Справа № 2а-9461/10/2670
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9461/10/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Власенкова
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

за участю представника позивача -
Полець Д.М., Штендера М.М., відповідача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного нотаріуса ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
управління Пенсійного фонду України у
Солом'янському районі м. Києва до
приватного нотаріуса ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування,

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду
України у Солом'янському районі м.
Києва звернулося до суду з позовом до
приватного нотаріуса ОСОБА_4 про
стягнення заборгованість із страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 51 981,30 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
жовтня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним
судовим рішенням відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
жовтня 2013 року та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
приватний нотаріус ОСОБА_4 з 28 грудня 2005
року зареєстрований в управлінні
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва як
платників страхових внесків.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Солом'янському районі м. Києва на
адресу відповідача надіслано вимогу
від 23 жовтня 2008 року № Ф-769 про сплату
заборгованості до Пенсійного фонду
України у розмірі 51 918,30 грн., отримання
якої позивачем особисто 28 жовтня 2008
року підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому
рекомендованого поштового
відправлення.

Оскільки вказана вимога добровільно
відповідачем не виконана, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими,
оскільки відповідач не звільнений від
сплати страхових внесків.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ
регулюються відносини, що виникають
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів на ці
правовідносини може поширюватися лише
у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що йому не суперечить.
Виключно цим Законом визначаються:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків; стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до пункту 4 статті 11 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
загальнодержавному пенсійному
страхуванню підлягають особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються адвокатською, нотаріальною,
творчою та іншою діяльністю, пов'язаною
з отриманням доходу безпосередньо від
цієї діяльності.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Статтею 18 цього ж Закону визначено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.
Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

Частина 6 ст. 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
зазначених у п. 1 ст. 14 цього Закону, є
календарний місяць.

Порядок обчислення і строки сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
платниками визначений Інструкцією
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженою постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 р. № 21-1, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 р. за N 64/8663.

Відповідно до п.п. 5.1.4 п.5.1 розділу 5
вказаної Інструкції, нараховані за
відповідний базовий звітний період
страхові внески сплачуються
платниками (крім гірничих підприємств)
шляхом перерахування безготівкових
сум з їх банківських рахунків не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду незалежно
від виплати заробітної плати (доходу),
на суми яких нараховуються страхові
внески.

Як вбачається з матеріалів справи,
управлінням Пенсійного фонду України у
Солом'янському районі м. Києва на
адресу відповідача надіслано вимогу
від 23 жовтня 2008 року № Ф-769 про сплату
заборгованості до Пенсійного фонду
України у розмірі 51 918,30 грн.

В березні 2009 року відповідач звернувся
до Солом'янського районного суду м.
Києва з адміністративним позовом про
визнання протиправними дій управління
Пенсійного фону України у
Солом'янському районі м. Києва щодо
вимог про сплату внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; дій щодо вимог про сплату
заборгованості зі страхових внесків у
розмірі 51 918,30 грн., а також про
звільнення від сплати до Пенсійного
фонду України внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та від сплати
заборгованості зі сплати страхових
внесків у розмірі 51 918,30 грн.

Постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 20 липня 2010 року у справі № 2а-603/10
відмовлено у задоволенні вказаного
позову. Зокрема, судом встановлено, що
вимога управління Пенсійного фонду
України у Солом'янському районі м.
Києва про сплату боргу в розмірі 51 918,30
грн. відповідає чинному законодавству.
Вказана постанова суду набрала
законної сили.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В силу положень ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін

Таким чином, оскільки постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 20 липня 2010 року у справі № 2а-603/10
встановлено, що вимога управління
Пенсійного фонду України у
Солом'янському районі м. Києва про
сплату боргу в розмірі 51 918,30 грн.
відповідає чинному законодавству,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення вимог даного позову.

При цьому, колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апелянта про
відсутність у позивача права на
потворне звернення із даним позовом до
Окружного адміністративного суду
міста Києва, оскільки такий позов
подавався ним 22 грудня 2008 року.

Так, позовну заяву від 22 грудня 2008
року ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 червня 2010 року у справі № 13/42 залишено
без розгляду на підставі пункту 4
частини 1 статті 155 КАС України, у
зв'язку з повторним неприбуттям
позивача в судове засідання.

Відповідно до частини 3 статті 155 КАС
України особа, позовна заява якої
залишена без розгляду, після усунення
підстав, з яких заява була залишена без
розгляду, має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Таким чином, колегія суддів з
цього приводу зазначає, що в силу
приписів ст. 155 КАС України, позивач, у
разі залишення позову без розгляду не
позбавлений права повторно звернутися
до суду з позовом.

Так, вказана норма КАС України не
містить жодних винятків, а тому
розповсюджується на спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
нотаріуса ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Ухвалу в повному тексті
виготовлено 08.04.2014 року.

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.