Справа № 9101/194079/2012
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" березня 2014 р.справа № 2а-376/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Баранник Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації на постанову
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 травня
2011р. по справі № 2а-376/11 за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом в якому просив: визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо здійснення позивачу
виплати щорічної разової допомоги в 2009,
2010 роках згідно ст. 12 ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"; зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу щорічної разової
допомоги в 2009, 2010 роках згідно ст.12 ЗУ
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» з урахуванням
раніше проведених виплат.

Постановою Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 26
жовтня 2010 р. позов задоволено. Визнано
неправомірною бездіяльність
відповідача щодо не донарахування та
невиплати позивачу щорічної разової
допомоги до 5 травня в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком за 2010 рік;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
доплати щорічної разової допомоги до 5
травня в розмірі 5 мінімальних пенсій
за віком за 2010 рік, відповідно до ст.12 ЗУ
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
частині задоволених позовних вимог за
2010 рік скасувати та відмовити в
задоволенні цих позовних вимог. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що позивачу
було проведено виплату щорічної
разової допомоги до 5 травня відповідно
до Закону України «Про державний
бюджет України на 2010 рік».

Заперечень на апеляційну скаргу
до суду апеляційної інстанції не
надходило.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції може
вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, та сторонами по справі
визнано, що ОСОБА_1 має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - учасників бойових
дій, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня учасникам бойових
дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

В той же час у 2009 році розмір разової
грошової допомоги, який визначено ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», не змінювався.

Між тим, статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
надано право Кабінету Міністрів
України у 2009 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Таким чином, у 2009 році Кабінет
Міністрів України мав право
встановлювати розмір соціальних
виплат, але лише тих соціальних виплат,
які відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати.

Розмір разової грошової допомоги, який
передбачено ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», визначається
залежно від розміру мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, у 2009 році Кабінету
Міністрів України не було надано право
щодо встановлення розміру разової
грошової допомоги, яка виплачується до
5 травня учасникам бойових дій.

Отже, до спірних правовідносин не
підлягає застосуванню постанова КМУ
від 18.03.2009р. №211 «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2009
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та про «Жертви
нацистських переслідувань», якою
визначено розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою КМУ від 18.03.2009р. №211).

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо правомірності дій
відповідача при виплаті позивачу
щорічної допомоги до 5 травня в 2009 році
є помилковими.

У 2010 році розмір разової грошової
допомоги, який визначено ст.12 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", не
змінювався. Отже, при нарахуванні
разової грошової допомоги у 2010 році
відповідач мав керуватися вимогами
зазначеного Закону.

Статтею 70 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
надано право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Таким чином, у 2010 році Кабінет
Міністрів України мав право
встановлювати розмір соціальних
виплат, але лише таких соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати.

Розмір разової грошової допомоги,
який передбачено ст.12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", визначається
залежно від розміру мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, у 2010 році Кабінету
Міністрів України не було надано право
щодо встановлення розміру разової
грошової допомоги, яка виплачується до
5 травня учасникам війни.

Отже, до спірних правовідносин не
підлягає застосуванню постанова
Кабінету Міністрів України від 07.04.2010
року № 299 "Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2010 році
відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань"", якою
визначено розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.04.2010 року № 299).

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно зобов'язання
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу щорічної разової
допомоги до 5 травня в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком у
відповідності до частини 5 статті 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2010 рік.

З огляду на викладене, постанова
суду першої інстанції є законною і
обґрунтованою, а підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. 198, ч. 1 ст. 200, ст. 206
КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
обласної державної адміністрації на
постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2011 року по справі
2а-376/11 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2011 року по справі
2а-376/11- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення. Ухвала є
остаточно, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник