Справа № 2а-1670/7957/12
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року м. Полтава Справа №
2а-1670/7957/12

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Дрижирук М.І.,

представника позивача - Самойленко Ж.С.,

представника відповідача - Прокопчука
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства "АвтоКрАЗ" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2012 року Публічне
акціонерне товариство "АвтоКрАЗ"
(далі - ПАТ "АвтоКрАЗ", позивач)
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції (далі -
Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
№/171 від 02.10.2012 повністю та
№/170 від 02.10.2012 в частині зменшення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 13111,00 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.01.2013, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26.03.2013, у задоволенні позовних вимог
ПАТ "АвтоКрАЗ" відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 14.01.2014 судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Позовні вимоги ПАТ "АвтоКрАЗ"
обґрунтовано тим, що під час проведення
перевірки та прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень
відповідачем не було взято до уваги
належним чином оформлені первинні
документи бухгалтерської та
податкової звітності, складені за
результатом здійснення господарської
операції з придбання
товарно-матеріальних цінностей у ЗАТ
"Рівненський ливарний завод", що мали
реальний товарний характер.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у письмових запереченнях
№41270/10/10-044 від 28.12.2012 та додаткових
поясненнях №509 від 24.02.2014 та №667 від
31.03.2014 (том 1 а.с. 151-153, том 2 а.с. 126-129, 167-169).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Судом встановлено, що ПАТ "АвтоКрАЗ"
(ідентифікаційний код 05808735)
зареєстроване в якості юридичної
особи. Позивач як платник податків
взятий на податковий облік в
Кременчуцькій ОДПІ 23.11.1994 за №2058 та є
платником ПДВ.

У період з 28.08.2012 по 10.09.2012 Кременчуцькою
ОДПІ проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ПАТ
"АвтоКрАЗ" суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджету на рахунок платника
у банку за червень 2012 року.

За результатами перевірки
контролюючим органом 17.09.2012 складено
акт №3616/15-507/05808735, в якому зафіксовано
порушення позивачем вимог пунктів 201.4,
201.6 статті 201, пункту 198.6 статті 198,
пункту 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ (рядок 23.1 декларації)
за червень 2012 року на 45261,00 грн та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 24 декларації) за червень
2012 року на 13215,00 грн (том 1 а.с. 34-51).

Як слідує зі змісту акту перевірки
№3616/15-507/05808735 від 17.09.2012, висновок про
порушення ПАТ "АвтоКрАЗ" вимог
податкового законодавства перевіряючі
обґрунтовують тим, що перевіркою не
підтверджено та підлягає зменшенню з
податкового кредиту червня 2012 року
сума ПДВ у розмірі 13110,79 грн по
взаємовідносинам із ЗАТ "Рівненський
ливарний завод", оскільки останній не
виписав позивачу податкову накладну на
вказану суму поставки та не
задекларував податкові зобов'язання за
червень 2012 року в сумі ПДВ 13110,79 грн.

В обґрунтування висновку про завищення
бюджетного відшкодування ПДВ за
червень 2012 року на 45261,00 грн перевіряючі
посилаються на акт від 17.08.2012
№3123/15-507/05808735 попередньої проведеної
виїзної позапланової перевірки з
питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за травень 2012
року, яким встановлено завищення ПАТ
"АвтоКрАЗ" суми від'ємного значення за
травень 2012 року в розмірі 45261,00 грн.

На підставі акта перевірки
№3616/15-507/05808735 від 17.09.2012, Кременчуцькою
ОДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення від 02.10.2012:

- №/171, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
45261,00 грн та застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 22630,50 грн
(том 1 а.с. 52);

- №/170, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 13215,00 грн
(том 1 а.с. 53).

Позивач, не погоджуючись з висновками
акту перевірки №3616/15-507/05808735 від 17.09.2012,
звернувся до суду з вимогою про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
№/171 від 02.10.2012 повністю та
№/170 від 02.10.2012 в частині завищення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на 13111,00 грн.

Надаючи оцінку спірному податковому
повідомленню-рішенню від 02.10.2012
№/171 про зменшення суми
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
45261,00 грн та застосування штрафної
(фінансової) санкції в розмірі 22630,50 грн,
суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 21.03.2012
між позивачем та ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" укладено договір
№П-РЛЗ-АКР-12 з урахуванням додатків до
нього (том 1 а.с. 92-95).

В рамках виконання вказаного договору
позивачем у травні 2012 року оформлено
придбання у ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" товарів (чавунних відливок) на
загальну суму 26359,30 грн, в тому числі ПДВ
- 45261,06 грн.

У період з 01.08.2011 по 10.08.2012 працівниками
Кременчуцької ОДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ПАТ "АвтоКраз" суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджету на рахунок платника
у банку за травень 2012 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт №3123/15-507/05808735 від 17.08.2012
(том 1 а.с. 13-33), яким зафіксовано
порушення ПАТ "АвтоКраз" пунктів 201.4, 201.6
статті 201, пункту 198.6 статті 198, пункту
200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і податкового
кредиту з ПДВ за квітень 2012 року на 90994
грн та за травень 2012 року на 45261 грн, що
призвело до завищення заявленої суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2012 року на 90994,00 грн.

На підставі акту перевірки
№3123/15-507/05808735 від 17.08.2012 Кременчуцькою
ОДПІ 31.08.2012 прийняті податкові
повідомлення-рішення: - №/132, яким
ПАТ "АвтоКрАЗ" зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних податкових
періодів) з ПДВ по декларації №903520540
від 20.06.2012 за травень 2012 року у
загальному розмірі 90994 грн та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 45497 грн; - №/132,
яким ПАТ "АвтоКрАЗ" зменшено розмір
від'ємного значення суми ПДВ по
декларації №903520540 від 20.06.2012 за травень
2012 року у загальному розмірі 45261 грн.

ПАТ "АвтоКрАЗ", не погоджуючись із
позицією контролюючого органу,
викладену в акті перевірки
№3123/15-507/05808735 від 17.08.2012, звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з вимогою про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 30.08.2012 №/132
та №/132 (справа №2а-1670/7271/12).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.01.2013 у
справі №2а-1670/7271/12, що залишена без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013,
адміністративний позов ПАТ "АвтоКрАЗ"
задоволено, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 31.08.2012
№/132, яким ПАТ "АвтоКрАЗ" зменшено
розмір від'ємного значення суми ПДВ по
декларації №903520540 від 20.06.2012 за травень
2012 року у загальному розмірі 45261 грн
(том 2 а.с. 35-49).

Як слідує зі змісту вказаної постанови
суду, що набрала законної сили, в
результаті аналізу представлених ПАТ
"АвтоКрАЗ" первинних, бухгалтерських та
інших документів, суд дійшов висновку
про реальність господарських
взаємовідносин між ПАТ "АвтоКрАЗ" та
ЗАТ "Рівненський ливарний завод" з
придбання у останнього в травні 2012 року
товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 271566,36 грн та
правомірність включення ПАТ "АвтоКрАЗ"
до складу податкового кредиту травня
2012 року суми ПДВ у розмірі 45261 грн. В
ході судового розгляду справи
№2а-1670/7271/12, на підтвердження факту
здійснення господарських операцій з
придбання в травні 2012 року у ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" товарів
(чавунних відливок) на загальну суму
271566,36 грн, в тому числі ПДВ - 45261,06
грн, ПАТ "АвтоКрАЗ" надавалися наступні
документи:

- рахунки на оплату №40509 від 07.05.2012, №40527
від 16.05.2012;

- видаткові накладні №40509 від 07.05.2012,
№40527 від 16.05.2012;

- сертифікати якості на придбаний у ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" товар
№07/05-01 від 07.05.2012, №07/05-02 від 07.05.2012,
№07/05-04 від 07.05.2012, №07/05-03 від 07.05.2012,
№07/05-05 від 07.05.2012, №16/05-01 від 16.05.2012,
№16/05-02 від 16.05.2012, №04/04-02 від 04.04.2012;

- платіжні доручення №2330 від 02.04.2012, №2862
від 24.04.2012, №3177 від 25.04.2012, №3258 від 26.04.2012
та лист ПАТ "АвтоКрАЗ" "Про уточнення
платежу" від 18.05.2012 №730-51;

