Справа № 537/593/14-а
Суддя: Дядечко І. І.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/593/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року року Крюківський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі: головуючого судді -
Дядечко І.І., при секретарі -
Хмельницькому С.С., за участю позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Щепілова О.В., розглянувши у приміщенні
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області справу
за адміністративним позовом фізичної
особи ОСОБА_1 до суб'єкта владних
повноважень Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом,
відповідно до якого просив суд
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці здійснити перерахунок
призначеної йому пенсії, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, згідно із
ст. 45 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку 6 мінімальних пенсій за
віком та виплатити йому недоплачену
щомісячну державну пенсію за період з
22.05.2008 року по день винесення рішення
суду, зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок призначеної
йому додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно зі ст. 50 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком та виплатити йому
недоплачену пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за період з 22.05.2008 року по день
прийняття рішення суду, зобов'язати
відповідача надалі при виплаті пенсії
проводити щомісячну виплату йому
державної пенсії та додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В обґрунтування зазначеної позовної
заяви зазначив наступне, він ОСОБА_1, є
інвалідом 3 групи. Його інвалідність
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою. Крім того його віднесено
до 1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
На час звернення до суду він отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». У січні 2014
року ним було надіслано письмове
звернення до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області про здійснення
перерахунку його пенсії відповідно до
вимог Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Відповідачем
здійснювалося нарахування йому пенсії
самостійно, він не є спеціалістом в
області пенсійного забезпечення, не
має обов'язку проводити перевірку
розрахунків відповідача, який є
державним органом, уповноваженим на
виконання даної функції. Інформацію
щодо порушення його прав відповідачем
ним була отримана лише після
особистого звернення до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці. В задоволенні його прохань
щодо перерахунку його пенсії та сплати
недоплаченої частини щомісячної
державної пенсії за період з 22.05.2008 року
по теперішній час йому було відмовлено.
Позивач вважає дії відповідача
неправомірними та такими, що
суперечать Конституції України, а
також діючому законодавству у сфері
пенсійного забезпечення.

Ухвалою судді Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.04.2014 року провадження у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці про
визначення дій відповідача
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині позовних вимог за
період з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року
закрито.

Ухвалою судді Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 15.04.2014 року провадження у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці про
визначення дій відповідача
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині позовних вимог за
період з 22.07.2011 року по 03.08.2013 року -
залишено без розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача Щепілов О. В. проти позову
заперечував, просив в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі,
надав наступні пояснення.

Позивач з 01.01.2012 року отримує пенсію по
інвалідності в розмірах, встановлених
постановою Кабінету міністрів України
«Про підвищення соціального захисту
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від
23.11.2011 року. 25 січня 2012 року
Конституційним судом України прийнято
рішення у справі № 3-рп/2012 за
конституційним поданням Управління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частини першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2,3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України відповідно до
якого Кабінет Міністрів України має
всі достатні правові підстави
регулювати питання здійснення
соціальних виплат та допомоги в межах
фінансових ресурсів, передбачених
Законом України «Про Державний бюджет
України». Пунктом 4 розділу «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про державний бюджет
України 2013 рік» встановлено, що у 2013
року році норми і положення статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету пенсійного
фонду України на 2013 рік». Розмір пенсії
позивача визначено у відповідності з
діючим законодавством про пенсійне
забезпечення, тому підстав для
нарахування та виплати позивачу
державної та додаткової пенсії в інших
розмірах відсутні. В діях Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці відсутня протиправність.

Суд, повно, обґрунтовано,
всебічно та безпосередньо дослідивши
всі наявні докази у справі, з'ясувавши
всі обставини, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог
та заперечень, вислухавши думку
позивача, представника відповідача по
справі, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є
постраждалою особою внаслідок
чорнобильської катастрофи, категорії 1,
що підтверджується світлокопією
посвідчення Серія НОМЕР_1 від 15 квітня
1993 року, а за станом здоров'я є
інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювань, викликаних впливом її
шкідливих факторів, що підтверджується
світлокопією довідки МСЕК серія 7-66 ТЕ
№ 0018338 від 03.11.2009 року.

