Справа № 2а-6602/10/1370
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. Львів №
9104/32658/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Затолочного В.С.

за участю секретаря судового
засідання: Коцур В.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16.09.2010 року
у справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства «Вітус» до
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

16.07.2010 року позивач Приватне
підприємство «Вітус» ( далі ПП «Вітус»)
з врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог звернуся в суд із
позовом до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
/3 від 21.05.2010 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16.09.2010 року
позов задоволено. Суд визнав
протиправним та скасував податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
/3 від 21.05.2010 року.

Не погодившись з даною постановою,
апелянт Державна податкова інспекція у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області подав апеляційну скаргу,
покликаючись на те, що вказана
постанова є необґрунтована, прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт, просить суд, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16.09.2010 року
скасувати та прийняти нову якою
відмовити в позові.

Представник позивача Томашівський О.Г.
в судовому засіданні просив суд,
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду залишити
без змін.

Представник апелянта Бобиляк О.Р. в
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу із підстав у ній
зазначених.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
скарги, законність і обґрунтованість
постанови суду, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
не довів та не підтвердив належними та
допустимими доказами ту обставину, що
податкове-повідомлення рішення від
21.05.2010 р. за № /3 є протиправним.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Податковим органом на підставі
направлення № 776 від 26.10.2009 року
проведено позапланову виїзну
перевірку Приватного підприємства
«Вітус» з питань достовірності
нарахування і своєчасності сплати
податку на додану вартість за
липень-серпень 2009 року.

За результатами проведеної перевірки
податковим органом складено акт
перевірки від 03.11.2009 р. № 2910/23-209 який
виявлено порушення вимог п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», а саме завищено податковий
кредит з податку на додану вартість на
загальну суму 200263 грн. 39 коп.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 11.11.2009 року винесено
податкове повідомлення-рішення №
/0, яким визначено позивачу
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 199 394 грн. в тому числі за
основним платежем 143 135 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 56 259
грн.

За результатами розгляду первинної
скарги ПП «Вітус» від 16.11.2009 р. № 139
рішенням ДПІ у Галицькому районі м.
Львова від 29.12.2009 р. № 21829/25-005 про
результати розгляду первинної скарги
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 198962,0
грн.

За результатами розгляду повторної
скарги ПП «Вітус» від 04.01.2010 р. № 01
рішенням ДПІ у м. Львові від 09.03.2010 р. №
4399/10/25-005/11 податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Галицькому районі м. Львова від 11.11.2009 р
№ /0 ( з врахуванням рішення ДПІ у
Галицькому районі про результати
розгляду первинної скарги від 29.12.2009 р.
№ 2189/25-005) залишено без змін та
донараховано податкове зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем в сумі - 37048 грн. та штрафні
санкції в сумі -11114,0 грн.

На виконання вищевказаного рішення
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № 000053231/0 від
17.03.2010 р. яким додатково визначено
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість в сумі 48162,00 грн.

Внаслідок наступного
адміністративного оскарження до
податкового органу відповідачем
винесено податкове
повідомлення-рішення № /3 від
21.05.2010 року, яким визначено позивачу
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 174 496 грн. 57 коп. в тому
числі за основним платежем 119 464 грн. 27
коп. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 55 032 грн. 30 коп.

Як видно з Реєстру отриманих та виданих
податкових накладних на ПП «Вітус»
вказані в акті перевірки податкові
накладні отримані позивачем від
продавцем із запізненням. Суми
сплаченого податку на додану вартість
у зв'язку з придбанням товарів ( послуг )
згідно вказаних накладних включені до
складу податкового кредиту лише в
звітному періоді що припадає на час
отримання таких накладних.

У відповідності до приписів п. 1.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит - це сума,
на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вищевказаного закону
передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого ( нарахованого
) податку у зв'язку з придбанням товарів
( послуг ) не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями (
іншими подібними документами згідно з
п. 7.2.6 цього пункту).

Податкова накладна відповідно до
п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість»
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Як видно з змісту вищенаведених норм
законодавцем встановлена пряма
заборона на включення до податкового
кредиту витрат, пов'язаних зі сплатою
податку на додану вартість які не
підтверджені податковими накладними
чи іншими документами.

Якщо платник не скористався правом
подачі заяви передбаченим п.п. 7.2.6 п. 7.2
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» і не звернувся до
податкової інспекції з скаргою то він
не має права включати до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість не підтверджену податковою
накладною.

Тобто, чинним законодавством
передбачено право особи на подання
скарги, а не обов'язок.

Отже, колегія суддів вважає що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку задовольняючи
позов оскільки, якщо податкова
накладна отримана з запізненням то
сума податку на додану вартість
включається в податкову декларацію у
тому звітному періоді в якому накладна
була отримана.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

ст. 200 КАС України передбачено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Із врахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.199, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16.09.2010 року
у справі за № 2а-6602/10/1370 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

В.С. Затолочний