Справа № 9101/174794/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2013 р. справа № 2а-3950/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Суховарова А.В.
Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення
облдержадміністрації на постанову
Токмацького районного суду
Запорізької області від 13 вересня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
облдержадміністрації про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача, в частині виплати
щорічної виплати до 05 травня, як
інваліду війни 2 групи за 2011 рік,
згідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та зобов'язати
провести виплату у відповідності до
Закону.

Постановою Токмацького районного суду
Запорізької області від 13 вересня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправними дії Головного
управління праці та соціального
захисту населення
облдержадміністрації щодо
нездійснення нарахування та виплати
ОСОБА_1 суми разової грошової допомоги,
що виплачується до 05 травня, за 2011 рік.
Зобов'язано Головного управління
праці та соціального захисту населення
облдержадміністрації нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1
недоотриману суму разової грошової
допомоги, що виплачується до 5-го
травня, за 2011 рік в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком, у
відповідності до ч.5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, та залишити без
розгляду.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи і має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інваліду війни, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією посвідчення Серії
НОМЕР_1 (а.с. 2).

Тому позивач користується правом на
отримання грошової допомоги у розмірі
5 мінімальних пенсій за віком до 5
травня щорічно відповідно до ч.5 ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

У 2011 році розмір разової грошової
допомоги, який визначено ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», не
змінювався.

В апеляційній скарзі відповідачем
зазначено, що розміри разової грошової
допомоги встановлені постановою
Кабінету Міністрів України від 04
квітня 2011 року № 341 "Про розмірі разової
грошової допомоги, що виплачується в 2011
році відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань".

У 2011 році прав Кабінету Міністрів
України щодо встановлення розміру
разової грошової допомоги, яка
виплачується до 5 травня інвалідам
війни, чинним законодавством не
передбачено.

Тому по відношенню до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2011 року
№ 341 "Про розмірі разової грошової
допомоги, що виплачується в 2011 році
відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань", якою
визначено розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 квітня 2011 року № 341).

Отже, при нарахуванні разової грошової
допомоги у 2011 році відповідач мав
керуватися вимогами зазначеного
Закону.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції є обґрунтованими.

При цьому суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що розмір мінімальної
пенсії за віком необхідно обраховувати
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

За таких обставин суд дійшов висновку
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення
облдержадміністрації - залишити без
задоволення.

Постанову Токмацького районного суду
Запорізької області від 13 вересня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова