Справа № 2а-3272/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 р.
Справа № 88140/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 24 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити перерахунок
пенсії за віком,-

В С Т А Н О
В И Л А:

16.02.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити перерахунок пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
працював в Чортківській комунальній
центральній районній лікарні в період
з 11.03.1966 року по 11.03.1976 року на посаді
анестезіолога - реаніматолога
інтенсивної терапії. Згідно цього
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок пенсії за віком з підстав
зарахування стажу в подвійному
розмірі, однак отримав відмову. Вважає
дану відмову протиправною.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 24
березня 2011 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити адміністративний
позов.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що було подано низку доказів, якими
стверджується факт виконання ним
обов'язків анестезіолога -
реаніматолога інтенсивної терапії за
відсутності в структурі рай лікарні
окремого реанімаційного відділення.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
стаж роботи позивача в хірургічному
відділенні лікарем анестезіологом на
може бути зарахований в подвійному
розмірі відповідно до вимог ст.60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 60 Закону України від 05.11.1991р.
№1788-XII «Про пенсійне забезпечення»
передбачає, що робота в реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я
зараховується до стажу роботи у
подвійному розмірі.

Відповідно до листів Міністерства
охорони здоров'я України від 08.12.2006,
наказом МОЗ України №303 від 08.10.1997
проведено реорганізацію
анестезіологічної служби у складі
лікувально-профілактичних закладів
охорони здоров'я та повинні
створюватись такі відділення (групи,
палати): анестезіологічне відділення
або відділення анестезіології,
анестезіологічні відділення з ліжками
(палатами) для інтенсивної терапії,
анестезіологічні групи, відділення
інтенсивної терапії,
вузькоспеціалізовані відділення
інтенсивної терапії. Згідно з раніше
діючими наказами у реанімаційній
службі закладів охорони здоров'я
існували такі відділення: відділення
(групи) анестезіології реанімації,
відділення реанімації і інтенсивної
терапії.

Згідно листа Міністерства праці та
соціальної політики України від 21.06.2002
року зазначено, що період роботи
працівників у відділеннях
анестезіології та інтенсивної терапії
зараховуються до стажу у подвійному
розмірі, як це передбачено ст. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто, після введення в дію наказу МОЗ
України від 08.10.1997 року № 303 повинно
відноситися до відділення
анестезіології, а стаж роботи
позивачки в ньому зараховуватися в
подвійному розмірі.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» Основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р.,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи відсутня копія
трудової книжки для підтвердження
стажу роботи на відповідній посаді.
Однак позивачем додано довідку з місця
праці від 23.12.2010 року за №779 згідно якої
встановлено, що ОСОБА_1 працював
лікарем - анестезіологом в
хірургічному відділенні Чортківської
центральної районної лікарні з 11.03.1966
року по 11.03.1976 року. Також в довідці
зазначено, що в той час таких відділень
як анестезіологічне з реанімацією та
інтенсивною терапією не було по
штатному розпису, а обов'язки
анестезіолога - реаніматолога з
інтенсивною терапією виконував
лікар-анестезіолог.

Також, відповідно до п. 1 Постанови від 12
серпня 1993 р. N 637 Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, визначено
порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній основним
документом, що підтверджує стаж роботи.

Пункт 18 вказаного Порядку передбачає,
що за відсутності документів про
наявний стаж роботи і неможливості
одержання їх внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації
або відсутності архівних даних з
іншихпричин, ніж ті, що зазначені в
пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж
установлюється на підставі показань не
менше двох свідків, які б знали
заявника по спільній з ним роботі на
одному підприємстві, в установі,
організації (в тому числі колгоспі) або
в одній системі і мали документи про
свою роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Колегія суддів зазначає, що в суді
першої інстанції свідки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 підтвердили, що позивач в
зазначений період працював в
хірургічному відділенні лікарні.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позивач з
11.03.1966 року по 11.03.1976 року займав посаду
у відділенні назва якого не
відповідала переліку наказу МОЗ від
08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію
діяльності анестезіологів служби
України», а тому данні періоди роботи
не можуть бути зараховані в стаж в
подвійному розмірі.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 24 березня 2011 року у справі
№2-а-3272/11/1916 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний