Справа № 808/1978/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Справа № 808/1978/14
м.ЗапоріжжяСуддя Запорізького
окружного адміністративного суду
Нечипуренко О.М., при секретарі Петрусь
Д.К., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції

третя особа: Публічне акціонерне
товариство "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"

про: визнання протиправною та
скасування постанови від 22.11.2013 ВП
№40726796, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, за участі у якості третьої
особи Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк", про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови за виконавчим
провадженням ВП №40726796 від 22.11.2013 про
стягнення виконавчого збору у розмірі
930,34 грн.

В обґрунтування позову позивач
посилався на те, що постановою про
відкриття виконавчого провадження від
15.11.2013 боржнику (ОСОБА_1) надано строк
для добровільного погашення
заборгованості до 21.11.2013, тоді як
постанову на адресу боржника
направлено лише 21.11.2013. Тож, він був
фактично позбавлений можливості
добровільно погасити суму
заборгованості.

Зважаючи на викладене, посилаючись на
ст.ст. 25, 28 Закону України "Про виконавче
провадження", згідно якої, у разі
невиконання боржником рішення у строк,
встановлений для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір, вказує на
протиправність дій відповідача та
просить скасувати постанову про
стягнення виконавчого збору від 22.11.2013.

Ухвалою суду від 20.03.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№808/1978/14, закінчено підготовче
провадження та призначений судовий
розгляд справи на 31.03.2014.

Позивач в судове засідання не прибув.
Направив на адресу суду клопотання про
розгляд справи за його відсутності та
зазначив, що наполягає на позовних
вимогах, викладених у позові.

Відповідач та третя особа, належним
чином повідомлені про дату, місце та
час судового розгляду, в судове
засідання 31.03.2014 не прибули.

Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь в справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За таких обставин, на підставі ст.128 КАС
України, згідно якої неприбуття в
судове засідання без поважних причин
представника сторони або
неповідомлення ним про причини
неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи, суд вважає за можливе
розглянути справу по суті без участі
представників відповідача та третьої
особи.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41
КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд вважає, позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Підставами для визнання незаконними
(нечинними) актів в судовому порядку є
невідповідність їх вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
фізичної особи, підприємства чи
організації - позивача у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про виконавче провадження",
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону, державною виконавчою
службою підлягають виконанню такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, та накази
господарських судів, у т.ч. на підставі
рішень третейського суду; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних та
кримінальних справах у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
державну виконавчу службу" визначено,
що державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим, неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Він здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

За приписами ст. 24 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження.
Відповідно до вимог ч. 2 цією норми,
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документу виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи,
постановою ВП № 40726796 від 15.11.2013 року
головного державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Войтенко
Ю.В., відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-2297/11
виданого 17.07.2013 Ленінським районним
судом м. Запоріжжя про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" боргу у сумі 9303,41 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про
виконавче провадження", в постанові про
відкриття виконавчого провадження
державний виконавець встановлює строк
для добровільного виконання рішення,
який не може перевищувати 7 днів.

На виконання цієї норми закону,
позивачу було встановлено строк для
добровільного виконання рішення до
21.11.2013.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України
"Про виконавче провадження", копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного дня
надсилається стягувачу, боржнику та
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

За приписами ст.ст. 25, 28 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення у строк,
встановлений для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір.

Стаття 30 вказаного Закону визначає, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримано боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення.

Натомість, як вбачається із копії
супровідного листа Ленінського ВДВС
Запорізького МУЮ від 21.11.2013, постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 15.11.20132 направлено ОСОБА_1
направлено лише 21.11.2013, тобто, через 6
днів після її винесення, при цьому
термін добровільного виконання
рішення сплинув саме 21.11.2013.

22.11.2013 головним державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Войтенко
Ю.В. винесена Постанова по виконавчому
провадженню ВП № 40726796 про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
930,34 грн.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем порушено вимоги
ст. 24 Закону України "Про виконавче
провадження", в частині строків
направлення сторонам постанови про
відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає неправомірними дії Ленінського
ВДВС Запорізького МУЮ та, відповідно
постанову про стягнення виконавчого
збору винесеною безпідставно, в
порушення приписів Закону України "Про
виконавче провадження України", а, отже
такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України,
учасники виконавчого провадження
мають право звернутись до суду із
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їх права, свободи чи
інтереси.

Суд також бере до уваги, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією (та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
задовольняє їх у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167, 181 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати неправомірними дії
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції під час
винесення постанови № ВП 40726796 від
15.11.2013 про відкриття виконавчого
провадження.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про стягнення виконавчого
збору 22.11.2013 ВП №40726796.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у
відповідності до вимог ст. 160 КАС
України оформлена і підписана 22.04.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко