Справа № 694/1969/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
694/1969/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Дудніченко В.М.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на ухвалу Звенигородського
районного суду Черкаської області від
24.12.2013 у справі за заявою відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відділ примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області звернувся до суду
першої інстанції з заявою про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 24.12.2013
заяву державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Яжук С.С. про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення суду
задоволено: змінено спосіб і порядок
виконання постанови Звенигородського
районного суду Черкаської області від
14.12.2010 (виконавчий лист № 2-а-436/10 від
05.08.2013) шляхом зміни зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області здійснити виплату пенсії
ОСОБА_2 за період з 01.06.2010 по 14.12.2010, з
підвищенням відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в сумі 1061 грн. 86 коп. на стягнення
цих виплат з боржника на користь
стягувача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану ухвалу
скасувати, як таку, що постановлена із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні заяви про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 14.12.2010
позов задоволено частково: визнано
неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області щодо відмови ОСОБА_2 здійснити
перерахунок та виплату пенсії з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30 % мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01.06.2010;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з 01.06.2010 по 14.12.2010 з урахуванням
виплаченого підвищення до пенсії за
вказаний період; в решті позову
відмовлено.

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області знаходиться виконавче
провадження № 39651284 з виконання
виконавчого листа Звенигородського
районного суду Черкаської області по
справі № 2-а-436/10 від 05.08.2013 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її розміру, як дитині війни
на 30 % мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» починаючи з 01.06.2010 по
14.12.2010, з урахуванням виплаченого
підвищення до пенсії за вказаний
період.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області надійшло повідомлення від
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області № 3705/05 від 25.10.2013, зі змісту
якого вбачається, що позивачеві
проведено перерахунок пенсії, але
виплати не проведені через відсутність
коштів з відповідним призначенням.

В обґрунтування заяви про встановлення
чи зміну способу і порядку виконання
рішення суду відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області зазначає, що в разі зміни
способу виконання рішення суду шляхом
стягнення з відповідача на користь
позивача недоплаченої пенсії,
державний виконавець буде в праві
застосовувати накладення арешту на
кошти та майно відповідача, також
виставляти платіжні вимоги фінансовим
установам з метою списання коштів з
рахунків боржника, як наслідок
порушені права позивача будуть реально
поновлені, а тому, на думку відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області, заява підлягає
задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу, що за
приписами пункту 2 частини 4 статті 105
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 14.12.2010 дає
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Однак в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, від способу
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його є такі підстави: для розстрочення
та відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, а тому
виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції.

Також, колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Зі змісту оскаржуваного рішення суду
першої інстанції вбачається, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції, що є порушенням
процесуального права.

Апелянт надав до суду належні докази,
що спростовують правомірність
оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області - задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області від 24.12.2013 -
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою у задоволенні заяви відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.