23.01.2014 року за вих. № 14/К-07 за підписом
начальника управління Ареп’єва Р. М.
на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь
на його звернення, щодо перерахунку
пенсії в порядку та розмірах
встановлених відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якої у перерахунку
пенсії громадянину ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно приписів ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ним владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідно
до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Положеннями Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що держава
взяла на себе відповідальність за
завдану шкоду громадянам та
зобов'язалась відшкодувати її за
пошкодження здоров'я або втрату
працездатності громадянами та їх
дітьми, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та за втрату
годувальника, якщо його смерть
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком. Обчислення і призначення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Частиною 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Згідно зі ст. 62 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що роз'яснення порядку
застосування зазначеного закону
визначено у порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України, згідно з
ст. 117 Конституції України, рішення
якого є обов'язковими для виконання
органами державної виконавчої влади
України всіх рівнів та всіма суб'єктами
господарювання, незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Статтею 63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що фінансування витрат
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Оскільки позивач отримує пенсію
на підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» то обчислення пенсії
визначається Кабінетом Міністрів
України.

25.01.2012 року Конституційний Суд
України ухвалив рішення № 3-рп/2012,
відповідно до якого Конституційним
Судом України визначено, що однією з
ознак України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного Бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.
Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Відповідно до Положення про
Пенсійний фонд України бюджет
Пенсійного фонду України затверджує
Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів
України є органом, який забезпечує
проведення державної політики у
соціальній сфері, а Пенсійний фонд
України - органом, який реалізує таку
політику, в тому числі, за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Назалежність розмірів соціальних
виплат особі від економічних чинників
вказує і ст. 22 Загальної декларації
прав людини, розміри соціальних виплат
і допомоги встановлюються з
урахуванням фінансових можливостей
держави.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі
«Ері проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового.

Такі положення поширюються й на
питання допустимості зменшення
соціальних виплат, про що зазначено в
рішенні Європейський суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12 жовтня 2004 році.

Оскільки з однопредметних
законодавчих норм рівної ієрархії при
вирішенні спору застосуванню підлягає
законодавча норма, що не визнана
неконституційною та прийнята пізніше,
в даному випадку мають застосовуватися
норми Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» а не
відповідні норми Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Тому, в задоволенні позовних
вимог фізичної особи ОСОБА_1 до
суб'єкта владних повноважень
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині виплат за період з
03.08.2013 року по 31.12.2013 року слід
відмовити.

Непідлягає задоволенню вимога
позивача щодо зобов'язання відповідача
надалі при виплаті пенсії проводити
щомісячну виплату йому державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до ст.. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки рішення суду в
частині зобов'язання відповідача
проводити виплати на майбутнє не
відповідає змісту законодавства.
Судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання. Воно не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право.

Також, проаналізувавши положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» суд встановив, що
законодавцем в 2014 році при виконанні
Державного бюджету на 2014 рік, не
передбачено спеціального порядку
виконання норм і положень Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" , а отже,
позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1
до суб'єкта владних повноважень
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії в частині виплат за період
01.01.2014 року по 15.04.2014 року з урахуванням
фактично виплачених сум підлягають
задоволенню.

Судові витрати у справі віднести за
рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-12, 17-19, 21,70, 159, 160, 161-163
КАС України, ст.46 Конституції України,
ЗУ „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ЗУ „Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", З У „Про державний бюджет
на 2013 рік" та ЗУ „Про державний бюджет
на 2014 рік" суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1
до суб'єкта владних повноважень
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Зобов»язати Управління Пенсійного
фонду в м. Кременчуці провести
перерахунок державної, у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст.ст.
50,54,67 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 01.01.2014 року по
15.04.2014 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

Судові витрати у справі віднести
за рахунок держави.

Постанова суду, у відповідності до ч.2
ст.256 КАС України, підлягає негайному
виконанню.

Оскарження постанови судді не зупиняє
її виконання.

Апеляційна скарга на постанову
судді може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області на
протязі десяти днів з дня отримання
копії постанови, з одночасним подання
копії апеляційної скарги до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови суду
виготоволено 18.04.2014 року

Суддя:
І.І. Дядечко