Справа № 812/2489/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2489/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Ковальова Т.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Українсько -
шведське АТП 10943" до управління
інфраструктури та туризму Луганської
обласної державної адміністрації про
визнання протиправним та скасування
рішення (висновку), зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українсько -
шведське АТП 10943" до управління
інфраструктури та туризму Луганської
обласної державної адміністрації про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 30.12.2013 між Управлінням
інфраструктури та туризму
облдержадміністрації та позивачем був
укладений договір на регулярні
перевезення пасажирів па постійному
приміському та міжміському (внутрішньо
обласному) автобусному маршруті
загального користування № 2007. Згідно
предмету вказаного договору
організатор, тобто відповідач, надає
право, а перевізник бере на себе
зобов'язання на здійснення перевезень
пасажирів у період з 15.01.2014 по 15.01.2019 на
постійному приміському (міжміському)
внутрішньообласному автобусному
маршруті загального користування та на
умовах визначених даним Договором та
іншими нормативними актами.

Пунктом 1.1.1. Договору також визначені
маршрути, рейси та періодичність
виконання перевезень, які повинен
здійснювати позивач згідно договору
обслуговування маршрутів № 744. 745. 723. 765
повинно здійснюватись транспортними
засобами, які мають не менше 25 місць для
сидіння.

Під час обслуговування маршрутів № 744.
745. 723. 765 позивачем були виявлені певні
недоліки, які не були прийняті до уваги
організатором при формуванні умов
конкурсу.

У період з 18.01.2014 по 25.03.2014 позивачем
було зроблено обстеження
пасажиропотоків обліковим методом на
підставі оброблених відомостей про
продані на кожен рейс квитків. За
результатами було встановлено, що
середня заповнюваність автобусів на
вказаних маршрутах становить 5,8
пасажирів на рейс при максимальній
зановнюваності автобусу - 25
пасажирських місць для сидіння. Аналіз
фінансово - економічних показників
роботи па маршрутах № 744 (збитки з 18.01.2014
по 25.03.2014 склали - 31.3 тис. грн.), № 745
(збитки з 18.01.2014 по 25.03.2014 склали - 18.7 тис.
грн.), № 723 (збитки з 18.01.2014 по 25.03.2014
склали - 10,5 тис. грн.), № 765 (збитки з
18.01.2014 по 25.03.2014 склали -10 тис. грн.), чітко
відображує збитковість рейсів та
нерентабельність використання
автобусів з 25 місцями для сидіння
пасажирів.

Посилаючись на викладене, 28.03.2014
позивач звернувся до відповідача, як
організатора перевезень, з проханням
дозволити використання на маршрутах №
744. 745. 723. 765 транспортних засобів без
обмеження мінімальної місткості
автобусів у 25 пасажирських місць для
сидіння та укласти додаткову угоду до
договору № 2007 від 30.12.2013, якою внести
зміни до п. 1.1.2 в частині визначення
комфортності обслуговування вказаних
маршрутів.

Листом від 03.04.2014 № 01-16-6т-1/524
управлінням було відмовлено позивачу
вносити зміни до визначеної умовами
конкурсу структури автопарку та
використовувати транспортні засоби з
місцями для сидіння - без обмежень.
Внести зміни до договору № 2007 від 30.12.2013
відповідач також відмовився.

З вказаним рішенням позивач не згоден,
вважає його необгрунтованим та таким,
що не відповідає вимогам діючого
законодавства.

Позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача щодо відмови від укладання
додаткової угоди та внесення змін до п.
1.1.2 договору № 2007 від 30.12.2013 року в
частині визначення комфортності
транспортних засобів для
обслуговування маршрутів № 744,745,723,765 -
«без обмежень». Зобов'язати
відповідача укласти з позивачем
додаткову угоду до договору № 2007 від
30.12.2013 року та зазначити в п. 1.1.2 вимоги
комфортності до транспортних засобів,
які обслуговуватимуть маршрути №
744,745,723,765 - «без обмежень».

15 квітня 2014 року від представника
позивача товариства з обмеженою
відповідальністю "Українсько -
шведське АТП 10943" через канцелярію суду
надійшло клопотання, відповідно до
якого позивач просить суд розглянути
справу за відсутності представника
позивача у порядку письмового
провадження. На задоволенні позовних
вимог наполягав.

15 квітня 2014 року від представника
відповідача - управління
інфраструктури та туризму Луганської
обласної державної адміністрації
через канцелярію суду надійшло
клопотання, відповідно до якого
відповідач просить суд розглянути
справу за відсутності представника
відповідача у порядку письмового
провадження. У задоволенні позовних
вимог просив суд відмовити, оскільки
діючим законодавством не допускається
заміна транспортних засобів іншої
пасажиромісткості, ніж це було
передбачено умовами конкурсу.