- товарно-транспортні накладні №01 ХКА
003258 від 04.05.2012, №01 ХКА 003271 від 17.05.2012,
подорожні листи вантажного автомобіля
№075377 від 05.05.2012, №075410 14.05.2012, витяг з
"Журналу контролю в'їзду та виїзду
автотранспортних засобів через АКПП-2",
копії свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів марки КРАЗ, якими
згідно товарно-транспортних накиданих
здійснювалось транспортування товару,
власником яких являється ПАТ
"АвтоКрАЗ";

- витяги з журналу реєстрації видачі
довіреностей;

- накази про службові відрядження
водіїв транспортних засобів до ЗАТ
"Рівненського ливарного заводу" м.
Городок Рівненської області №001287 від
03.05.2012, №001418 від 14.05.2012, посвідчення про
відрядження №П-001287 та №П001418;

- прибуткові ордери №12-08783/463, №12-08779/478,
лімітно-забірні картки типової форми
№М-8.

Копії наведених документів долучені
позивачем також і до матеріалів даної
адміністративної справи та досліджені
судом (том 1 а.с. 99-119, 131-135, 138-142, 198, 200-202,
205-208, том 2 а.с. 148-152).

Посилаючись на обставини, встановлені
судовим рішенням у справі №2а-1670/7271/12,
щодо підтвердження в судовому порядку
правомірності формування від'ємного
значення суми ПДВ за травень 2012 року у
загальному розмірі 45261 грн, ПАТ
"АвтоКрАЗ" посилається на
правомірність формування та заявлення
до відшкодування з бюджету на рахунок
платника у банку бюджетного
відшкодування суми ПДВ за червень 2012
року в розмірі 45261 грн.

Досліджуючи питання щодо
правомірності заявлення ПАТ "АвтоКрАЗ"
до відшкодування з бюджету на рахунок
платника у банку бюджетного
відшкодування суми ПДВ за червень 2012
року в розмірі 45261 грн, суд виходить з
наступного.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено статтею 200 Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктами 200.1-200.4 вказаної
статті Кодексу сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Досліджуючи питання щодо оплати
позивачем вартості придбаних у ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" 07.05.2012 та
16.05.2012 товарно-матеріальних цінностей,
судом встановлено наступне.

В підтвердження здійснення ПАТ
"АвтоКрАЗ" оплати за придбані в травні у
ЗАТ "Рівненський ливарний завод" товари
позивачем до матеріалів справи були
долучені копії платіжних доручень №2330
від 02.04.2012, №2862 від 24.04.2012, №3177 від 25.04.2012,
№3258 від 26.04.2012 (том 2 а.с. 149-152), в яких у
призначенні платежу зазначено "за
картер згідно договору П-РЛЗ-АКР-11 від
15.01.2010", при тому, що придбання
товарно-матеріальних цінностей в
травні 2012 року (чавунна відливка
барабан гальмівний, чавунна відливка
картер роздаточної коробки, чавунна
відливка кришка картера, чавунна
відливка кКартер пром. опори задн.,
чавунна відливка Супорт) здійснювалось
в рамках виконання умов договору
№П-РЛЗ-АКР-12 від 21.03.2012.

Як пояснив представник позивача в ході
судового розгляду справи, реквізити
договору №П-РЛЗ-АКР-11 від 15.01.2010 були
зазначені у вказаних платіжних
дорученнях помилково, у зв'язку з чим
ПАТ "АвтоКрАЗ" листом від 18.05.2012 №730-81
"Про уточнення платежу" повідомило
продавця товарів - ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" про те, що грошові
кошти, перераховані по договору
№П-РЛЗ-АКР-11 від 15.01.2010 відповідно до
платіжних доручень №2330 від 02.04.2012, №2862
від 24.04.2012, №3177 від 25.04.2012, №3258 від 26.04.2012,
слід вважати перерахованими за товари,
придбані по договору №П-РЛЗ-АКР-12 від
21.03.2012 (том 2 а.с. 148). Однак, до матеріалів
справи на вимогу суду не надано
належних доказів направлення на адресу
ЗАТ "Рівненський ливарний завод" листа
від 18.05.2012 №730-51 "Про уточнення платежу"
та отримання його останнім.

Твердження представника ПАТ "АвтоКрАЗ"
про направлення ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" листа від 18.05.2012 №730-51
"Про уточнення платежу" засобами
факсимільного зв'язку, про що, на його
думку, свідчить звіт про відправку (том
2 а.с. 186) судом відхиляються, оскільки зі
змісту вказаного звіту не можливо
встановити якому саме абоненту та який
саме документ направлявся засобами
факсимільного зв'язку.

Крім того, представник позивача
вказувала про те, що оплата за
придбаний у ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" товар здійснювалася також
згідно платіжного доручення №2245 від
30.03.2013 (том 2 а.с. 174). При цьому, в
платіжному дорученні №2245 від 30.03.2013 у
призначенні платежу також зазначено
"за картер згідно договору П-РЛЗ-АКР-11
від 15.01.2010", при тому, що придбання
товарно-матеріальних цінностей
здійснювалося в рамках договору
№П-РЛЗ-АКР-12 від 21.03.2012.

Доводи представника позивача з приводу
того, що ПАТ "АвтоКрАЗ" листом від 21.05.2012
№732/51 (том 2 а.с. 173) повідомило ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" про
уточнення платежу та просило грошові
кошти, перераховані по договору
№П-РЛЗ-АКР від 15.01.2010 згідно платіжного
доручення №2245 від 30.03.2012 на суму 200000,00
грн, вважати оплатою по договору
№П-РЛЗ-АКР-12 від 21.03.2012 в частині 196192,27
грн, судом також оцінюються критично, з
огляду на відсутність у матеріалах
справи належних доказів направлення
вказаного листа на адресу ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" та
отримання його останнім.

Крім того, судом враховано наявну у
матеріалах справи "Довідку про
відображення в бухгалтерському обліку
руху поставленого литва від ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" в
травні-червні 2012 року", підписану
головним бухгалтером ПАТ "АвтоКрАЗ"
Гарагулею О.А. та скріплену печаткою
даного підприємства, в якій зазначено,
що погашення кредиторської
заборгованості по договору
№П-РЛЗ-АКР-12 від 21.03.2012 здійснювалося
згідно листа про уточнення платежу
№730-15 від 18.05.2012 по платіжному дорученню
№3258 від 26.04.2012 на суму 150000,00 грн, в
частині оплати 10711,72 грн, та листа про
уточнення платежу №732/51 від 21.05.2012 по
платіжному дорученню №2245 від 30.03.2012 на
суму 200000,00 грн, в частині оплати 196192,27
грн.

Відтак, згідно довідки головного
бухгалтера ПАТ "АвтоКрАЗ" Гарагулі О.А.
за придбане у ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" у травні-червні 2012 року литво
підприємством проводилася оплата на
суму 206903,99 грн (10711,72 грн+196192,27 грн). При
цьому, відповідно до видаткових
накладних №40509 від 07.05.2012 та №40527
від 16.05.2012 загальна вартість
товарно-матеріальних цінностей,
придбаних позивачем у ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" лише у травні 2012 року,
складає 271566,36 грн. Тобто зміст
бухгалтерської довідки спростовує
доводи представника позивача щодо
проведення оплати за придбаний в
травні 2012 року товар в повному обсязі, в
тому числі згідно платіжних доручень
№2330 від 02.04.2012, №2862 від 24.04.2012, №3177 від
25.04.2012.

Слід також відмітити, що в ході
розгляду справи №2а-1670/7957/12 судом
першої інстанції, за результатами
якого прийнято постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
17.01.2013, представник ПАТ "АвтоКрАЗ" в
судовому засіданні пояснив, що кошти на
рахунок ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" не перераховувалися. Вказана
обставина зафіксована судом у
постанові від 17.01.2013 (том 1 а.с. 217).

Отже, позивачем не доведено перед судом
належними доказами фактичної оплати
постачальнику вартості (271566,36 грн)
поставленого у травні 2012 року литва
згідно договору №П-РЛЗ-АКР-12 від 21.03.2012,
що є необхідною умовою для бюджетного
відшкодування суми ПДВ в розмірі 45261
грн.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку про відсутність законних
підстав для бюджетного відшкодування
на користь ПАТ "АвтоКрАЗ" суми ПДВ за
травень 2012 року в розмірі 45261,00 грн. А
відтак, висновок контролюючого органу
про завищення позивачем заявленої суми
бюджетного відшкодування ПДВ (рядок 23.1
декларації) за червень 2012 року на
45261,00 грн, є правомірним.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування - тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Вищий адміністративний суд України в
інформаційному листі від 24.11.2011
№2198/11/13-11 звернув увагу судів на те, що
при вирішенні питання щодо
правомірності застосування підвищених
розмірів штрафів у разі повторного
виявлення податкових порушень, як це
передбачено пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України, слід мати
на увазі, що визначені розглядуваною
законодавчою нормою санкції
застосовуються не за сам факт
повторного виявлення будь-яких
порушень, а за повторне вчинення
протиправних діянь за обставин,
передбачених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5,
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового
кодексу України.

Судом встановлено, що Кременчуцькою
ОДПІ податковим
повідомленням-рішенням від 02.10.2012
№/171 застосовано до ПАТ "АвтоКрАЗ"
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50%
завищеної суми бюджетного
відшкодування у зв'язку з повторним
протягом 1095 днів зменшенням
відповідачем товариству суми
бюджетного відшкодування. Повторність
зменшення суми бюджетного
відшкодування Кременчуцька ОДПІ
пов'язує з прийняттям на підставі
висновків акту перевірки ПАТ "АвтоКрАЗ"
№3123/15-507/05808735 від 17.08.2012 податкового
повідомлення-рішення №/132 від
31.08.2012, яким останньому зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
податкових періодів) з ПДВ по
декларації №903520540 від 20.06.2012 за травень
2012 року у загальному розмірі 90994 грн та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 45497 грн.

В результаті оскарження ПАТ "АвтоКрАЗ"
вказаного податкового
повідомлення-рішення в судовому
порядку, постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від
16.01.2013 у справі №2а-1670/7271/12, що набрала
законної сили, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ №/132 від 31.08.2012. Тобто, в
результаті розгляду даної справи судом
не встановлено допущення ПАТ "АвтоКрАЗ"
порушень вимог податкового
законодавства, що могло призвести до
завищення суми бюджетного
відшкодування ПДВ на 90994,00 грн (том 2 а.с.
35-49).

Відтак, з огляду на відсутність факту
повторного вчинення ПАТ "АвтоКрАЗ"
порушень податкового законодавства,
суд доходить висновку, що
Кременчуцькою ОДПІ безпідставно
застосовані до позивача спірним
податковим повідомленням-рішенням від
02.10.2012 №/171 штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 50% завищеної суми
бюджетного відшкодування, оскільки до
останнього підлягали застосуванню
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25%
завищеної суми бюджетного
відшкодування (45261 грн х 25% = 11315,25 грн).

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.10.2012
№/171 в частині визначення
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
11315,25 грн. В іншій частині податкове
повідомлення-рішення від 02.10.2012
№/171 прийняте контролюючим
органом правомірно та скасуванню не
підлягає.

Надаючи оцінку спірному податковому
повідомленню-рішенню від 02.10.2012
№/170, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 13215,00 грн
(в оскаржуваній частині на суму 13111,00
грн), суд виходить з наступного.

Порядок формування позивачем у червні
2012 року податкового кредиту
врегульовано розділом V Податкового
кодексу України.

Аналіз норм вказаного розділу
Податкового кодексу України дає
підстави для висновку, що для отримання
права на формування податкового
кредиту платник ПДВ повинен мати
належним чином оформлені податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Судом встановлено, що в рамках
виконання умов укладеного між ПАТ
"АвтоКрАЗ" та ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" договору №П-РЛЗ-АКР-12 від 21.03.2012,
з урахуванням додатків до нього (том 1
а.с. 92-95), позивачем у червні 2012 року
здійснено придбання у ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" товарно-матеріальних
цінностей (чавунна відливка барабан
гальмівний, чавунна відливка кришка
картера, чавунна відливка кришка підш.
диф.) на загальну суму 78664,72 грн, в тому
числі ПДВ - 13110,75 грн.

В результаті здійснення вказаного
придбання товару ПАТ "АвтоКрАЗ" було
віднесено до складу податкового
кредиту червня 2012 року суму ПДВ у
розмірі 13110,75 грн.

На підтвердження реальності
здійснення вказаної господарської
операції до матеріалів справи долучено
належним чином завірені копії: рахунку
на оплату №40562 від 01.06.2012, видаткової
накладної №О40562 від 01.06.2012,
сертифікатів якості на ТМЦ (том 1 а.с.
121-122, 125-126).

Транспортування придбаного ПАТ
"АвтоКрАЗ" товару підтверджується
наявними у матеріалах справи:
подорожнім листом,
товарно-транспортною накладною №01 ХКА
003297 від 01.06.2012, витягом з "Журналу
контролю в'їзду та виїзду
автотранспортних засобів через АКПП-2",
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу марки КРАЗ,
державний номерний знак ВІ 3607 АН (том 1
а.с. 128-129, 143, 206).

На підставі наданого позивачем витягу
з журналу реєстрації видачі
довіреностей встановлено, що придбаний
позивачем товар отримувався
уповноваженою особою ПАТ "АвтоКрАЗ" -
водієм Горпинко А.В. (том 1 а.с. 203), підпис
якого мається у видатковій накладній
№О40562 від 01.06.2012.

Позивачем також представлено до суду
копії наказу про службове відрядження
водія Горпинко А.В. до ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" у м. Городок
Рівненської області №001677 від 30.05.2012 та
посвідчення про відрядження №П-001677, у
якому міститься відмітка про прибуття
вказаного водія до м. Городок
Рівненської області та вибуття
останнього з м. Городок Рівненської
області з печаткою ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" (том 1 а.с. 127, 199).

Як слідує з матеріалів справи,
оприбуткування та подальше зберігання
позивачем придбаного в червні 2012 року в
ЗАТ "Рівненський ливарний завод" товару
підтверджується прибутковим ордером
№12-10860/543 та лімітно-забірними картками
типової форми №М-8 (том 1 а.с. 123, 131-135).

Аналізом вказаних первинних
документів судом встановлено, що вони
мають необхідні реквізити для надання
їм юридичної доказовості.

При цьому, суд відмічає, що сама по собі
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Про це також
вказує Вищий адміністративний суд
України в своїй ухвалі від 14.01.2014 про
направлення даної справи на новий
розгляд.

Судом встановлено, що контрагент
позивача - ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" на момент здійснення спірної
господарської операції був
зареєстрований у встановленому
порядку як суб'єкт підприємницької
діяльності - юридична особа.

Таким чином, дослідження наявних у
справі доказів в їх сукупності, дає
підстави для висновку про реальність
господарських взаємовідносин між ПАТ
"АвтоКрАЗ" та ЗАТ "Рівненський
ливарний завод" з придбання у
останнього товарів у червні 2012 року.

Кременчуцька ОДПІ заперечує проти
правомірності віднесення позивачем до
складу податкового кредиту суми ПДВ за
червень 2012 року у розмірі 13110,79 грн за
наслідками взаємовідносин з ЗАТ
"Рівненський ливарний завод", оскільки
останній не задекларував податкові
зобов'язання за червень 2012 року на
вказану суму.

Суд не погоджується з такою правовою
позицією контролюючого органу,
оскільки відповідно до положень
Податкового кодексу України сума ПДВ,
що включена до ціни товару, є
податковим зобов'язанням продавця
товару, і саме продавець товару несе
обов'язок зі сплати цього податку до
бюджету. Сама по собі несплата чи
недекларування податку продавцем (у
тому числі у разі ухилення від сплати)
при фактичному здійсненні
господарської операції не впливає на
податковий кредит покупця. Тобто,
покупець - платник податку на додану
вартість не несе відповідальності за
податкові зобов'язання продавця.

Обставини декларування чи сплати
контрагентом ПАТ "АвтоКрАЗ" податку на
додану вартість до бюджету не є,
відповідно до вимог законодавства,
підставою для зменшення суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість сумлінному платнику податків,
а можуть зволікати негативні наслідки
виключно для такої особи -
постачальників.

У поданій до Кременчуцької ОДПІ
декларації з ПДВ за червень 2012 року (з
усіма обов'язковими додатками)
позивачем до складу податкового
кредиту відповідного звітного періоду
віднесено суму ПДВ по операції із ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" в розмірі
13110,79 грн (том 1 а.с. 71-91).

Разом з тим, у позивача відсутня
податкова накладна по зазначеній
господарській операції. При цьому,
наявний у матеріалах справи лист від
19.07.2012 №448-58 свідчить про те, що ПАТ
"АвтоКрАЗ" зверталося до контрагента
ЗАТ "Рівненський ливарний завод" з
вимогою про надання останнім на
користь підприємства податкової
накладної від 01.06.2012 на суму 78664,72 грн, в
тому числі ПДВ - 13110,75 грн (том 1 а.с. 136).

Згідно з пунктом 201.4 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

У відповідності до пункту 201.10 статті 200
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

З огляду на викладене, підставою для
формування податкового кредиту ПДВ
покупця товару є податкова накладна,
виписана продавцем. У разі ж відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну, порушення
продавцем товарів/послуг порядку
заповнення податкової накладної,
порядку її реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних, покупець
таких товарів має право додати до
податкової декларації за звітний
податковий період заяву із скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум податку до складу
податкового кредиту.

Згідно з підпунктом 14.8 пункту 14 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 №1492 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 за №1490/20228
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), додатком до декларації
є заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) (Д8) (додаток 8).

Із вказаного слідує, що заява зі
скаргою на постачальника, який
відмовився надати податкову накладну,
або порушив порядок її заповнення чи
порядок її реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних, є
додаток №8 до декларації із ПДВ, тобто
однієї встановленої форми.

Як слідує з матеріалів справи, до
декларації із ПДВ за червень 2012
року ПАТ "АвтоКрАЗ" подано додаток №8 зі
скаргою на постачальника ЗАТ
"Рівненський ливарний завод", який є
підставою для включення відповідної
суми ПДВ до складу податкового кредиту
(том 1 а.с. 89-91).

У заяві про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) (додаток №8 до
декларації з ПДВ за червень 2012 року)
позивач вказав, що постачальник ЗАТ
"Рівненський ливарний завод"
відмовився надати йому податкову
накладну від 01.06.2012 /обсяг поставки (без
ПДВ) 65553,93 грн, сума ПДВ 13110,79 грн/.

Таким чином, оскільки підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту є саме факт
подання заяви із скаргою на такого
постачальника, тобто додатку 8 до
декларації із ПДВ, і позивачем було
виконано обов'язок щодо подання разом
із декларацією за червень 2012 року
додатку №8 до вказаної декларації,
останній має право на віднесення до
складу податкового кредиту червня 2012
року суми ПДВ у розмірі 13110,79 грн.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що ПАТ "АвтоКрАЗ" додержано
встановлений порядок формування
податкового кредиту за спірною
господарською операцією.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в ході судового розгляду
справи правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення від
02.10.2012 №/170 в частині завищення
від'ємного значення з податку на додану
вартість на 13111,00 грн не довів, а відтак
позовні вимоги ПАТ "АвтоКрАЗ" в цій
частині є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України; якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Підпунктом 3 частини 9 Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України встановлено, що у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, відображає в обліку
відповідні бюджетні зобов'язання
розпорядника бюджетних коштів, з вини
якого виникли такі зобов'язання.
Погашення таких бюджетних зобов'язань
здійснюється виключно за рахунок
бюджетних асигнувань цього
розпорядника бюджетних коштів.
Одночасно розпорядник бюджетних
коштів зобов'язаний привести у
відповідність з бюджетними
асигнуваннями інші взяті бюджетні
зобов'язання.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 02.10.2012 №/170
в частині завищення від'ємного
значення податку на додану вартість за
червень 2012 року в розмірі 13111,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 02.10.2012 №/171
в частині нарахування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 11315,25 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (ідентифікаційний
код 38742715) на користь Публічного
акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"
(ідентифікаційний код 05808735) судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
243,32 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 14
квітня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава