Справа № 812/168/14
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ципко О.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року справа №812/168/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді Старосуда
М.І., суддів Гімона М.М., Гайдара А.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки
Луганської області, управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/168/14 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки
Луганської області про визнання
незаконними дій, стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Ровеньки Луганської
області, в якому позивач просив:

- визнати незаконними дії Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Ровеньки Луганської
області щодо неприйняття до
відшкодування сум пенсій по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
неправомірними за період з 01.03.2012 по
31.08.2012 відносно осіб, яким призначено
виплату пенсії у зв'язку із втратою
годувальника;

- стягнути з відповідача витрати на
виплату та доставку пенсій по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві у розмірі 72 791,62
грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р., адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Ровеньки Луганської
області задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Ровеньки Луганської
області (юридична адреса: 94700 Луганська
область, м. Ровеньки, вул. Перемоги, 2,
код 25926885) на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області (юридична адреса:
94700 Луганська область м. Ровеньки, вул.
К. Маркса, 134-а, ) витрати
на виплату та доставку пенсій по
інвалідності та втраті годувальника
внаслідок нещасного ви падку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.03.2012 по 31.08.2012
у розмірі 8912,33 грн. (вісім тисяч
дев'ятсот дванадцять гривень 33
копійки), з яких витрати на виплату
пенсії - 8846,17 грн., доставка пенсій -66,16
грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки
Луганської області подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду,
управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційних скарг, вважає, що
апеляційна скарга позивача
задоволенню не підлягає, а апеляційна
скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
органи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, повинні відшкодовувати
органам Пенсійного фонду витрати за
особовими справами осіб, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

Відповідач відмовився від
відшкодування суми витрат на виплату
пенсій, посилаючись на ст. 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Колегія суддів зазначає, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, згідно
ч.1 ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Отже, право на одержання щомісячних
страхових виплат мають лише
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого.

З огляду на положення статті 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
відносно осіб, яким на момент смерті
годувальника не виповнилося 55 років та
які були працездатними.

Щодо задоволених позовних вимог
відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
яким позивач виплатив пенсії по втраті
годувальника, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті
годувальника від трудового каліцтва,
факт якої підтверджено актом №23 форми
№Н1 від 28.02.1984 року, виповнилося більше
55 років, але згідно копії трудової
книжки вона на день смерті
годувальника перебувала у трудових
відносинах з підприємством, звільнена
з роботи за власним бажанням 05.02.1985
року.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент смерті
годувальника, який помер 15.04.2010 року
від професійного захворювання, не
виповнилося 55 років і вона була
працездатною.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті
годувальника, який помер від
професійного захворювання 28.07.2006 року,
виповнилося більше 55 років, але згідно
копії трудової книжки вона на день
смерті годувальника перебувала у
трудових відносинах з підприємством.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент смерті
годувальника, який помер від
трудового каліцтва, що підтверджується
довідкою №00092 від 20.04.2007 року,
виповнилося більше 55 років, але вона на
день смерті годувальника здійснювала
підприємницьку діяльність та була
зареєстрована у державній податковій
інспекції м. Ровеньки як суб'єкт
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент смерті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві 24.01.2008
року, виповнилося більше 55 років, але
вона на день смерті годувальника вона
перебувала у трудових відносинах з
підприємством.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 на момент смерті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві 20.01.2009
року, виповнилося більше 55 років, але на
день смерті годувальника згідно копії
трудової книжки вона перебувала у
трудових відносинах з підприємством
«Трест Антрацитвуглебуд» і звільнена
за власним бажанням 12.05.2009 року.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 на момент смерті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві 20.11.2009
року, виповнилося більше 55 років, але
вона на день смерті годувальника
здійснювала підприємницьку діяльність
та була зареєстрована у державній
податковій інспекції м. Ровеньки як
суб'єкт підприємницької діяльності
без створення юридичної особи.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 на момент смерті
годувальника, який помер від
професійного захворювання, що
підтверджується довідкою №000236 від
25.05.2006 року, виповнилося більше 55 років,
але вона на день смерті годувальника
здійснювала підприємницьку діяльність
та була зареєстрована у державній
податковій інспекції м. Ровеньки як
суб'єкт підприємницької діяльності
без створення юридичної особи.

З огляду на положення статті 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
колегія суддів приходить до висновку,
що у відповідача також відсутній
обов'язок щодо відшкодування позивачу
витрат, пов'язаних з виплатою пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання відносно ОСОБА_3, якій на
момент смерті годувальника не
виповнилося 55 років і вона була
працездатною та відносно ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, яким на момент смерті
годувальника виповнилося більше 55
років, але вони на день смерті
годувальника працювали.

Таким чином, судом першої інстанції
необґрунтовано задоволенні позовні
вимоги відносно зазначених вище осіб,
оскільки у відповідача відсутній
обов'язок щодо відшкодування позивачу
витрат, пов'язаних з виплатою пенсії
вказаним особам у зв'язку із втратою
годувальника.

Щодо задоволених позовних вимог
відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11, яким
позивач виплатив пенсії по втраті
годувальника, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що, оскільки зазначені особи
визнані інвалідами дитинства, а тому на
момент смерті годувальника вони
фактично були інвалідами, тому
понесені витрати позивача по виплаті
вказаним особам пенсій у зв'язку з
втратою годувальника за період з 01
березня 2012 року по 31 серпня 2012 року в
сумі 1800 грн. підлягають відшкодуванню з
відповідача.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог в частині визнання
незаконними дій відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області
задоволенню не підлягає, а апеляційна
скарга відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ровеньки Луганської області підлягає
частковому задоволенню, внаслідок чого
постанова суду першої інстанції, як
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/168/14 - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/168/14 - задовольнити
частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
р. у справі № 812/168/14 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов управління Пенсійного фонду
України в м. Ровеньки Луганської
області до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Ровеньки Луганської
області про визнання незаконними дій,
стягнення заборгованості задовольнити
частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Ровеньки Луганської
області (юридична адреса: 94700 Луганська
область, м. Ровеньки, вул. Перемоги, 2,
код 25926885) на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області (юридична адреса:
94700 Луганська область м. Ровеньки, вул.
К. Маркса, 134-а, ) витрати
на виплату та доставку пенсій по
інвалідності та втраті годувальника
внаслідок нещасного ви падку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.03.2012 по 31.08.2012
у розмірі 1800 грн. (одна тисяча вісімсот
гривень).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанову суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

М.М. Гімон

А.В. Гайдар