Справа № 813/1828/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/800/54622/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

Бутенка В.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Виконавчого комітету Львівської
міської ради на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
07 червня 2013 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі за позовом першого
заступника прокурора міста Львова до
виконавчого комітету Львівської
міської ради про визнання протиправною
бездіяльність і скасування рішення,-

в с т а н о в и л а:

11 березня 2013 року перший заступник
прокурора міста Львова звернувся до
суду з позовом про визнання
протиправною бездіяльність
відповідача щодо залишення без
розгляду подання прокуратури м. Львова
від 23 січня 2013 року № 37-522-вих-13 та
скасування рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради № 671
від 05 жовтня 2012 року «Про затвердження
Методики розрахунків розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
місту Львову, в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року, позов задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Львівської
міської ради щодо залишення без
розгляду подання прокуратури м. Львова
№ 37-522-вих-13 та визнано протиправним і
скасовано рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради № 671
від 05 жовтня 2012 року «Про
затвердження Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні місту Львову в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря».

У касаційній скарзі відповідач, з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами попередніх інстанцій,
просить судові рішення скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що виконавчим комітетом
Львівської міської ради прийнято
рішення від 05 жовтня 2012 року № 671 «Про
затвердження Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні м. Львову у результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря».

За результатами проведеної
прокуратурою м. Львова перевірки стану
додержання відповідачем приписів
чинного законодавства України щодо
додержання вимог природоохоронного
законодавства та охорону атмосферного
повітря при розробленні та
затвердженні Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні місту Львову, прокуратурою
міста 23 січня 2013 року до Львівської
міської ради внесено подання
№ 37-522-вих-13 про скасування вказаного
рішення в термін до 22 лютого 2013 року.

Зазначене подання виконавчим
комітетом Львівської міської ради
отримано 25 січня 2013 року.

Листом від 21 лютого 2013 року № 1104-137
відповідач повідомив першого
заступника прокурора м. Львова про
утворення комісії для розгляду
подання, якій доручено повідомити
позивача про результати розгляду
подання в термін до 17 березня 2013 року.

Рішення судів попередніх інстанцій
обґрунтовані тим, що контроль у галузі
охорони атмосферного повітря
здійснюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів,
його територіальними органами, а на
території Автономної Республіки Крим -
органом виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань екології та
природних ресурсів, а також іншими
спеціально уповноваженими на це
органами виконавчої влади. Відповідно
уповноваженими на проведення
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, які заподіяні державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, що виявлені за результатами
державного контролю за додержанням
суб'єктами господарювання вимог
природоохоронного законодавства є
державні інспектори України з охорони
навколишнього природного середовища
та державні інспектори з охорони
навколишнього природного середовища
відповідних територій, а не
спеціалісти відділу екології
управління екології та благоустрою
департаменту містобудування та
працівників відділу екологічного
нагляду комунального підприємства
"Адміністративно-технічне управління",
для яких спірним рішенням затверджено
Методику розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
місту Львову в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря, а тому
таке рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає правильною
позицію судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
прокуратуру» від 5 листопада 1991 року
№ 1789-XII при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право:

1) вносити подання; 2) у встановленому
законом порядку ініціювати
притягнення особи до дисциплінарної,
адміністративної відповідальності,
складати протокол про адміністративне
правопорушення та починати досудове
розслідування; 3) звертатися до суду в
передбачених законом випадках.

Статтею 23 вказаного Закону зазначено,
що подання - це акт реагування
прокурора на виявлені порушення закону
з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення
порушень закону, причин та умов, що їм
сприяли; 2) притягнення осіб до
передбаченої законом
відповідальності; 3) відшкодування
шкоди; 4) скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; 5) припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб.
Відповідний прокурор має бути
повідомлений про результати розгляду
подання та вжиті заходи у визначений
ним строк, що обчислюється з дня
отримання подання та не може бути
меншим 10 днів.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів щодо визнання
протиправною бездіяльності
відповідача, оскільки у визначений
прокурором строк, до 22 лютого 2013 року,
виконавчий комітет Львівської міської
ради не повідомив про результати
розгляду подання та вжиті заходи,
направивши при цьому листа від 21 лютого
2013 року про створення комісії для
розгляду подання і повідомлення про
результати в строк до 17 березня 2013 року.

Також обґрунтованими є висновки судів
попередніх інстанцій щодо
незаконності прийнятого відповідачем
рішення з огляду на наступне.

Згідно ст. 35 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» 25 червня 1991 року №
1264-XII державний контроль у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів. Виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад здійснюють
державний контроль у сфері охорони
навколишнього природного середовища.

Спеціальним законом, що визначає
правові і організаційні основи та
екологічні вимоги в галузі охорони
атмосферного повітря є Закон України
«Про охорону атмосферного повітря» від
16 жовтня 1992 року ( у редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
№ 2707-XII, який, згідно преамбули,
спрямований на збереження та
відновлення природного стану
атмосферного повітря, створення
сприятливих умов для життєдіяльності,
забезпечення екологічної безпеки та
запобігання шкідливому впливу
атмосферного повітря на здоров'я людей
та навколишнє природне середовище.

За приписами ст. 28 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
державний контроль у галузі охорони
атмосферного повітря здійснюється
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
екології та природних ресурсів, його
територіальними органами, а на
території Автономної Республіки Крим -
органом виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань екології та
природних ресурсів, а також іншими
спеціально уповноваженими на це
органами виконавчої влади.

Указом Президента України від 13 квітня
2011 № 452/2011 затверджено Положення про
Міністерство екології та природних
ресурсів України, в якому до
повноважень зазначеного Міністерства
в сфері охорони атмосферного повітря
віднесено, зокрема, забезпечення
нормативно-правового регулювання щодо
правил, нормативів, норм, методик у
сфері охорони атмосферного повітря.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 27 червня 2006 року № 309
затверджено нормативи гранично
допустимих викидів забруднюючих
речовин із стаціонарних джерел.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 10 грудня 2008 року № 639
затверджено Методику розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.

Відповідно до п. 1.4 дана Методика
поширюється на державних інспекторів
України з охорони навколишнього
природного середовища та державних
інспекторів з охорони навколишнього
природного середовища відповідних
територій при розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, що виявлені за
результатами державного контролю за
додержанням суб'єктами господарювання
вимог природоохоронного
законодавства.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V
державний нагляд (контроль)
здійснюється, зокрема, за принципами:
неприпустимості дублювання
повноважень органів державного
нагляду (контролю); наявності одного
органу державного нагляду (контролю) у
складі центрального органу виконавчої
влади.

Відповідно до Наказу Держекоінспекції
України від 12 грудня 2011 року № 136
затверджено Положення про Державну
екологічну інспекцію у Львівській
області, яким Держекоінспекцію
визначено органом, який здійснює
державний контроль, зокрема, в частині
охорони атмосферного повітря.

Колегія суддів погоджується з позицією
судів щодо помилкового посилання
відповідача на підпункт 1 пункту "а" ч. 1
ст. 33 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21
травня 1997 року № 280/97-ВР, оскільки
згідно ст. 28 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»,
спеціального закону, який регулює дані
правовідносини, державний контроль у
галузі охорони атмосферного повітря в
даному випадку здійснює саме Державна
екологічна інспекція у Львівській
області, а не виконавчі органи міських
рад.

Отже, уповноваженими на проведення
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, які заподіяні державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, є державні інспектори України
з охорони навколишнього природного
середовища та державні інспектори з
охорони навколишнього природного
середовища відповідних територій, а не
спеціалісти відділу екології
управління екології та благоустрою
департаменту містобудування та
працівників відділу екологічного
нагляду комунального підприємства
"Адміністративно-технічне управління",
для яких спірним рішенням затверджено
Методику розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
місту Львову в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря», а тому
таке рішення підлягає скасуванню.

Таким чином, аналізуючи зазначені
норми чинного законодавства та
встановивши фактичні обставини справи,
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку про
протиправність дій відповідача та
наявність підстав для скасування
неправомірного рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради № 671
від 05 жовтня 2012 року «Про затвердження
Методики розрахунків розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
місту Львову, в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря».

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і не дають підстав
вважати, що судами при розгляді справи
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Суд касаційної інстанції залишає без
задоволення касаційну скаргу, а
рішення - без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Виконавчого комітету
Львівської міської ради залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 07
червня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

В.І. Бутенко

В.М. Кочан