Справа № 824/2670/13-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 березня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2670/13-а

11:25

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання - Хміля
С.Р.;

за участю:

позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача - ОСОБА_3;

спеціаліста - ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці
Міндоходів про зобов'язання вчинити
дії,-

СУТЬ СПОРУ:

Позиція позивача.

В поданому до суду адміністративному
позові з урахуванням уточнених
позовних вимог позивач просив суд
винести рішення, яким зобов'язати
Чернівецьку митницю Міндоходів
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 грошової компенсації за 14
календарних днів невикористані
відпустки, враховуючи
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу з 22.09.2012 р. по 30.06.2013
р.; зобов'язати Чернівецьку митницю
Міндоходів здійснити нарахування та
виплату позивачу грошової компенсації
за 20 календарних днів невикористаної
відпустки; зобов'язати Чернівецьку
митницю Міндоходів нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 надбавку за високі
досягнення, в розмірі 80%, посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання та вислугу років, за
липень, серпень, жовтень 2013 року та
провести перерахунок пов'язаних з нею
виплат; зобов'язати митницю здійснити
перерахунок та доплату позивачу за 59
днів чергової відпустки, що надана йому
відповідно до наказу митниці від 24.07.2013
року №482-кв, враховуючи
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу з 22.09.2012 по 30.06.2013
року.

Ухвалою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 року
провадження по справі в частині вимог,
а саме: зобов'язати Чернівецьку митницю
Міндоходів здійснити перерахунок та
доплату позивачу за 59 днів чергової
відпустки, що надана йому відповідно до
наказу митниці від 24.07.2013 року №482-кв,
враховуючи середньомісячний заробіток
за час вимушеного прогулу з 22.09.2012 по
30.06.2013 року, закрито.

Позивач на підтвердження вимог позивач
вказує, що наказом Чернівецької
митниці Міндоходів від 22.10.2013 р. №288-о
його звільнено з посади інспектора
відділу митного оформлення №3 митного
поста Кельменці Чернівецької обласної
митниці з 22.10.2013 р. відповідно до п. 1 ст.
40 КЗпП України. Відповідно до п.2.2
вказаного наказу та повідомлення про
розрахунок від 22.10.2013 р. №08-16/01/4490
позивачу виплачено грошову
компенсацію за 14 календарних днів
невикористаної щорічної відпустки у
сумі 979,92 грн.

Статтею 24 Закону України «Про
відпустки» визначено, що у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки. Кількість днів щорічної
відпустки, за які необхідно виплатити
компенсацію працівникові, має
розраховуватися, виходячи з фактичної
належної йому тривалості щорічної
відпустки, яка визначається
пропорційно відпрацьованому ним
часові.

Позивач не погоджується із твердженням
митниці, що надання відпусток
службовим особам митних органів
України регламентовано постановою
Кабінету Міністрів України від 09.02.1993 р.
№ 97 «Про затвердження Положення про
порядок і умови проходження служби в
митних органах України». В п. 1 цього
Положення вказано: Положення визначає
порядок і умови проходження служби в
митних органах їх службовими особами,
яким присвоєно персональні звання
відповідно до займаних ними посад і
стажу роботи. А згідно записів в
трудовій книжці №36, 37 починаючи з 25.06.2005
р. позивачу присвоювались спеціальні
звання.

Тому позивач вважає, що відпустка
надається у відповідності до ст.1, ст.6
Закону України "Про відпустки", ст. 35
Закону України "Про державну службу",
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.04.1994 р. № 250, тоді: за період з 18.09.2011
по 17.09.2012, йому належить 30 календарних
днів основної відпустки та 15
календарних днів додаткової відпустки;
за період з 18.09.2012 р. по 17.09.2013 р.,
належить 30 календарних днів основної
відпустки та 15 календарних днів
додаткової відпустки; за період з 18.09.2012
р. по 22.10.2013 р. розрахунок днів основної
відпустки проводиться відповідно до
листа Міністерства соціальної
політики України від 27.03.2013 р. №321/13/84-13
30:355=0,0845 35х0,0845=2,96 округлюється до 3. Отже,
основна відпустка становить 30
календарних днів, а додаткова
відпустка, відповідно до ст.1 Закону
України "Про відпустки", ст. 35 Закону
України "Про державну службу",
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.04.1994 р. № 250, та виходячи з листа
Головного управління державної служби
України від 21.01.2011 р. №474/11-12, становить 15
календарних днів. Право на додаткову
оплачувану відпустку в кількості 15
календарних днів за період з 18.09.2012 р. по
22.10.2013 р. у позивача настало 18.09.2013 р.
Тому позивач вважає, що загальна
кількість календарних днів відпустки з
18.09.2011 р. по 22.10.2013 р. становить
30+15+30+15+3+15=108 календарних днів. З них
позивачу надано, та виплачено
компенсацію за 88 календарних днів. З
чого слідує на думку позивача, що з ним
не проведено розрахунок за 108-88=20
календарних днів невикористаної
відпустки.

Крім того позивач зазначає, що
відповідно до розрахункового листа за
липень 2013 р. надбавка за високі
досягнення, нарахована та виплачена в
розмірі 80% посадового окладу з
урахуванням надбавки за спеціальне
звання та вислугу років. Однак, в
розрахунковому листі за серпень 2013 р.,
надбавка за високі досягнення
безпідставно зменшена за липень, а за
серпень знята.

Позиція відповідача.

Представник відповідача подав
заперечення на адміністративний позов,
в яких зазначив, що відповідно до
наказу Чернівецької обласної митниці
від 26.01.2013 р. №129-к з позивачем проведено
повний розрахунок. Наказом
Держмитслужби України від 01.06.2013 р.
№887-к, на виконання постанови
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 21.09.2012 р.
позивача поновлено на посаді
інспектора сектору митного оформлення
№5 відділу митного оформлення №3
митного поста «Кельменці»
Чернівецької обласної митниці.

Наказом Чернівецької обласної митниці
від 01.07.2013 р. №323-к ОСОБА_2 оголошено
наказ Держмитслужби України від 01.06.2013
р. №887-к та встановлено, що позивач
фактично приступив до виконання
обов'язків з 01.07.2013 р. відповідно до
наказу Чернівецької обласної митниці
від 24.07.2013 р. №482-кв «Про надання
відпустки» ОСОБА_2 надано відпустку за
період роботи з 27.01.2012 р. по 26.01.2013 р. - 45
календарних днів та за період роботи з
27.01.2013 р. по 01.06.2013 р. - 14 календарних днів.

Згідно наказу відповідача від 22.10.2013 р.
№228-о позивача звільнено з займаної
посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України та виплачено грошову
компенсацію за 1 календарний день
невикористаної щорічної відпустки за
час оплаченого вимушеного прогулу за
період роботи з 27.01.2013 по 01.06.2013 р.
відповідно до п. 2 ст. 82 КЗпП України та 13
календарних днів невикористаної
щорічної відпустки за період роботи з
01.07.2013 р. по 22.10.2013 р.

Відповідач стверджує, що посилання
позивача на те, що йому не надавався на
ознайомлення наказ про зняття з нього
надбавки за високі досягнення в праці
або за виконання особливо важливої
роботи є необґрунтованим оскільки, як
зазначалось вище позивача було
звільнено з митних органів України та
при звільненні з ним проведено повний
розрахунок і відповідно скасовано
наказ про надбавки.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача
адміністративний позов не визнав,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Наказом від 24.07.2013 р. №482-кв про надання
відпустки, ОСОБА_2 інспектору відділу
митного оформлення №3 митного поста
«Кельменці» надано щорічну відпустку
за період з 27.01.2012 р. по 26.01.2013 р., період
відпустки з 05.08.2013 р. по 19.09.2013 р. на 45
календарних днів, за період роботи: з
27.01.2013 р. по 01.06.2013 р., період відпустки з
20.09.2013 р. по 03.10.2013 р. на 14 календарних
днів (а.с.6).

22.10.2013 р. №288-о його звільнено з посади
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста Кельменці
Чернівецької обласної митниці з 22.10.2013
р. відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Відповідно до п.2.2 вказаного наказу та
повідомлення про розрахунок від 22.10.2013
р. №08-16/01/4490 позивачу виплачено грошову
компенсацію за 14 календарних днів
невикористаної щорічної відпустки у
сумі 979,92 грн. (а.с.4,5).

Судом досліджені розрахункові листи за
липень, серпень 2013 р. про виплату ОСОБА_2
заробітної плати (а.с.7-8).

Судом досліджено заяву позивача від
29.10.2013 р., в якій вказано, що в
розрахунковому листі за серпень 2013 р.
відсутня надбавка а високі досягнення.
Вказана надбавка була призначена та
виплачувалась позивачу (а.с.9).

Листом від 01.11.2013 р. повідомлено
позивача, що відповідно до п. 2.1 наказу
Державної митної служби України від
22.06.2006 р. №523 «Про затвердження Порядку
установлення надбавок посадовим
особам та працівникам митної служби»,
надбавка за високі досягнення в праці
або за виконання особливо важкої
роботи встановлюється посадовим
особам наказом по митниці за поданням
начальника структурного підрозділу.
Враховуючи те, що при звільненні
виплата даної надбавки була скасована,
а при поновленні позивача на роботі
подання про встановлення надбавки не
надходило, то відповідно і виплата
надбавки за високі досягнення в праці
або за виконання особливо важкої
роботи не проводилась (а.с.10,24-26).

Листом Чернівецької митниці
Міндоходів від 17.02.2014 №24-70-11-07/01/1328-Р-З на
заяву позивача від 06.02.2014 р.
повідомлено, що надання відпусток
службовим особам органів України
регламентовано постановою Кабінету
Міністрів України від 09.02.1993 р. №97 «Про
затвердження Положення про порядок і
умови проходження служби в митних
органах України». Зокрема, відповідно
до п. 37 Положення тривалість чергової
відпустки службових осіб митних
органів визначається залежно від
вислуги років (у календарному
обчисленні) і встановлюється при
вислузі: менше 10 років - 30 діб щорічно;
від 10 до 15 років - 35 діб щорічно; від 15 до
20 років - 40 діб щорічно; від 20 років і
більше - 45 діб щорічно.

Отже, за період роботи у Чернівецькій
обласній митниці позивачу належить: з
18.09.2011 по 17.09.2012 р. - 45 календарних днів
чергової відпустки; з 18.09.2012 по 17.09.2013 р. -
45 календарних днів чергової відпустки;
з 18.09.2013 по 22.10.2013 р. - 4 календарних дні
чергової відпустки (а.с.46,47).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення
законодавства та робить висновок по
суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання
суб'єктом владних повноважень вказаних
критеріїв при прийнятті оскаржуваних
рішень, вчиненні дій чи бездіяльності.

В частині вимог, а саме: зобов'язати
митницю здійснити перерахунок та
доплату позивачу за 59 днів чергової
відпустки, що надана йому відповідно до
наказу митниці від 24.07.2013 року №482-кв,
враховуючи середньомісячний заробіток
за час вимушеного прогулу з 22.09.2012 по
30.06.2013 року, ухвалою Чернівецького
окружного адміністративного суду від
26.03.2014 року провадження по справі
закрито.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
Чернівецьку митницю Міндоходів
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 грошової компенсації за 14
календарних днів невикористані
відпустки, враховуючи
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу з 22.09.2012 р. по 30.06.2013
р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 82 Кодексу
законів про працю України до стажу
роботи, що дає право на щорічну основну
відпустку зараховуються час, коли
працівник фактично не працював, але за
ним згідно з законодавством
зберігалися місце роботи (посада) та
заробітна плата повністю або частково
(в тому числі час оплаченого вимушеного
прогулу, спричиненого незаконним
звільненням або переведенням на іншу
роботу).

Між тим, вказаною нормою визначено лише
час, який зараховується до стажу
роботи, що дає право на щорічну основну
відпустку та не передбачає право на
перерахунок вже отриманої компенсації
за невикористану відпустку.

Крім того, ОСОБА_2 у 2013 році було подано
до адміністративного суду позов до
Чернівецької митниці Міндоходів,
Державної митної служби України -
справа № 824/1916/13-а, в якому він просив
суд визнати протиправними дії
Державної митної служби України щодо
несвоєчасного поновлення ОСОБА_2 на
посаді інспектора сектора митного
оформлення №5 відділу оформлення №3
митного поста "Кельменці" Чернівецької
обласної митниці; стягнути з
Чернівецької митниці Міндоходів на
користь позивача заробіток за час
вимушеного прогулу з 21.09.2012 року по
30.06.2013 року; зобов'язати Чернівецьку
митницю Міндоходів провести
перерахунок та доплату за 59 днів
щорічної відпустки, що надана позивачу
відповідно до наказу Чернівецької
обласної митниці від 24.07.2013 року №482 кв.;
зобов'язати Чернівецьку митницю
Міндоходів виплатити позивачу
матеріальну допомогу на оздоровлення
та матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань за 2012 та 2013
роки.

Рішенням Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
позов задовольнити частково, визнано
протиправними дії Державної митної
служби України щодо несвоєчасного
поновлення ОСОБА_2 на посаді інспектора
сектора митного оформлення №5 відділу
оформлення №3 митного поста "Кельменці"
Чернівецької обласної митниці,
стягнуто з Чернівецької митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
21.09.2012 року по 30.06.2013 року у розмірі 38534
грн. 76 коп. із відрахуванням сум
отриманих як допомоги по безробіттю. В
решті позову відмовлено. Ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014 року
рішення Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
залишено без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст.72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зокрема, у рішенні Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.11.2013 року по справі № 824/1916/13-а
стосовно позовних вимог про проведення
перерахунку та доплати за
невикористані дні відпустки зазначено,
що гарантії визначені у ст. 236 Кодексу
законів про працю України поширюються
тільки про виплату працівнику, якого
незаконно звільнили середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу. Проте, у вищенаведених
положеннях Кодексу законів про працю
України не зазначено про необхідність
проведення перерахунку та доплат
щорічної відпустки. Судовим розглядом
по справі № 824/1916/13-а встановлено і не
підлягає доведенню те, що ОСОБА_2 надано
відпустку за період роботи з 27.01.2012 року
по 26.01.2013 року - 45 календарних днів та за
період роботи з 27.01.2013 року по 01.06.2013
року - 14 календарних днів і виплачено
матеріальну допомогу на оздоровлення.

Як встановлено судом, наказом
Чернівецької митниці Міндоходів від
22.10.2013 №288-о ОСОБА_2 звільнено з займаної
посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України та виплачено грошову
компенсацію за 1 календарний день
невикористаної щорічної відпустки за
час оплаченого вимушеного прогулу за
період роботи з 27.01.2013 по 01.06.2013
відповідно до п. 2 ст. 82 КЗпП України та
за 13 календарних днів невикористаної
щорічної відпустки за період роботи з
01.07.2013 по 22.10.2013 відповідно до Закону
України «Про відпустки». Тобто,
позивачу виплачено відповідну
компенсацію за 14 календарних днів
невикористаної відпустки.

А врахування середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу з
22.09.2012 по 30.06.2013 року під час вирахування
середньомісячної заробітної плати для
виплати грошової компенсації за дні
невикористаної відпустки не
ґрунтується на вимогах трудового
законодавства.. По-перше, на час
звільнення позивача наказом
Чернівецької митниці Міндоходів від
22.10.2013 №288-о за п.1 ст. 40 КЗпП України
рішення Чернівецького окружного
адміністративного суду не набрало
законної сили і відповідач виходив із
тих обрахунків, які були у нього на час
прийняття рішення про звільнення,
по-друге, спеціальним законодавством
передбачено гарантії щодо виплати
працівнику, якого незаконно звільнили
середнього заробітку або різниці в
заробітку за час затримки власником
або уповноваженим ним органом
виконання рішення суду, однак, не
передбачено можливості здійснювати
перерахунок вже отриманої компенсації
за невикористану відпустку з
урахуванням нововиниклих обставин.

Щодо позовної вимоги зобов'язати
Чернівецьку митницю Міндоходів
здійснити нарахування та виплату
позивачу грошової компенсації за 20
календарних днів невикористаної
відпустки, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 9 лютого 1993 р. №97
«Про затвердження Положення про
порядок і умови проходження служби в
митних органах України» (далі -
Положення) визначено порядок і умови
проходження служби в митних органах їх
службовими особами, яким присвоєно
персональні звання відповідно до
займаних ними посад і стажу роботи.
Також даним Положенням визначено, що
трудові відносини інших працівників
митних органів регулюються
законодавством України про працю.

Розділом V Положення встановлено
порядок та умови надання відпусток
службовим особам митних органів
надаються відпустки: чергові;
короткотермінові; додаткові; по
вагітності; родах і догляду за дитиною;
творчі; у зв'язку з навчанням.
Обчислення тривалості відпустки
провадиться відповідно до чинного
законодавства.

Службовим особам митних органів
додатково до їхніх відпусток надається
час, необхідний для проїзду до місця
проведення відпустки та в зворотному
напрямку, який не перевищує 15 діб.

Тривалість чергової відпустки
службових осіб митних органів
визначається залежно від вислуги років
(у календарному обчисленні) і
встановлюється при вислузі: менше 10
років - 30 діб щорічно; від 10 до 15 років - 35
діб щорічно; від 15 до 20 років - 40 діб
щорічно; від 20 років і більше - 45 діб
щорічно. До вислуги років для надання
відпустки включається стаж служби і
роботи, передбачений пунктом 31 цього
Положення.

Службові особи митних органів, які під
час виконання службових обов'язків
зазнають впливу шкідливих фізичних,
хімічних, біологічних і
психо-фізіологічних факторів, мають
право на додаткові відпустки за
шкідливі й важкі умови праці або
особливий характер роботи.

Щорічна чергова відпустка надається
протягом календарного року. В
особливих випадках з дозволу керівника
митного органу частина невикористаної
чергової відпустки за минулий рік, що
перевищує 14 календарних діб, може бути
надана в I кварталі наступного року.

Службовим особам митних органів, які
захворіли під час чергової відпустки,
ця відпустка продовжується на строк
хвороби. Продовження відпустки
здійснюється керівником, який надав її,
на підставі відповідного документу,
засвідченого в установленому порядку.

У виняткових випадках, коли подальше
перебування службової особи у
відпустці може негативно впливати на
нормальний хід роботи митного органу,
за рішенням керівника цього органу та
за згодою працівника допускається його
відкликання з чергової відпустки. У
цьому разі невикористана частина
відпустки надається, як правило, в
поточному році. Частина відпустки, що
не була використана службовою особою,
може бути за її бажанням приєднана до
чергової відпустки в наступному році.

У разі звільнення службових осіб з
митних органів їм виплачується грошова
компенсація відповідно до чинного
законодавства за невикористану в році
звільнення, відпустку.

Короткотермінові відпустки без
збереження заробітної плати надаються
службовим особам митних органів за
сімейними обставинами та з інших
поважних причин згідно зі статтею 84
Кодексу законів про працю України.

Як встановлено судом, листом
Чернівецької митниці Міндоходів від
17.02.2014 №24-70-11-07/01/1328-Р-З позивачу було
повідомлено про порядок надання
відпустки відповідно до вказаного
Порядку та зазначено про кількість
календарних днів наданої відпустки та
про кількість днів відпустки за які
надано відповідну компенсацію.

Відповідно до п. 37 Положення тривалість
чергової відпустки службових осіб
митних органів визначається залежно
від вислуги років (у календарному
обчисленні) і встановлюється при
вислузі, зокрема, 20 і більше - 45 діб
щорічно. За період роботи у
Чернівецькій обласній митниці
позивачу належить: з 18.09.2011 по 17.09.2012 - 45
календарних днів чергової відпустки; з
18.09.2012 по 17.09.2013 - 45 календарних днів; з
18.09.2013 року по 22.10.2013 року - 4 календарні
дні чергової відпустки. За весь період -
94 календарних днів відпустки. Із них
надано 88 календарних днів, крім того,
відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.11.2013 року позивачу належить до
компенсації - 6 календарних днів
невикористаної відпустки. (а.с. 47).

З огляду на наведене, суд не
погоджується із думкою позивача, що
право на додаткову оплачувану
відпустку у кількості 15 календарних
днів у нього настало 18.09.2013 року,
оскільки фактично за вказаний період
він отримав компенсацію, а право на
відпустку за наступний рік у нього ще
не наступило. Надання відпусток
службовим особам митних органів
України та здійснення нарахування та
виплати грошових компенсацій
регламентовано постановою Кабінету
Міністрів України від 09.02.1993 р. №97 "Про
затвердження Положення про порядок і
умови проходження служби в митних
органах України", яким не визначено
права позивача на компенсацію
додаткової відпустки у випадку, якщо
позивач фактично не відпрацював
вказаний період часу.

Щодо вимоги зобов'язати Чернівецьку
митницю Міндоходів нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 надбавку за високі
досягнення, в розмірі 80%, посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання та вислугу років, за
липень, серпень, жовтень 2013 року та
провести перерахунок пов'язаних з нею
виплат, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку установлення
надбавок посадовим особам та
працівникам митної служби,
затвердженого наказом Держмитслужби
України від 22.06.2006 р. № 523 (далі - Порядок)
посадовим особам митної служби
встановлюються такі надбавки: за
високі досягнення в праці або за
виконання особливо важливої роботи:
керівникам структурних підрозділів, їх
заступникам, інспекторам, спеціалістам
- у розмірі до 50 відсотків посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання та вислугу років;
посадовим особам, які безпосередньо
здійснюють митний контроль і митне
оформлення, проходять службу в митній
варті, підрозділах боротьби з
контрабандою та порушеннями митних
правил, виконують обов'язки зі
справляння мита та інших платежів,
займаються розробленням проектів
нормативно-правових актів і проводять
експертизу таких проектів, що
передбачено положеннями про
відповідні структурні підрозділи, - у
розмірі до 100 відсотків посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання та вислугу років;
службовцям - у розмірі до 50 відсотків
посадового окладу. У разі
несвоєчасного та неякісного виконання
завдань така надбавка скасовується або
розмір її зменшується.

Щомісячна надбавка за особливі
умови служби в митних органах,
спеціалізованих митних установах та
організаціях у розмірі залежно від
стажу служби: понад 5 років - до 30, понад
10 років - до 50, понад 15 років - до 70, понад
20 років - до 90 відсотків посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання.

Інші надбавки відповідно до
законодавства: за знання та
використання в роботі іноземної мови;
за роз'їзний характер роботи; за
почесне звання „заслужений"; за роботу
в умовах режимних обмежень.

Відповідно до розділу 2 Порядку
установлення надбавок посадовим
особам та працівникам митної служби
проводиться в такому порядку:
керівникам митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій - наказом Держмитслужби
України за поданнями заступників цих
керівників, погодженими заступниками
Голови Служби; посадовим особам
Держмитслужби України - наказом
Держмитслужби України: керівникам
самостійних структурних підрозділів -
за поданнями заступників Голови Служби
згідно з функціональними
повноваженнями, керівникам
підрозділів, безпосередньо
підпорядкованих Голові Служби, - за
поданнями керівника підрозділу
кадрової роботи, погодженими першим
заступником Голови

Служби, іншим посадовим особам - за
поданнями керівників відповідних
самостійних структурних підрозділів,
погодженими заступниками Голови
Служби згідно з функціональними
повноваженнями; заступникам керівника
митного органу, спеціалізованої митної
установи, організації, керівникам
структурних підрозділів,
підпорядкованих керівникові митного
органу, спеціалізованої митної
установи, організації, - наказом цього
органу, установи, організації;
керівникам структурних підрозділів,
підпорядкованих заступникові
керівника митного органу,
спеціалізованої митної установи,
організації, - наказом цього органу,
установи, організації за поданнями
відповідних заступників керівника
митного органу, спеціалізованої митної
установи, організації; іншим посадовим
особам, працівникам митного органу,
спеціалізованої митної установи,
організації - наказом цього органу,
установи, організації за поданнями
начальників відповідних структурних
підрозділів цих органів, установ,
організацій.

Пунктами 2.6 та 3.1 Порядку визначено, що
установлення, скасування й зміна
розміру надбавок посадовим особам та
працівникам митної служби
здійснюються відповідно до наказу
митного органу, спеціалізованої митної
установи, організації. Установлення
посадовим особам та працівникам митної
служби надбавок і перегляд їх розмірів
здійснюються за рахунок і в межах
затверджених митним органам,
спеціалізованим митним установам та
організаціям видатків на оплату праці.

Посилання позивача на те, що йому не
надавався на ознайомлення наказ про
зняття з нього надбавки за високі
досягнення в праці або за виконання
особливо важливої роботи є
необґрунтованим, оскільки позивача
було звільнено з митних органів
України наказом від 25.01.2012 року №107-к "По
особовому складу Чернівецької
обласної митниці" і відповідно втратив
чинність наказ про встановлення раніше
надбавок. При поновленні на роботу
позивача надбавки за високі досягнення
не встановлювалось.

Стосовно нарахування відповідачем за
липень 2013 року надбавки за високі
досягнення судом встановлено наступне.
У судове засідання було викликано
спеціаліста бухгалтера Чернівецької
митниці Міндоходів - ОСОБА_4, який суду
пояснив, що дане нарахування у липні 2013
року відбулося помилково, так як не
було внесено відповідні зміни у
електронну систему нарахування
заробітної плати. У подальшому вказані
недоліки було виправлено, неправомірно
нарахована надбавка за високі
досягнення відрахована у наступному
місяці. Таким чином судом встановлено,
що наказ про встановлення надбавки за
високі досягнення ОСОБА_2 у 2013 році
відповідачем не виносився, і
відповідно позивач не має права на
виплату такої надбавки.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст.72 цього Кодексу.
Чернівецькою митницею Міндоходів
доведено правомірність вчинених дій. У
процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. В зв'язку з незаявленням
позивачем таких вимог, суд не вирішує
питання про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
шляхом подання апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини рішення
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанову у повному обсязі сторони
можуть отримати після 01 квітня 2014 р.

Суддя
Т.М.
Брезіна