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року призначено розгляд
адміністративної справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українсько -
шведське АТП 10943" до управління
інфраструктури та туризму Луганської
обласної державної адміністрації про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
в порядку письмового провадження на 15
квітня 2014 року.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю
«Українсько - шведське АТП 10943»
зареєстровано в якості юридичної особи
виконавчим комітетом Луганської
міської ради 28.11.2001 року (а.с.9).

Відповідно до Статуту товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українсько - шведське АТП 10943»
товариство є підприємницьким.
Товариство є юридичною особою
приватного права. Товариство наділено
цивільною правоздатністю і
дієздатністю, може бути позивачем та
відповідачем у суді (а.с.10-19).

Позивач отримав ліцензію серії АЕ №
267000 Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті
(Укртрансінспекція України) для
надання послуг з перевезення пасажирів
і небезпечних вантажів автомобільним
транспортом (а.с.20).

30.12.2013 між Управлінням інфраструктури
та туризму Луганської обласної
державної адміністрації та позивачем
був укладений договір на регулярні
перевезення пасажирів па постійному
приміському та міжміському (внутрішньо
обласному) автобусному маршруті
загального користування № 2007 (а.с.23-26).

Згідно предмету вказаного договору
організатор, тобто відповідач, надає
право, а перевізник - позивач бере на
себе зобов'язання на здійснення
перевезень пасажирів у період з 15.01.2014
по 15.01.2019 на постійному приміському
(міжміському) внутрішньо обласному
автобусному маршруті загального
користування та на умовах визначених
даним Договором та іншими нормативними
актами.

Пунктом 1.1.1. договору також визначені
маршрути, рейси та періодичність
виконання перевезень, які повинен
здійснювати позивач. Згідно п. 1.1.2
договору обслуговування маршрутів №
744, 745, 723, 765 повинно здійснюватись
транспортними засобами, які мають не
менше 25 місць для сидіння.

28.03.2014 року позивач звернувся до
відповідача, як організатора
перевезень, з проханням дозволити
використання на маршрутах № 744, 745, 723, 765
транспортних засобів без обмеження
мінімальної місткості автобусів у 25
пасажирських місць для сидіння та
укласти додаткову угоду до договору №
2007 від 30.12.2013, якою внести зміни до п. 1.1.2
в частині визначення комфортності
обслуговування вказаних маршрутів
(а.с.21,22).

Листом від 03.04.2014 року № 01-16-6т-1/524
управлінням інфраструктури та туризму
Луганської обласної державної
адміністрації було відмовлено
позивачу вносити зміни до визначеної
умовами конкурсу структури автопарку
та використовувати транспортні засоби
з місцями для сидіння - без обмежень.
Внести зміни до договору № 2007 від 30.12.2013
відповідач також відмовився (а.с.27).

У відповідності з Конституцією України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 17 КАС України передбачено, що в
числі інших юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
основним завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України).

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
публічно-правовий спір у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

З урахуванням викладеного, зазначена
справа відноситься до юрисдикції
адміністративних судів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема на спори, що виникають з
приводу укладання, виконання,
припинення, скасування чи визнання
нечинними адміністративних договорів.

Згідно ч. 3 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої
влади розглядаються і вирішуються
місцевим загальним судом як
адміністративним судом або окружним
адміністративним судом за вибором
позивача.

Закон України «Про автомобільний
транспорт» № 2344 від 05.04.2001 року (далі
Закон № 2344) регулює відносини між
автомобільними перевізниками,
замовниками транспортних послуг,
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування, пасажирами,
власниками транспортних засобів, а
також їх відносини з юридичними та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності, які
забезпечують діяльність
автомобільного транспорту та безпеку
перевезень.

Статтею 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт» № 2344 від
05.04.2001 року визначено, що внутрішні
перевезення - перевезення пасажирів і
вантажів між населеними пунктами,
розташованими на території однієї
держави; внутрішні перевезення -
перевезення пасажирів та/чи вантажів
територією України без перетину
державного кордону України.

Згідно ст. 2 Закону № 2344 законодавство
про автомобільний транспорт
складається із цього Закону, законів
України "Про транспорт", "Про дорожній
рух", чинних міжнародних договорів та
інших нормативно-правових актів у
сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст. 7 Закону № 2344
забезпечення організації пасажирських
перевезень зокрема на приміських і
міжміських автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі території
Автономної Республіки Крим чи області
(внутрішньообласні маршрути), - на Раду
міністрів Автономної Республіки
Крим або обласні державні
адміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону № 2344
автомобільним перевізником та
автомобільним самозайнятим
перевізником, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, є суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги за
договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.31 Закону № 2344
відносини автомобільного перевізника,
що здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування міських, приміських та
міжміських, які не виходять за межі
території області (внутрішньообласні
маршрути), із органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
визначаються договором про
організацію перевезень пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, у якому встановлюються:
перелік маршрутів загального
користування, які буде обслуговувати
автомобільний перевізник, умови
організації перевезень, показники
якості транспортного обслуговування
населення, термін роботи
автомобільного перевізника,
зобов'язання органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо облаштування маршруту, підтримки
проїзної частини автомобільної
дороги та під'їзних шляхів у належному
стані (тільки для міських автобусних
маршрутів), розмір компенсації витрат
автомобільного перевізника внаслідок
перевезення пільгових пасажирів та
регулювання тарифів, механізм їх
виплати.

У договір можуть бути включені інші
питання за згодою сторін.

З аналізу вищенаведеної норми
вбачається, що чітких вимог до форми та
суті договору законодавством не
визначено, чітких вказівок на
обслуговування маршрутів лише
транспортними засобами, що проходили
конкурс не має, до того ж не
заперечується можливість визначення
будь-яких інших умов договору.

Згідно ст. 35 Закону № 2344 вимоги щодо
використання автобусів за видами
сполучень, режимами руху та
протяжністю маршрутів, за
параметрами пасажиромісткості,
комфортності, технічних та
екологічних показників установлює
центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону № 2344
договір про організацію перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування міському,
приміському та міжміському, які не
виходять за межі території області
(внутрішньо обласні маршрути),
укладається між органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування та автомобільним
перевізником і вважається укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Згідно п. 35 Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту, затверджених Постановою
КМУ від 18 лютого 1997 р. № 176, перевізник
самостійно забезпечує у повному
обсязі перевезення пасажирів
відповідно до умов договору про
організацію перевезень або дозволу, в
тому числі резервними автобусами, на
випадок виходу автобуса з ладу чи
збільшення пасажиропотоку.

Відповідно до пункту 22 Правил надання
послуг пасажирського автомобільного
транспорту, затверджених Постановою
КМУ від 18 лютого 1997 р. № 176 внесення
змін до маршруту та/або графіка руху,
не передбачених пунктом 20 цих
Правил, здійснюється за умови
розірвання договору про організацію
перевезень чи анулювання дозволу за
погодженням сторін шляхом виключення
маршруту та/або графіка руху з
відповідної мережі маршрутів та
включення до неї нового маршруту.

Порядком проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування,
затвердженого Постановою КМУ № 1081 від
03.12.2008 року передбачено також два
випадки розірвання договору -
порушення умов договору та подання на
конкурс недостовірної інформації (п.55).

Тобто, зміна умов перевезень пасажирів
(зменшення або збільшення
пасажиропотоку на маршруті) та як
наслідок обґрунтована зміна вимог до
транспортних засобів - не може стати
підставою для розірвання договору, а
отже подібні зміни допускаються.

Відповідно до ст. 34 Закону № 2344
автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів;

утримувати транспортні засоби в
належному технічному і санітарному
стані та забезпечувати їх зберігання
відповідно до вимог статті 21 цього
Закону;

забезпечувати контроль технічного і
санітарного стану транспортних
засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного
контролю стану здоров'я водіїв;

організувати проведення періодичного
навчання водіїв методам надання
домедичної допомоги потерпілим від
дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
законодавства;

забезпечувати проведення стажування
та інструктажу водіїв у порядку,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною
документацією на перевезення
пасажирів.

Автомобільні перевізники з кількістю
транспортних засобів десять і більше
зобов'язані організовувати підвищення
кваліфікації керівників і
спеціалістів автомобільного
транспорту, діяльність яких пов'язана
з наданням послуг автомобільного
транспорту, у термін один раз на п'ять
років, а з питань безпеки перевезень,
охорони праці та пожежної безпеки - у
термін один раз на три роки в порядку,
який визначає центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері транспорту.

Порядок організації перевезень
пасажирів та багажу автомобільним
транспортом, затвердженого Наказом
Міністерства інфраструктури України
від 15.07.2013 № 480 визначає механізм
організації підготовки до відкриття
автобусних маршрутів загального
користування (крім міжнародних) та
обстеження пасажиропотоків з метою
вивчення попиту населення на
пасажирські перевезення на міських,
приміських, міжміських автобусних
маршрутах загального користування.

Згідно п. 1.2. Порядку організації
перевезень пасажирів та багажу
автомобільним транспортом,
затвердженого Наказом Міністерства
інфраструктури України від 15.07.2013 № 480
організація перевезень пасажирів має
забезпечувати: своєчасне, повне та
якісне задоволення потреб населення в
перевезенні автомобільним
транспортом; захист прав споживачів
під час транспортного обслуговування;
організацію обстеження та
облаштування автобусних маршрутів
загального користування, що плануються
для відкриття.

