Справа № 802/485/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 квітня 2014 р.
Справа № 802/485/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Сала
П.І.,

за участю

секретаря судового засідання:
Колос М.С.,

представника позивача:
Мусіровського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області

до: державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Іллінецьке"

про: зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2014 року Державна фінансова
інспекція у Вінницькій області (далі -
ДФІ у Вінницькій області) звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просить зобов'язати державне
підприємство "Сільськогосподарське
підприємство "Іллінецьке" (далі - ДП "СП
"Іллінецьке") виконати вимоги ДФІ у
Вінницькій області, викладені у листі
від 27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564, а саме:

- пред'явити цивільні позови до
колишніх працівників підприємства,
зокрема директора ОСОБА_2, головного
агронома ОСОБА_3 та головного
бухгалтера ОСОБА_4 щодо відшкодування
збитків, нанесених їх протиправними
діями, на загальну суму 317 611,46 грн.;

- пред'явити цивільний позов до
колишнього директора підприємства
ОСОБА_2, діями якого нанесено збитки
(шкоду) підприємству на загальну суму
3229,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для
забезпечення виконання ухвали
Вінницького міського суду Вінницької
області від 09.10.2013 року ДФІ у Вінницькій
області було проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДП "СП "Іллінецьке" за період
з 01.08.2012 року по 09.10.2013 року, якою
виявлено ряд істотних порушень чинного
законодавства, викладених в акті за №
07-13/38 від 14.11.2013 року. Зокрема ревізією
встановлено, що підприємством
недоотримано від реалізації пшениці
фінансових ресурсів на суму 317 611,46 грн.,
що є матеріальною шкодою (збитками).
Крім того, станом на 01.11.2013 року
підприємством не виконано умови
Біржового контракту № 1246ф, укладеного
з Аграрним фондом України 14.12.2012 року,
на суму авансового платежу 900 000 грн. та
не повернуто в дохід державного
бюджету вказаний платіж, внаслідок
чого спеціальним фондом державного
бюджету недоотримано кошти в сумі 900 000
грн. Також в порушення вимог п. 3 ст. 64
Господарського кодексу України
колишнім директором підприємства
ОСОБА_5 з 14.08.2012 року прийнято на роботу
понад затверджений штатний розпис
трьох працівників (агронома по кормах
ОСОБА_6, інженера з ремонту ОСОБА_7 та
водія вантажного автомобіля ОСОБА_8),
чим підприємству завдано збитків на
загальну суму 3229,10 грн. За наслідками
проведеної ревізії на адресу
відповідача було скеровано лист-вимогу
від 27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564 про усунення
порушень законодавства з фінансових
питань у термін до 24.12.2013 року, яку
відповідач не виконав. При вирішенні
справи просить врахувати, що акт
ревізії № 07-13/38 від 14.11.2013 року
підписаний посадовими особами ДП "СП
"Іллінецьке" без жодних застережень, а
вимоги ДФІ у Вінницькій області,
виконання яких є предметом спору у цій
адміністративній справі, у визначеному
законом порядку не оскаржувалися, що
свідчить про згоду відповідача щодо
змісту акту ревізії та виявлених під
час її проведення порушень.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги та надав пояснення згідно з
наведеними в позовній заяві
обґрунтуваннями. Просить суд
задовольнити адміністративний позов.

Відповідач участі у судовому засіданні
свого представника не забезпечив,
поважність причин його неявки суду не
повідомив, хоча про дату, час та місце
розгляду справи неодноразово
повідомлявся судом завчасно і належним
чином, що підтверджується
документально. Заяв щодо неможливості
розгляду справи у відсутності
відповідача чи відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
прибуття в судове засідання його
представника на адресу суду також не
надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд і
вирішення справи у відсутності
представника відповідача.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, заслухавши пояснення
представника позивача та оцінивши в
сукупності інші докази, які є у справі,
суд приходить до переконання, що
заявлений адміністративний позов
належить задовольнити частково.

Встановлено, що на виконання ухвали
Вінницького міського суду Вінницької
області від 09.10.2013 року та на підставі
направлень на проведення ревізії №№
1128, 1129 від 14.10.2013 року та №№ 1295, 1300 від
30.10.2013 року, виданих начальником ДФІ у
Вінницькій області Вахновською О.В.,
посадовими особами інспекції
проведено ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
"СП "Іллінецьке" за період з 01.08.2012 року
по 09.10.2013 року, за результатами якої
складено акт № 07-13/38 від 14.11.2013 року (а.с.
8-21).

Проведеною ревізією виявлено, що ДП "СП
"Іллінецьке" має кредиторську
заборгованість перед Аграрним фондом
України в сумі 900 000 грн.

Так, 14.12.2012 року між відповідачем та
Аграрним фондом України було укладено
форвардний біржовий контракт № 1246 ф
від 14.12.2012 року (далі - контракт) на
поставку 1000 тонн пшениці 3 класу по ціні
1800 грн. за тонну на загальну суму 1 800 000
грн.

Пунктами 1.3, 1.4, 2.1, 2.2 контракту
передбачено, що продавець поставляє
покупцю товар на базисі поставки ТОВ
"Воїнське ХПП" (вул. Привокзальна, буд. 1,
с. Оратів, Вінницька область) в термін
до 01.10.2013 року. При цьому поставка
вважається здійсненою в момент
підписання акта передавання-приймання
товару на базисі поставки.

Додатковим договором № 1 від 01.10.2013 року
до контракту змінено терміни поставки
товару з 01.10.2013 року на 01.11.2013 року.

На виконання умов даного контракту
позивач отримав авансовий платіж на
суму 900 000 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 351 від 29.01.2013
року.

Однак, станом на 01.11.2013 року відповідач
не виконав умови укладеного контракту
на суму авансового платежу та не
повернув в дохід бюджету платіж,
внаслідок чого спеціальним фондом
державного бюджету недоотримано кошти
в сумі 900 000 грн.

Крім того, станом на 01.11.2013 року ДП "СП
"Іллінецьке" не виконало умови
контракту в частині поставки Аграрному
фонду України 1000 тонн зерна пшениці 3
класу, виходячи із ціни фіксингу на
пшеницю 3 класу, що діяла за даними
Аграрної біржі на останній день
поставки - 01.01.2013 року у розмірі 1550,55 грн.
за 1 тонну. Сума нарахованого Аграрним
фондом України штрафу відповідно до п.
7.2 контракту становить 310 110 грн. (1000 х
1550,55 х 20% = 310 110).

Також відповідно до п. 1.6 контракту за
користування авансовим платежем з
продавця стягується плата в сумі 122 400
грн.

Отже, станом на 14.11.2013 року загальна
сума заборгованості підприємства
перед Аграрним фондом України
становить 1 332 510 грн., а невиконання
підприємством умов контракту призвело
до втрат ним активів через
застосування штрафних санкцій на
загальну суму 310 110 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
у справі № 802/419/14-а задоволено
адміністративний позов ДФІ у
Вінницькій області та вирішено
стягнути з ДП "СП "Іллінецьке" на
користь державної спеціалізованої
бюджетної установи "Аграрний фонд"
авансовий платіж в сумі 900 000 грн. та до
державного бюджету штрафні санкції в
сумі 310 110 грн. за невиконання
договірних зобов'язань по форвардному
біржовому контракту від 14.12.2012 року № 124
ф на закупівлю Аграрним фондом України
зерна. Рішення суду в апеляційному
порядку не оскаржувалось та набрало
законної сили.

Крім того, проведеною ревізією також
встановлено, що при наявності
вигідного для відповідача контракту з
Аграрним фондом України на поставку 1000
тонн пшениці 3 класу по ціні 1800 грн. за 1
тонну, та отриманої попередньої оплати
за 500 тонн, 25.07.2013 року ДП "СП "Іллінецьке"
реалізувало ТОВ "Воїнське ХПП" пшеницю 2
класу в кількості 200 тонн по ціні 1550 грн.
за 1 тонну.

При цьому наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України № 125 від 14.03.2012 року "Питання
діяльності Аграрного фонду на
організованому аграрному ринку у 2012/2013
маркетинговому періоді" (далі - Наказ №
125) встановлено мінімальний розмір ціни
на пшеницю групи "А" 2 класу в сумі 1909
грн. за 1 тонну.

Таким чином, відповідач реалізував ТОВ
"Воїнське ХПП" пшеницю 2 класу за ціною,
що є меншою за мінімальний розмір ціни
на пшеницю цієї групи, встановлений
чинним законодавством, та меншою за
ціну нижчої групи пшениці, визначену у
форвардному біржовому контракті від
14.12.2012 року № 124 ф.

Відтак, ДП "СП "Іллінецьке" було
недоотримано фінансових ресурсів в
сумі 71 800 грн. (1909-1550 х 200т = 71 800).

Відповідно до п. 1.3 Порядку взаємодії
між органами державної
контрольно-ревізійної служби та
органами прокуратури, внутрішніх справ
і Служби безпеки України,
затвердженого наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України,
Генеральної прокуратури України 19.10.2006
року № 346/1025/685/53 (далі - Порядок), втрата
активів чи недоотримання належних
доходів об'єктом контролю та/або
державою, що сталися внаслідок
порушення законодавства об'єктом
контролю шляхом дій або бездіяльності
його посадових (службових) осіб є
матеріальною шкодою (збитками).

Отже, недоотримання фінансових
ресурсів в сумі 71 800 грн. слід вважати
матеріальною шкодою (збитками).

Крім того, за період з 01.07.2013 року по
01.10.2013 року ДП "СП "Іллінецьке"
реалізовано пшеницю 3 класу в кількості
839, 49 тонн за цінами від 1450,0 грн./т до 1750,0
грн./т, які є значно нижчими від цін,
визначених біржовим контрактом, а
також від мінімальних цін на 2012/2013
маркетинговий період, затверджених
Наказом № 125.

Як наслідок, ДП "СП "Іллінецьке" було
недоотримано фінансових ресурсів від
реалізації пшениці на загальну суму 245
811,26 грн., що відповідно до п. 1.3
вищезазначеного Порядку також слід
вважати матеріальною шкодою (збитками).

При цьому ревізією встановлено, що
матеріальна шкода (збитки) в сумі 71 800
грн. та в сумі 245 811,26 грн. нанесена ДП "СП
"Іллінецьке" діями колишнього
директора підприємства ОСОБА_2,
головного бухгалтера підприємства
ОСОБА_4 та головного агронома ОСОБА_3,
які не маючи повноважень на укладення
договору та відпуск продукції,
підписали договори та накладні на
реалізацію пшениці.

Також ревізією встановлено, що згідно
наказів колишнього директора ОСОБА_5
понад затверджений штатний розпис на
підприємство прийнято трьох
працівників, зокрема агронома по
кормах ОСОБА_6, інженера з ремонту
ОСОБА_7 та водія вантажного автомобіля
ОСОБА_8, що є порушенням вимог п. 3 ст. 64
Господарського кодексу України,
внаслідок чого ДП "СП "Іллінецьке"
понесено зайвих витрат з нарахування
заробітної плати в сумі 2353,14 гри. та
нараховання єдиного соціального
внеску в сумі 875,36 грн., а всього збитків
на загальну суму 3229,10 грн.

27.11.2013 року за результатами проведеної
ревізії ДФІ у Вінницькій області на
адресу підприємства було скеровано
вимогу № 02-07-28-14/8564 про усунення
порушень законодавства з фінансових
питань, якою у термін до 24.12.2013 року
зобов'язано надати інформацію про
вжиті заходи та виконання вимог
інспекції (а.с. 22-24).

Як стверджує позивач, відповідачем ДП
"СП "Іллінецьке" не виконано лист-вимогу
№ 02-07-28-14/8564 від 27.11.2013 року, а саме не
пред'явлено цивільні позови до
колишніх працівників підприємства,
зокрема директора ОСОБА_2, головного
агронома ОСОБА_3 та головного
бухгалтера ОСОБА_4 щодо відшкодування
збитків, нанесених їх протиправними
діями, на загальну суму 317 611,46 грн., а
також не пред'явлено цивільний позов до
колишнього директора підприємства
ОСОБА_2, діями якого нанесено збитки
(шкоду) підприємству на загальну суму
3229,10 грн.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначаються
Законом України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" (Закон № 2939-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 2939-XII
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550 (з наступними змінами і
доповненнями), акт ревізії - це
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати. Заперечення,
зауваження до акта ревізії (за їх
наявності) та висновки на них є
невід'ємною частиною акта.

Пунктом 40 вказаного Порядку
передбачено, що у разі наявності
заперечень щодо змісту акта ревізії
керівник, головний бухгалтер чи інші
особи підписують його із
застереженням.

Згідно з приписами п. 42 Порядку у разі
підписання акта ревізії із
запереченнями (зауваженнями) керівник
об'єкта контролю у строк не пізніше ніж
5 робочих днів після повернення
контролюючого органу акта ревізії
повинен подати йому письмові
заперечення (зауваження). Якщо протягом
цього строку заперечення (зауваження)
щодо акта не надійдуть, то контролюючий
орган має право вжити відповідних
заходів для реалізації результатів
ревізії.

Судом встановлено, що акт ревізії №
07-13/38 від 14.11.2013 року був підписаний без
застережень, що свідчить про
відсутність заперечень відповідача
щодо його змісту та згоду з виявленими
ревізією порушеннями. Тобто на етапі
досудового врегулювання спірної
ситуації відповідач не вживав заходів,
спрямованих на спростування висновків
акту ревізії, а отже погодився з ними.

Порядок оскарження регулюється
статтею 13 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні", якою
визначено, що дії або бездіяльність
посадових осіб органу державного
фінансового контролю можуть бути
оскаржені в судовому або
адміністративному порядку.

Державна фінансова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам частини 2 статті 19 Конституції
України та аналогічним вимогам Закону
№ 2939-XII.

Право позивача як суб'єкта владних
повноважень на звернення до суду
передбачене п. 10 ст. 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", згідно з якою органи
державної контрольно-ревізійної
служби мають право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

В силу вимог ч. 2 ст. 15 зазначеного
Закону законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Позивач просить зобов'язати ДП "СП
"Іллінецьке" виконати вимоги,
сформовані на підставі проведеної
ревізії фінансово-господарської
діяльності. При цьому такі вимоги
розглядаються судом як спосіб
реалізації ДФІ у Вінницькій області
своїх владних управлінських функцій на
основі законодавства.

Також суд враховує, що вимоги, які є
предметом спору у цій справі, в
передбаченому законом порядку не
оскаржувалися і на час вирішення
справи є чинними, а тому підлягають
обов'язковому виконанню
підконтрольним суб'єктом, якого вони
стосуються, тобто відповідачем.

Крім цього, правомірність заявлених
позовних вимог повністю
підтверджуються зібраними і
дослідженими у судовому засіданні
доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
справах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС
України), а суд відповідно до ст. 86 КАС
України оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Разом із тим, звернення особи до суду із
позовною заявою є її правом, а відтак
суд не може втручатись у діяльність
суб'єкта господарювання та
зобов'язувати його реалізувати таке
право шляхом подання того чи іншого
позову до суду.

Водночас суд зазначає, що наведене не
виключає можливості вжиття
підконтрольною установою інших, не
заборонених законом способів
відшкодування заподіяної шкоди
(завданих збитків) та вжиття нею на свій
розсуд усіх можливих заходів з метою
забезпечення відшкодування винними
особами збитків, виявлених проведеною
ревізією, в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи.

Таким чином, беручи до уваги
встановлені під час розгляду справи
обставини, суд доходить висновку, що
адміністративний позов ДФІ у
Вінницькій області належить
задовольнити частково, а саме в частині
зобов'язання ДП "СП "Іллінецьке"
виконати законні вимоги позивача,
викладені у п. 2 та 4 листа-вимоги від
27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564, та забезпечити
відшкодування підприємству (в тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи) винними
особами збитків внаслідок
недоотримання фінансових ресурсів від
реалізації пшениці на суму 317 611,46 грн.
та внаслідок прийняття на роботу
працівників понад затверджений
штатний розпис на суму 3229,10 грн.

Достатніх правових підстав для
задоволення решти позовних вимог,
зокрема у тому вигляді, в якому вони
заявлені позивачем, суд не вбачає.

Оскільки спір вирішено на користь
державного органу, звільненого від
сплати судового збору, а також
враховуючи відсутність витрат
позивача-суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167,
254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати державне підприємство
"Сільськогосподарське підприємство
"Іллінецьке" (ідентифікаційний код
36131454) виконати законні вимоги
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області, викладені у п. 2 та 4
листа-вимоги від 27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564,
а саме:

- забезпечити відшкодування
Підприємству (в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи) винними особами збитків
внаслідок недоотримання фінансових
ресурсів від реалізації пшениці на
загальну суму 317 611,46 грн.;

- забезпечити відшкодування
Підприємству (в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи) винними особами збитків (шкоди)
внаслідок прийняття на роботу
працівників понад затверджений
штатний розпис в сумі 3229,10 грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено:
16.04.2014 року.

Суддя
Сало Павло Ігорович