр. 10 включає обсяги води, використаної
для задоволення всіх господарських,
побутових і комунальних потреб
населення і працівників на
підприємствах і організаціях, крім
сільськогосподарських (наростаючим
підсумком з початку року), показник гр.
11 враховує повний обсяг використаної
води для виробничих (технічних) потреб,
включаючи обсяг свіжої води, що
надходить на підживлення систем
оборотного водопостачання
(наростаючим підсумком з початку року).

Згідно зі звітом форми №2-ТП (водгосп)
за 2011 рік, позивачем із свердловини
забрано 6,1 тис.м.куб води (2,6 тис.м.куб -
госппитні потреби, 3,5 тис.м.куб -
виробничі потреби); за 2012 рік з
свердловини забрано 6,2 тис.м.куб води (3,7
тис.м.куб - госппитні потреби, 2,5
тис.м.куб - виробничі потреби); з 01.01.2013
року по листопад 2013 року використано 2,7
тис.м.куб води (а.с. 68-73).

У звітності про використання води
(форми №2-ТП водгосп) позивач заповнив
графи 10 та 11 використаної підземної
води на госппитні та виробничі потреби
підприємства.

Враховуючи наведене, судом першої
інстанції вірно встановлено, що
зазначені умови водокористування
повністю відповідають вимогам ст. 23
Кодексу України «Про надра».

Щодо посилань апелянта на те, що ТзОВ
«АПП «Львівське» використовувало воду
не тільки на власні
господарсько-побутові потреби, що
унеможливлює застосування ст. 23
Кодексу України «Про надра», колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Із системного аналізу ст. 23 Кодексу
України «Про надра» випливає, що
землевласники і землекористувачі
мають право користування надрами без
спецдозволу для видобутку підземних
вод для власних господарсько-побутових
потреб землевласника
(землекористувача). При цьому, норма
закону не обмежує кола таких
землекористувачів, якими можуть бути
як населення (фізичні особи) так і
юридичні особи (підприємства, установи
та організації).

Судом встановлено, що основними видами
діяльності ТзОВ «АПП «Львівське» є
вирощування зернових культур (крім
рису), бобових культур і насіння
олійних культур; оброблення металів та
нанесення покритті на метали;
добування піску, гравію, глин і коаліну;
вантажний автомобільний транспорт;
виробництво інших виробів із пластмас;
вирощування овочів і баштанних
культур, коренеплодів і бульбоплодів.

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб»єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб»єкти
підприємництва - підприємцями.

Сферу господарських відносин
становлять господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та
інші відносини, що виникають між
суб»єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.

Господарсько-виробничі відносини - це
відносини, що виникають безпосередньо
у процесі здійснення суспільного
виробництва, спрямованого на
виготовлення та реалізацію продукції,
на виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність, та на реалізацію
дієздатності суб»єкта господарювання.
Ці відносини виникають навколо
створення певних благ, що складають
предмет господарської діяльності.

Із системного аналізу наведених вище
норм, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що ТзОВ «АПП
«Львівське» здійснювало
водоспоживання для виробничих
(господарських) потреб.

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що відповідач у справі в
обгрунтування своїх заперечень
посилається на ГОСТ 17.1.1.04-80 -
Класифікація підземних вод за цілями
водокористування, що затверджений
постановою Державного комітету СССР по
стандартам від 31.03.1980 року за №1452.

Відповідно до вказаного ГОСТу,
класифікація цілей користування
підземними водами здійснюється на:
господарсько-питні та
комунально-побутові потреби населення,
лікувальні, курортні та оздоровчі цілі,
потреби сільського господарства (без
зрошення та обводнення), зрошення та
обводнення, промислові потреби (без
теплоенергетики), потреби
теплоенергетики, територіальний
перерозподіл стоку поверхневих вод та
поповнення запасів підземних вод,
скидання стічних вод, інші потреби.

В свою чергу кожен вид
водокористування з переліченої
класифікації поділяється на підкласи з
визначенням відповідного класу
підземних вод, що застосовується в
кожному конкретному виді
водокористування.

З огляду на зазначене, судом першої
інстанції правомірно відхилено доводи
відповідача про те, що згідно ГОСТу
17.1.1.04-80 - Класифікація підземних вод за
цілями водокористування,
затвердженого постановою Державного
комітету СССР по стандартам від 31.03.1980
року №1452 господарсько-побутовими
потребами є виключно:
господарсько-питне водопостачання
(централізоване та нецентралізоване)
територій житлової забудови та
громадських будівель міських
промислових районів та
сільськогосподарських районів;
кондиціонування повітря в громадських
та житлових будівлях; полив та миття
територій населених пунктів (вулиць,
площ, зелених насаджень), робота
фонтанів тощо; полив посадок в міських
та селищних теплицях і парниках; інші
потреби (в тому числі гасіння пожеж,
промивання водопровідних та
каналізаційних мереж).

В даному випадку відповідач
використовує детальну класифікацію
цілей користування підземними водами
для потреб населення. І законодавцем
наводяться в даному розділі виключно
ті цілі користування, які здійснюються
тільки населенням і не здійснюються
підприємствами. Тому даний розділ не
може містити переліку цілей
водокористування підприємств,
оскільки є переліком цілей
користування виключно населення.

Водночас, зазначений ГОСТ містить
розділ Промислові потреби (без
теплоенергетики), який з поміж іншого
включає в себе: господарсько-питні та
комунально-побутові потреби
промислових підприємств (і гасіння
пожеж) з використанням як води питної
так і води технічної. Цим
підтверджується, що підприємство може
мати свої власні господарсько-питні та
комунально-побутові потреби, які
водночас є промисловими (виробничими)
потребами і не є потребами населення.

В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає, що припис державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Львівської
області Стасюкевича Ю.В. №2379/02 від
27.11.2013 року винесений ДЕІ у Львівській
області без врахування того, що
свердловина розташована на території
заводу «Шляхзалізобетон» відділення
№4 в м. Пустомити по вул.
Глинській, 40 і перебуває у власності та
у користуванні ТзОВ «АПП «Львівське»,
видобування підземних вод
відбувається для власних
господарсько-побутових потреб
підприємства, а продуктивність
водозабору підземних вод не перевищує
300 кубічних метрів на добу.

Відтак, суд апеляційної інстанції
вважає, що ТзОВ «АПП «Львівське» не
зобов»язане отримувати спеціальний
дозвіл на користування надрами
(підземними водами), виготовлення та
представлення якого покладено на
позивача в п. 1 припису ДЕІ у Львівській
області №2379/02 від 27.11.2013 року.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14.02.2014 року
у справі №813/86/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:
Гудим Л.Я.

Судді:
Довгополов О.М.

Гуляк В.В.