Відповідно до п. 2.10. Порядку
організації перевезень пасажирів та
багажу автомобільним транспортом,
затвердженого Наказом Міністерства
інфраструктури України від 15.07.2013 № 480
обстеження пасажиропотоків
здійснюється: комплексно - на всіх
міських, приміських та міжміських
автобусних маршрутах загального
користування не менше ніж один раз на
три роки; вибірково - на міських,
приміських, міжміських автобусних
маршрутах загального користування,
якщо пасажиропотоки зазнають значних
змін; коригувально - на будь-якому
маршруті через чотири місяці після
його відкриття.

Згідно п. 6.10. вказаного Порядку
організації перевезень пасажирів та
багажу автомобільним транспортом,
затвердженого Наказом Міністерства
інфраструктури України від 15.07.2013 № 480
для підвищення ефективності роботи
автобусів на автобусному маршруті
загального користування відповідний
організатор пасажирських перевезень
повинен здійснити такі коригувальні
дії залежно від наповнюваності
місткості автобусів: більше ніж 100 % -
збільшити або зменшити кількість
рухомого складу шляхом заміни його
типу або марок на рухомий склад більшої
пасажиромісткості; від 100 % до 80 % -
збільшити кількість рухомого складу;
менше ніж 80 % - внесення змін до роботи
діючого автобусного маршруту
недоцільне; 50 % - зменшити кількість
рухомого складу; менше ніж 50 % -
розглянути питання щодо доцільності
закриття автобусного маршруту
загального користування, якщо він
дублюється іншими автобусними
маршрутами, або у разі неможливості
його закриття - щодо збитковості такого
маршруту та заходів для покриття
витрат на його обслуговування.

Отже, предметом договору є надання
організатором права перевізнику на
здійснення перевезень по маршрутам
загального користування, без
визначення конкретного транспортного
засобу, який повинен обслуговувати
маршрут.

Чинним законодавством не передбачено
обов'язкових вимог до перевізника щодо
здійснення перевезень лише тим и
транспортними засобами, що проходили
конкурс.

До того ж, згідно листа позивача та
аналізу роботи маршрутів за об'ємом
конкурсу №16 від 25 грудня 2013 року у
період з 18.01.2014 по 25.03.2014 позивачем було
зроблено обстеження пасажиропотоків
обліковим методом на підставі
оброблених відомостей про продані на
кожен рейс квитки.

За результатами було встановлено, що
середня заповнюваність автобусів на
вказаних маршрутах становить 5,8
пасажирів на рейс при максимальній
заповнюваності автобусу - 25
пасажирських місць для сидіння.

Аналіз фінансово - економічних
показників роботи на маршрутах № 744
(збитки з 18.01.2014 по 25.03.2014 склали - 31.3 тис.
грн.), № 745 (збитки з 18.01.2014 по 25.03.2014
склали - 18.7 тис. грн.), № 723 (збитки з
18.01.2014 по 25.03.2014 склали - 10,5 тис. грн.), № 765
(збитки з 18.01.2014 по 25.03.2014 склали - 10 тис.
грн.), а з 01.04.1014 по 14.04.1014 року на
маршрутах № 744 - 4,0 тис. грн. № 745 -1,6
тис.грн. № 723 - 5,2 тис. грн. № 765 -1,1 тис.
грн. (а.с.20-21, 32).

Таким чином, організатор - управління
інфраструктури та туризму Луганської
обласної державної адміністрації має
право здійснювати коригувальні дії та
вносити зміни до діючого договору щодо
заміни типу, марки, пасажиромісткості
рухомого складу.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до чеку № 5212 від 09.04.2014
року позивачем при подачі
адміністративного позову сплачено
судовий збір у сумі 73,08 грн. ( а.с.2).

Судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень.

Відповідно до частини 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету.

Оскільки позовні вимоги задоволено,
суд вважає за необхідне повернути
позивачу судовий збір у сумі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94,
99, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українсько - шведське АТП 10943" до
управління інфраструктури та туризму
Луганської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправним та скасування рішення
(висновку), зобов'язання вчинити певні
дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення (висновок) управління
інфраструктури та туризму Луганської
обласної державної адміністрації щодо
відмови від укладання додаткової угоди
та внесення змін до п. 1.1.2 договору № 2007
від 30.12.2013 року в частині визначення
комфортності транспортних засобів для
обслуговування маршрутів № 744,745,723,765 -
«без обмежень».

Зобов'язати управління інфраструктури
та туризму Луганської обласної
державної адміністрації укласти з
товариством з обмеженою
відповідальністю "Українсько -
шведське АТП 10943" додаткову угоду до
договору № 2007 від 30.12.2013 року та
зазначити в п. 1.1.2 вимоги комфортності
до транспортних засобів, які
обслуговуватимуть маршрути № 744,745,723,765
- «без обмежень».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Українсько -
шведське АТП 10943" судовий збір у сумі 73,08
грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Т.І. Ковальова