Справа № 9101/190800/2012
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 2а-1731/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Апостолівському районі
Дніпропетровської області на
постанову Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 22
вересня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Апостолівському районі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Апостолівському районі
Дніпропетровської області (далі по
тексту - УПФУ) та просила суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови
у перерахуванні основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
внаслідок Чорнобильської катастрофи
передбаченої ст..50 та ст..54 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" -
протиправними;

- зобов'язати відповідача перерахувати
пенсію з 01 берерзня 2010 року(з моменту
невідповідності), основної пенсії у
відповідності до статті 54 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та додаткової пенсії за шкоду завданої
здоров'ю у відповідності до статті 50
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та статті 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Постановою Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 22
вересня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково:

- позовні вимоги за період часу з 01
березня 2010 року по 24 січня 2011 року
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку для
звернення до адміністративного суду
без поважних причин.

- визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Апостолівському районі
Дніпропетровської області області
протиправним;

- зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Апостолівському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок основної пенсії та
додаткової пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, що
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи"ОСОБА_1 - інваліду третьої
групи, з урахуванням частини 1 статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виходячи із розміру
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність,
встановленого законом України „Про
державний бюджет на відповідній рік" з
25 січня 2011 року по 22 вересня 2011 року та
виплатити заборгованість;

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилався на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову повністю.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в

межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, а також
правильність застосування судом норм
матеріального права та правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач має
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської

катастрофи (категорія І) та є інвалідом
ІІІ групи, захворювання якого пов'язано
з роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильської катастрофи.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду та отримує
пенсію по інвалідності та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на
підставі ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

Статтею 49 Закону № 796 передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів першої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 10
мінімальних пенсій за віком, другої
групи - 8 мінімальних пенсій за віком, а
для інвалідів третьої групи - не нижчим
6 мінімальних пенсій за віком (редакція
норми із змінами, внесеними згідно із
Законом України від 17.11.2005 року № 3108-IV).

Згідно з частиною першою статті 50
Закону № 796 особам, віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами першої
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі - 100 відсотків
мінімальної пенсії за віком, другої
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, а особам,
які є інвалідами третьої групи - у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком (редакція норми із змінами,
внесеними згідно із Законом України
від 17.11.2005 року № 3108-IV).

До того ж, відповідно до ч.1 ст.46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
ст.ст.50 та 54 Закону України „ Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ", а не постановами Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Відповідно до ст.ст.50 та 54 Закону
України „ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
вбачається, що під час визначення
розміру пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу їх нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування ", іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, ч.3 ст.28 Закону
України „ Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування ",
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, суд
не може застосувати при розгляді
справи, оскільки наявність такої норми
та відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлене ст.ст.50 та 54 Закону.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
недоплати суми по 22 вересня 2011 року суд
першої інстанції не вірно застосував
норми матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вважає
за необхідне зазначити, що Законом
України від 14.06.2011року № 3491-„Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
(далі Закон № 3491-VI), який набув законної
сили з 19.06.2011 року, розділ VII Прикінцевих
положень „Закону України „Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
було доповнено пунктом 4 наступного
змісту : „Установити, що у 2011 році норми
і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статті 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни", статей
14, 22, 37 та частини третьої статті 43
Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011р."

На виконання пункту 7 Закону № 3491-VI, 06
липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
„Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пунктів 1, 3 якої встановлено розміри
виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011року № 20-рп/2011 положення
пункту 4 розділу VII Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визнано таким, що відповідає
Конституції України.

Дані нормативні акти
неконституційними не визнані, а тому
підлягають застосуванню, у зв'язку з
чим вимоги позивача підлягають
задоволенню з 25 січня 2011 року по 22 липня
2011 року включно.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті та
дійшов вірного висновку про наявність
у позивача права на перерахунок
призначеної пенсії проте помилково
застосував до даних правовідносин
норми матеріального права, які на час
виникнення спірних правовідносин,
втратили чинність.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
201 Кодексу адміністративного
судочинства України, підставами для
зміни постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, постанова суду
першої інстанції підлягає зміні з
викладенням 2 та 3 абзацу резолютивної
частини постанови суду першої
інстанції в іншій редакції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 201, 205, 207 КАС України, суд,, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Апостолівського
районного суду Дніпропетровської
області від 22 вересня 2011 року - змінити,
виклавши 2 та 3 абзаци резолютивної
частини постанови в наступні редакції.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
щодо нарахування та виплати державної
та додаткової пенсії ОСОБА_1 за період з
25 січня 2011 року по 22 липня 2011 року в
розмірі, нижчому, ніж передбачено ст.ст.
50,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Апостолівському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок основної пенсії та
додаткової пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, що
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи"ОСОБА_1 - інваліду третьої
групи з урахуванням частини 1 статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виходячи із розміру
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність,
встановленого законом України „Про
державний бюджет на відповідній рік" з
25 січня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі. Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник