Справа № 805/3260/14
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р.
Справа №805/3260/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12-05 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Смагар
С.В. при секретарі судового засідання
Пономаренко В.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державного підприємства
«Артемвугілля», м. Горлівка

до Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

про визнання протиправними дій щодо
винесення податкового
повідомлення-рішення та скасування
податкового повідомлення-рішення від 28
лютого 2014 року №

за участю представників:

від позивача: Бальчевської Т.С.,
Мальованого К.Г. - за дов.

від відповідача: Таранова Є.Г.,
Хорольської Н.А. - за дов.

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством
«Артемвугілля» заявлено позов до
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправними дій
щодо винесення податкового
повідомлення-рішення та скасування
податкового повідомлення-рішення від 28
лютого 2014 року № .

Позивач в обґрунтування позову
посилається на неправомірність
спірного податкового
повідомлення-рішення, зазначаючи про
сплату суми боргу у відповідності та у
строки, визначені договором про
розстрочення та рішенням про
розстрочення податкового боргу.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилається на
відповідність своїх дій та спірного
податкового повідомлення-рішення
вимогам діючому законодавству, а саме
статтям 100 та 126 Податкового кодексу
України.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши та
оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд встановив
наступне.

Державне підприємство
«Артемвугілля» є юридичною особою,
включене до ЄДРПОУ за номером 32270533,
перебуває на податковому обліку в
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

24 лютого 2014 року відповідачем
складений акт № 105/05-71-15/32270533 про
результати невиїзної документальної
перевірки своєчасності сплати
узгоджених податкових зобов'язань до
бюджету позивачем, а саме авансових
внесків з податку на прибуток
підприємств за 2013 рік.

За висновками зазначеного акту
перевірки 28 лютого 2014 року
відповідачем прийняте спірне
податкове повідомлення-рішення №
, яким до позивача застосований
штраф у розмірі 10% в сумі 77584 грн. 58 коп.
за платежем: авансові внески з податку
на прибуток підприємств за затримку на
334, 330, 306, 303, 299, 271, 268, 250, 243, 239, 207, 180, 176, 145,
121, 15, 13, 12, 10, 9, 1 календарних днів сплати
суми грошового зобов'язання в розмірі
775845 грн. 80 коп.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 126 Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Відповідно до пункту 100.1 статті 100
Податкового кодексу України
розстроченням, відстроченням грошових
зобов'язань або податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що 29 січня 2013 року
між позивачем та відповідачем був
укладений договір № 1/19-0 про
розстрочення (відстрочення) грошових
зобов'язань (податкового боргу), яким
позивача було надане розстрочення
сплати податкового боргу на загальну
суму 775779 грн. під проценти строком з 29
січня 2013 року по 16 грудня 2013 року.
Пунктом 4.3 передбачено нарахування
штрафу у розмірах, передбаченим
Податковим кодексу України тільки у
випадку розірвання договору, що є
відсутнім у спірних правовідносинах. 29
січня 2013 року відповідачем також
прийняте рішення № 2/19-113 про
розстрочення податкового боргу в сумі
775779 грн. з податку на прибуток на період
з 29 січня 2013 року по 16 грудня 2013 року
відповідно до заяви позивача,
отриманої податковим органом 25 січня
2013 року. Рішенням та договором про
розстрочення визначені строки сплати
до 15-16 числа та розмір сплати 70525 грн. 36
коп. щомісяця. Платіжними дорученнями
від 19 лютого 2013 року № 1750, від 12 березня
2013 року № 2350, від 5 квітня 2013 року № 2979,
від 14 травня 2013 року № 4326, від 7 червня
2013 року № 5527, від 12 липня 2013 року № 6742,
від 9 серпня 2013 року № 8070, від 13 вересня
2013 року № 9263, від 15 жовтня 2013 року № 10420,
від 12 листопада 2013 року № 11225, від 10
грудня 2013 року № 12181 були сплачені
кошти в загальній сумі 775779 грн. або 70525
грн. 36 коп. щомісячно. Дати сплати та
суми в платіжних дорученнях
відповідають даним облікової картки
позивача з податку на прибуток за 2013
рік, долученої до матеріалів справи.

Як вбачається з розрахунку штрафної
санкції, який є додатком до акту
перевірки від 24 лютого 2014 року, штрафна
санкція у розмірі 10% нарахована
відповідачем за період з 21 січня по 29
січня 2013 року, тобто 9 календарних днів
на сплачені позивачем кошти у розмірі
70525 грн. 36 коп. щомісяця вищенаведеними
платіжними дорученнями з лютого по
грудень 2013 року.

Судом встановлено, що позивачем до
податкового органу була подана 9
листопада 2012 року податкова декларація
з податку на прибуток підприємства,
рядком 14 якого визначений податок на
прибуток у розмірі 6982012 грн. Відповідно
до пункту 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України та пункту 2 підрозділу 4
розділу ХХ Податкового кодексу України
авансовий внесок позивача з податку на
прибуток на 2013 рік склав 775779 грн.
Граничний строк сплати даного
грошового зобов'язання є 21 січня 2013
року, що підтверджено представником
відповідача під час судового розгляд
справи. Як встановлено судом, 29 січня 2013
року, яке визначено відповідачем як
кінцева дата періоду несвоєчасної
сплати позивачем узгодженого
грошового зобов'язання з податку на
прибуток (авансові внески), є датою
прийняття рішення про розстрочення
податкового боргу. Дані обставини
підтверджуються розрахунком штрафної
санкції та поясненнями представника
відповідача. Таким чином, у спірних
правовідносинах не співпадають дати
фактичної сплати боргу із датою
періоду (кількість календарних днів)
затримки сплати, що вбачається також і
зі спірного податкового
повідомлення-рішення (визначено 334, 330,
306, 303, 299, 271, 268, 250, 243, 239, 207, 180, 176, 145, 121, 15, 13,
12, 10, 9, 1 календарних днів) та розрахунку
штрафної санкції (визначено 9
календарних днів). З письмових пояснень
відповідача це пояснюється податковим
органом як недоопрацювання
програмного забезпечення. Суд
зазначає, що спірні правовідносини та
неспівпадання дат сплати та дат
затримки сплати виникли у зв'язку із
намаганням податкового органу
застосувати норми статті 126
Податкового кодексу України до
правовідносин, які ці норми взагалі не
регулюють. Норми статті 126 Податкового
кодексу України стосуються строків
сплати узгодженої суми грошового
зобов'язання та/або авансових внесків з
податку на прибуток підприємств
протягом строків, визначених цим
Кодексом. Як вже було зазначено вище, у
відповідності до пункту 100.1 статті 100
Податкового кодексу України строки
сплати позивачем боргу були перенесені
рішенням податкового органу про
розстрочення боргу та ці строки були
дотримані позивачем. Отже, визначення
строків сплати податкового боргу має
проводитись податковим органом з
урахуванням їх перенесення, про яке
йдеться в умовах розстрочення. Суд
також зазначає, що згідно зі статтею 126
Податкового кодексу України
нарахування штрафу та його розмір у
відсотках залежить саме від факту
сплати, однак у спірних
правовідносинах 29 січня 2013 року не є
датою сплати боргу. Прийняття рішення
податковим органом про розстрочення
податкового боргу 29 січня 2013 року не
свідчить про те, що 29 січня 2013 року
відбулося погашення податкового боргу
підприємством та виник об'єкт для
застосування штрафу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач не довів правомірність
спірного податкового
повідомлення-рішення та наявності
підстав для нарахування штрафу у
розмірі 10% в сумі 77584 грн. 58 коп.
відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, внаслідок чого позовні вимоги
в частині скасування податкового
повідомлення-рішення підлягають
задоволенню.

У задоволенні позовних вимог в
частині визнання протиправними дій
відповідача суд відмовляє з огляду на
наступне. Наслідком оспорюваних
позивачем дій в межах даної
адміністративної справи було
прийняття відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 28 лютого 2014
року, яке було оскаржене позивачем.
Офіційний письмовий документ, який
породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин, є саме податкове
повідомлення-рішення відповідача.
Враховуючи, що судом, як зазначено вище,
скасовується податкове
повідомлення-рішення відповідача,
порушені права позивача вже поновлені
судом, що є достатнім в сфері
податкових правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню частково, а
судові витрати підлягають присудженню
позивачеві з Державного бюджету
України відповідно до статті 94 КАС
України відповідно до задоволених
вимог.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства
«Артемвугілля» до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправними дій щодо
винесення податкового
повідомлення-рішення та скасування
податкового повідомлення-рішення від 28
лютого 2014 року № задовольнити
частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від 28
лютого 2014 року № , яким
застосований штраф у розмірі 77584 грн. 58
коп.

В іншій частині позовних вимог у
задоволенні відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства «Артемвугілля» витрати
по сплаті судового збору у розмірі 182
грн. 70 коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 15
квітня 2014 року. Постанова у повному
обсязі складена 18 квітня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови

Суддя
Смагар С.В.