Справа № К/9991/12241/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/12241/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Чумаченко Т.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія Тордіо" на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія Тордіо" до Національного
банку України про скасування рішення
про відмову у наданні генеральної
ліцензії на здійснення валютних
операцій та зобов'язання вчинити певні
дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
Тордіо" задоволено. Визнано
неправомірною бездіяльність
Національного банку України при
розгляді клопотань ТОВ "Фінансова
компанія Тордіо". Визнано
неправомірною відмову Національного
банку України у наданні генеральної
ліцензії на здійснення валютних
операцій ТОВ "Фінансова компанія
Тордіо". Скасовано рішення
Національного банку України у формі
листа від 29.07.2010 року №28-100/2397-13044 про
відмову ТОВ "Фінансова компанія Тордіо"
в наданні генеральної ліцензії на
здійснення валютних операцій.
Зобов'язано Національний банк України
задовольнити клопотання ТОВ "Фінансова
компанія Тордіо" про надання
генеральної ліцензії на здійснення
валютних операцій.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, позивач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, а постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно Свідоцтва про
реєстрацію фінансової установи серії
ФК № 244, виданого Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України 24.12.2009р. за №1005, ТОВ "Фінансова
компанія Тордіо" зареєстровано як
фінансова установа, у розумінні пп.1.1 п.1
Положення.

30 грудня 2009 року позивач звернувся до
Національного банку України з
клопотанням та надав пакет документів
для отримання генеральної ліцензії на
здійснення валютних операцій. На
вимогу Національного банку України
позивачем надані необхідні документи,
які відповідачем отримані 20.01.2010р., що
сторонами не заперечується.

У зв'язку з неотриманням відповіді
06.07.2010 р. позивач вдруге звернувся до
Національного банку України з вказаним
питанням.

Згідно листа першого заступника Голови
Національного банку України №
28-110/2397-13044 від 29.07.2010 р. товариству з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія Тордіо" на підставі вимог
підпункту «г» пункту 3.9 глави 3
Положення про порядок надання
небанківським фінансовим установам,
національному оператору поштового
зв'язку генеральних ліцензій на
здійснення валютних операцій,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 09.08.2002
року №297 було відмовлено у наданні
генеральної ліцензії, так як строк
діяльності позивача на ринку
фінансових послуг становить менше
одного року.

Так, згідно ст.44 Закону України від 20
травня 1999року N 679-XIV «Про Національний
банк України», Національний банк діє як
уповноважена державна установа при
застосуванні законодавства України
про валютне регулювання і валютний
контроль. До компетенції Національного
банку у сфері валютного регулювання та
контролю належать, зокрема, видання
нормативно-правових актів щодо ведення
валютних операцій; видача та
відкликання ліцензій, здійснення
контролю, у тому числі шляхом
здійснення планових і позапланових
перевірок, за діяльністю банків,
юридичних та фізичних осіб (резидентів
та нерезидентів), які отримали ліцензію
Національного банку на здійснення
валютних операцій, в частині
дотримання ними валютного
законодавства.

У частині шостій статті пятій Декрету
Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р.
№15-93 «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»
визначено, що порядок і терміни видачі
ліцензій, перелік документів,
необхідних для одержання ліцензій, а
також підстави для відмови у видачі
ліцензій визначаються Національним
банком України.

З метою впорядкування надання
небанківським фінансовим установам
генеральних ліцензій на здійснення
валютних операцій постановою
Правління Національного банку України
від 09.08.2002 року № 297 було затверджено
Положення про порядок надання
небанківським фінансовим установам,
національному оператору поштового
зв'язку генеральних ліцензій на
здійснення валютних операцій (надалі
Положення). Вказане Положення визначає
умови отримання ліцензії, перелік
документів, необхідний для її
отримання, порядок розгляду
Національним банком України наданих
документів.

Підпунктом 1.1 пункту 1 глави 1 Положення,
встановлено, що небанківська фінансова
установа - юридична особа, яка
відповідно до законодавства України не
є банком, надає одну або кілька
фінансових послуг та яку внесено до
відповідного державного реєстру
фінансових установ у порядку,
установленому законодавством України.

Главою 2 Положення визначені умови та
порядок, за яких небанківська
фінансова установа або національний
оператор поштового зв'язку мають право
отримати генеральну ліцензію на
здійснення валютних операцій.

Підпунктом «г» пункту 3.9 глави 3
Положення встановлено право
Національного банку України відмовити
установам у наданні генеральної
ліцензії за умови наявності фактів
порушення вимог законодавства України
з питань регулювання ринків фінансових
послуг та/або застосування санкції за
порушення зазначеного законодавства
України протягом року.

Зокрема, підпунктом «г» пункту 3.9 глави
3 Положення, встановлено, що
Національний банк може відмовити
небанківській фінансовій установі,
національному оператору поштового
зв'язку в наданні генеральної ліцензії,
якщо протягом року, що передує даті
надходження пакета документів,
встановлено факти порушення
небанківською фінансовою установою,
національним оператором поштового
зв'язку вимог законодавства України з
питань регулювання ринків фінансових
послуг та/або до неї/нього застосовано
санкції за порушення зазначеного
законодавства України. Рішення про
відмову в наданні генеральної ліцензії
повідомляється небанківській
фінансовій установі, національному
оператору поштового зв'язку в
письмовій формі із зазначенням причин
відмови.

Тобто, Положенням визначено можливість
вирішення питання про надання
генеральної ліцензії за умови роботи
фінансової установи на ринку надання
фінансових послуг не менше року, при
відсутності фактів порушення останьою
вимог законодавства України з питань
регулювання ринків фінансових послуг
та/або застосування санкції за
порушення зазначеного законодавства
України.

За таких підстав, колегія суддів
вважає, що відповідач діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційним
судом вірно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія Тордіо" залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: