Справа № 806/1272/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Житомир справа № 806/1272/14

категорія 10.4.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко
Є.Ю., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Коростенського міського
центру зайнятості-робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_1 про
стягнення 456,26 грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 незаконно
отриманого матеріального забезпечення
у сумі 456,26 грн. У обґрунтування своїх
позовних вимог зазначав, що відповідач
з 19.01.2012 року перебував на обліку в
Коростенському міському центрі
зайнятості як безробітний і отримував
допомогу по безробіттю. 11 липня 2012 року
та 01 серпня 2012 року ОСОБА_1, будучи
зареєстрованим у службі зайнятості як
безробітний, уклав цивільно - правові
угоди з ПАТ "Завод залізобетонних
конструкцій № 1" про виконання робіт. За
виконану роботу відповідач отримав
заробітну плату в сумі 1450,24 грн.. Про те,
що він є зайнятою особою центр
зайнятості не повідомив, у зв'язку з чим
не мав права на отримання у період з
01.07.2012 року по 09.08.2012 року допомоги по
безробіттю в сумі 456,26 грн. Добровільно
зазначені кошти відповідач не
повернув, а тому позивач просить
стягнути їх в судовому порядку.

Представник позивача надав заяву, в
якій просив розглядати справу в
письмовому провадженні, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. Позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач до суду не прибув, про час і
місце розгляду справи, відповідно до
частини 4 статті 33, частини 11 статті 35
КАС України, вважається повідомлений
належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав.

19 січня 2012 року до Коростенського
міського центру зайнятості звернувся
ОСОБА_1 для сприяння у
працевлаштуванні. При цьому
відповідачем на ім'я директора
Коростенського МЦЗ подано заяву, в якій
він просив до вирішення питання про
працевлаштування надати статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Одночасно, в заяві
зазначав, що в даний час не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує, права на пільгову пенсію не
має. З пам'яткою "Ваші права - Ваші
обов'язки" ознайомився.

На підставі вказаної заяви 19 січня 2012
року ОСОБА_1 надано статус безробітного
та призначено допомогу по безробіттю.

Згідно зі п. 1.2. р. 1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінпраці України № 307 від 20.11.2000 року,
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року №
803-XII, чинного на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон).

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до частини 4 цієї статті
зазначеного Закону, незастраховані
особи, яким виплачується забезпечення
та надаються соціальні послуги за цим
Законом, виконують обов'язки та несуть
відповідальність, так як і
застраховані особи.

Підпунктом "а" частини 3 статті 1 Закону
визначено, що в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах працюючі по найму
на умовах повного або неповного
робочого дня (тижня) на підприємствах, в
установах і організаціях, незалежно
від форм власності, у міжнародних та
іноземних організаціях в Україні і за
кордоном у фізичних осіб.

Згідно із частиною 1 цієї статті Закону,
зайнятість - це діяльність громадян,
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така, що, як
правило, приносить їм доход у грошовій
або іншій формі.

Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року
Коростенським міським центром
зайнятості, при обміні з ДПА даних
отримання доходу в період перебування
на обліку в центрі зайнятості,
проведено розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", яким встановлено, що гр.
ОСОБА_1 в період перебування на обліку в
службі зайнятості як безробітний (з
19.01.2012 р. по 09.08.2012 р.) працював по
цивільно - правових угодах з 11.07-31.07.12 р.
і з 01.08.-07.08.12 р., про що не повідомив
центр зайнятості, та отримував доходів
за виконані роботи.

За результатами розслідування
складено акт від 09 грудня 2013 року № 850, в
якому позивач дійшов висновку, що
ОСОБА_1 в період перебування на обліку в
службі зайнятості отримував доходів за
ЦПУ, що суперечить чинному
законодавству.

Дані обставини підтверджуються
цивільно - правовими угодами про
виконання робіт від 11 липня 2012 року та 01
серпня 2012 року, укладеними між
Публічним акціонерним товариством
"Завод залізобетонних конструкцій № 1"
(надалі - Замовник) та ОСОБА_1 (надалі -
Виконавець); актами про виконання робіт
від 31.07.2012 року та 07.08.2012 року,
підписаними Замовником та Виконавцем -
ОСОБА_1; довідкою про заробітну плату
від 28.11.2013 року № 278, виданою ПАТ "Завод
залізобетонних конструкцій № 1", в якій
зазначено, що за липень - серпень 2012
року ОСОБА_1 була нарахована заробітна
плата в загальному розмірі 1760,00 грн.

Таким чином, під час перебування на
обліку в службі зайнятості у період з 19
січня 2012 року по 09 серпня 2012 року ОСОБА_1
відносився до зайнятої категорії
населення, про зміну статуту позивача
не повідомив, тому не мав права з 01
липня 2012 року отримувати допомогу по
безробіттю.

Відповідно до п. 6.14. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінпраці України № 307 від 20.11.2000 року,
який кореспондується із ч. 3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Згідно довідки Коростенського
міського центру зайнятості, за період
перебування ОСОБА_1 на обліку як
безробітного, а саме з 1 липня 2012 року по
09 серпня 2012 року, йому було виплачено
допомоги по безробіттю в загальному
розмірі 456,26 грн.

Листом № 10 від 08.01.2014 року відповідача
повідомлено про необхідність
повернути кошти отримані як допомога
по безробіттю в сумі 456,26 грн., однак
доказів повернення вказаних коштів
відповідачем у добровільному порядку
суду надано не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 86, 158 - 163, 167, 186, 254 КАС
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Коростенського міського центру
зайнятості кошти в сумі 456,26 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю. Романченко