Справа № 825/88/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/88/14
у 1-й інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б..,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Державної реєстраційної служби
України на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича, Державної
реєстраційної служби України, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Реєстраційної
служби Носівського районного
управління юстиції Чернігівської
області про визнання протиправними
дій, скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10.01.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича, Державної
реєстраційної служби України, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - реєстраційна служба
Носівського районного управління
юстиції Чернігівської області про:

- визнання протиправними дій
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича щодо винесення
ним рішення від 25.11.2013 року №8306495 про
відмову у державній реєстрації права
власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3,

- скасування вищевказаного
рішення та зобов'язання Державної
реєстраційної служби України, на
підставі рішення Носівського
районного суду Чернігівської області
від 26.06.2013 року, провести державну
реєстрацію права власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича щодо винесення ним
рішення від 25.11.2013 року №8306495 про
відмову у державній реєстрації права
власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3. Скасовано рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
25.11.2013 року №8306495. Зобов'язано
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України, на
підставі рішення Носівського
районного суду Чернігівської області
від 26.06.2013 року, провести державну
реєстрацію права власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 є власником 1/2
частини житлового будинку по АДРЕСА_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 28.04.2012 року (а.с.16, 17).

Іншою 1/2 частиною житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1
володів батько позивача - ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача
ОСОБА_6, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від
20.07.2007 року (а.с.18).

Після смерті батька позивача
залишилось спадкове майно - 1/2 частина
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні,
право власності на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Оскільки, спадкодавець за життя не
зареєстрував майнові права на
вищевказану частину будинку та у
зв'язку з неможливістю оформити в
порядку спадкування право власності на
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1,
позивач звернувся до Носівського
районного суду Чернігівської області
із позовною заявою про визнання за ним
права власності на вищевказану частину
будинку.

Рішенням Носівського районного суду
Чернігівської області від 26.06.2013 року,
яке набрало законної сили 09.07.2013 року,
за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями вартістю 28220,5 грн., який
розташований по АДРЕСА_1 (а.с.51,52).

04.11.2013 року позивачем подано до
реєстраційної служби Носівського
районного управління юстиції
Чернігівської області заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації права власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1
(а.с.7).

До заяви були додані документи,
зокрема, рішення Носівського
районного суду Чернігівської області
від 26.06.2013 року, технічний паспорт
будинку, свідоцтво про право власності
на іншу 1/2 частину цього будинку.

Вказана заява позивача 04.11.2013 року була
передана для розгляду до Державної
реєстраційної служби України у
відповідності до наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2013 року №607/5
«Про заходи взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02 квітня
2013 року за №534/23066.

25.11.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєвим
Олексієм Олександровичем було
винесено рішення №8306495 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, що подані документи
не відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. Право власності
зареєстроване за заявником на підставі
свідоцтва про право на спадщину та не
скасоване наданим заявником рішенням
суду. Рішення суду не містить
характеристику об'єкту нерухомості -
площі (а.с.11).

Вважаючи дії державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича щодо винесення
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
протиправними, а рішення таким, яке
підлягає скасуванню, позивач звернувся
до суду за захистом охоронюваних
законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Пунктом 12 Постанови № 703 встановлено,
що під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Згідно з пп. 10 п. 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування) (п. 28
Порядку № 703).

Пунктом 9 Порядку № 703 встановлено, що
заявник під час подання заяви про
державну реєстрацію пред'являє
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові документ, що посвідчує
його особу, а у разі подання заяви
уповноваженою особою така особа також
пред'являє документ, що підтверджує її
повноваження.

Пунктом 16 Порядку №703 визначено, що за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Зокрема, у відповідності до пункту 23
Порядку №703 державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року №1952-IV (в редакції станом на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Однією з підстав для відмови в
державній реєстрації права, згідно
пункту 4 частини 1 статті 24 названого
Закону, є подання документів, які не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Згідно Методичних рекомендацій щодо
державної реєстрації прав власності на
об'єкти нерухомого майна на підставі
рішень судів, затверджених наказом
Міністерства юстиції України від 26
травня 2009 року № 914/5 рішення суду про
визнання прав власності на нерухоме
майно є правовстановлювальним
документом, на підставі якого
проводиться державна реєстрація прав
власності.

Отже, враховуючи вищевикладені норми
законодавства вбачається, що рішення
суду, яке набрало законної сили, щодо
права власності на нерухоме майно є
документом, що підтверджує виникнення
права власності та є підставою для
реєстрації права власності за особою,
право власності якої на нерухоме майно
встановлено таким рішенням.

Колегією суддів встановлено, що за
позивачем визнано право власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 на підставі
рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 26.06.2013 року.
Іншої 1/2 частини житлового будинку по
АДРЕСА_1, позивач є власником на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 28.04.2012 року (а.с.16,
17).

Враховуючи обставини, звертаючись до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича позивачем було
подано копію рішення Носівського
районного суду Чернігівської області
від 26.06.2013 у справі №2/741/310/13, яким за ним
визнано право власності на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, яке на момент
подання заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень набрало законної
сили, а отже є належним
правовстановлювальним документом.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що у позивача відсутнє свідоцтво про
право на спадщину, яке стало підставою
для винесення відповідачем
оскаржуваного рішення, що не було взято
до уваги державним реєстратором при
прийнятті оскаржуваного рішення.

Дослідивши в сукупності докази по
справі та їх обставини, колегією суддів
встановлено, що державним реєстратором
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєвим
Олексієм Олександровичем не надано до
суду жодних доказів щодо правомірності
своїх дій та оскаржуваного рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 25.11.2013 року №8306495, що як
наслідок ставить під сумнів дії
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича щодо винесення
рішення про відмову у проведенні
державної реєстрації прав позивача на
нерухоме майно та їх обтяжень є
протиправними, а оскаржуване рішення
таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів погоджується
з позицією суду першої інстанції, що з
метою повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, необхідно
зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України, на
підставі рішення Носівського
районного суду Чернігівської області
від 26.06.2013 року, провести державну
реєстрацію права власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законності ухваленого
судом першої інстанції рішення.

Таким чином, підстави для скасування
оскаржуваного судового рішення
відсутні, тому що воно відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, правильно застосованим нормам
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх скасування
колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України -
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17.04.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.