Справа № 134/411/14-а
Суддя: Питель С. М.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Крижопільський районний суд
Справа № 134/411/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" квітня 2014 р.
Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Питель С.
М.

з участю секретаря:Баденюк
О. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Крижопіль
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до ст. ІДПС взводу ДПС ВДАІ ВМВ
старшого лейтенанта міліції Лугового
Дмитра Анатолійовича про визнання
незаконною постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ст. ІДПС взводу ДПС ВДАІ ВМВ старшого
лейтенанта міліції Лугового Дмитра
Анатолійовича про визнання незаконною
постанови в справі про адміністративне
правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що 09 грудня 2013 року інспектором
ВДАІ Луговим Д.А. було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення, якою його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у виді штрафу в сумі
255 грн. за вчинення
адмінправопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 122 КУпАП України.

В постанові зазначено, що 09.12.2013 р. о 21
год. 11 хв. в м. Вінниця по вул.
Хмельницьке Шосе водій ОСОБА_2 керував
автомобілем Опель Аскона, р/н НОМЕР_1,
перевищив швидкість руху на 25 км/год.,
рухався в населеному пункті зі
швидкістю 85 км/год. Швидкість
вимірювалась приладом «Беркут» № 0707234.

Позивач пояснив, що є не зрозумілим той
факт, що у дійсності він керував
автомобілем по вул. Соборна в м.
Вінниця, де його було зупинено
інспектором ДАІ, але в постанові з
невідомих йому причин вказано, що він
їхав по вул. Х.Шосе, про накладення
адмінстягнення за перевищення
швидкості на місці тоді взагалі мова не
велася.

Із постанови про накладення
адміністративного стягнення, видно, що
швидкість руху вимірювалась приладом
«Беркут». Такий прилад не має функції
фото-, кінозйомки чи відеозапису. Таким
чином, показання приладу не можуть бути
належним доказом у справі. Фото-,
кінозйомка чи відеозапис не
проводились.

Крім того, у постанові відсутні докази
належності виміряної швидкості саме
його автомобілю. Встановити та довести,
що вимірювалася швидкість саме
автомобіля, яким він керував,
неможливо, а за таких умов різниця у
кілька секунд може означати, що
насправді виміряно швидкість
автомобіля, який рухався у кількох
десятках метрах від його автомобіля.
Тому позивач в своїй заяві до суду
просив позов задовольнити, справу
розглянути в його відсутність.

Відповідач, будучи належно
повідомлений про час розгляду справи в
судове засідання не з'явився, але надав
письмове заперечення на позов ОСОБА_2, в
якому просить відмовити в задоволенні
позову.

Аналізуючи встановлене по справі, суд
вважає позов підлягаючим задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні судом
встановлено, що 09 грудня 2013 року
інспектором ВДАІ Луговим Д.А. було
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення
адмінправопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 122 КУпАП України.

Разом з тим, із доданих матеріалів
слідує, що під час руху як попереду так
і позаду рухались автомобілі, тобто
позивач їхав в суціль ному
транспортному потоці, тому є підстави
стверджувати, що вимірювальним
приладом було зафіксовано швидкість
іншого автомобіля. Доказів
протилежного в постанові не наведено.

В постанові відсутні вказівки на те,
хто саме вимірював швидкість руху
автомобіля вказаним приладом.
Відповідно до п. 13.2. Інструкції з
діяльності підрозділів ДПС
Державтоінспекції МВС України
(затверджено Наказом МВС 13.11.2006 № 1111), до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускається
лише співробітники, які вивчили
інструкції та склали заліки з
використання цих приладів. Тому при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників. Відповідач в судове
засідання не з'явився і не надав суду
таких відомостей та відповідних
документів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показниками технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Про оскаржувану постанову позивач
дізнався тільки із виклику ВДВС
Крижопільського РУЮ № 649 від 03.03.2014 року
і фактично копію постанови отримав у
ВДВС вже після закінчення строку на
оскарження постанови, тому суд вважає,
що строк оскарження постанови
позивачем пропущений з поважних
причин, яка не залежала від її волі і
підлягає поновленню у відповідності до
ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України,
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду доказів, які б
спростовували доводи позивача про
відсутність в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Порушення відповідачем порядку
розгляду справи про адміністративне
правопорушення (ст. 279 КУпАП) потягло за
собою порушення прав позивача,
гарантованих ст. 268 КУпАП, зокрема
користуватись юридичною допомогою
адвоката.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 71, 86, 159-163, 167, 185, 186 КАС України, суд
-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову ст. ІДПС взводу ДПС ВДАІ ВМВ
старшого лейтенанта міліції Лугового
Дмитра Анатолійовича АБ2 № 046123 від
09.12.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
виді штрафу в сумі 255 гривень за
вчинення адмінправопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати
як незаконну.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: