Справа № 2а/0770/2932/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"16" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/77568/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Гончар Л.Я.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Чопської міської ради до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області, треті особи -
начальник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області Коблик Василь
Йосипович, ТОВ «Агора» про визнання дій
неправомірними та скасування рішення,
за касаційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2012
року і ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року Чопська міська рада
звернулась до суду з вказаним позовом,
у якому з урахуванням уточнених вимог
просила визнати неправомірними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області щодо прийняття
18.08.2011 в експлуатацію торгових
павільйонів за адресами: м. Чоп, вул.
Вербова, 1, та м. Чоп, Вербова,1-а;
скасувати реєстрацію декларацій про
готовність об'єкта до експлуатації від
18.08.2011 за № ЗК 3 та № ЗК 4,
поданих ТОВ «Агора» а саме - торгових
павільйонів, розташованих за адресами -
м. Чоп, вул. Вербова,1, та м. Чоп,
Вербова,1-а.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що 17.12.2007 між радою
(орендодавець) та ТОВ «Агора» (орендар)
були укладені договори оренди
земельних ділянок, розташованих у м.
Чоп, вул. Вербова,1 та 1-а, для
обслуговування ринку та здійснення
ринкової діяльності. Зазначала, що у
відповідності до пункту 23 договорів
орендатор має право за письмовою
згодою орендодавця зводити в
установленому законодавством порядку
жилі, виробничі, культурно-побутові та
інші будівлі і споруди. Проте всупереч
вказаній умові Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області на підставі
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації від 18.08.2011 № ЗК 3 та №
ЗК 4, прийнято в експлуатацію
павільйони № 95 та № 96, що розташовані у
м. Чоп, вул. Вербова, 1 та 1-а відповідно.
Вважала такі дії відповідача
неправомірними, оскільки зазначені
об'єкти збудовані самочинно, без
письмової згоди орендодавця та
розробленої будівельної документації,
з грубим порушенням норм пожежної
безпеки.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року, позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області щодо
прийняття 18.08.2011 в експлуатацію
торгових павільйонів за адресами: м.
Чоп, вул. Вербова, 1, та м. Чоп, Вербова,1-а.
Скасовано рішення Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області про
реєстрацію 18.08.2011 за № ЗК 3 та
№ ЗК 4, поданих ТОВ «Агора»
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації, а саме - торгових
павільйонів, розташованих за адресами -
м. Чоп, вул. Вербова,1, та м.
Чоп, Вербова,1-а.

У касаційній скарзі Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та направити
справу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 17.12.2007 між Чопською
міською радою та ТОВ «Агора» було
укладено два договори оренди земельних
ділянок, розташованих за адресами: м.
Чоп, вул. Вербова, 1, та м. Чоп,
Вербова,1-а, згідно з вимогами яких
земельні ділянки передаються в оренду
для обслуговування ринку та здійснення
ринкової діяльності; орендар має право
зводити на них приміщення за письмової
згоди орендодавця.

03.08.2011 ТОВ «Агора» подало до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Закарпатській області заяви
про прийняття в експлуатацію об'єктів -
торгівельних павільйонів № 95 та № 96, що
розташовані у м. Чоп, вул. Вербова, 1 та
1-а.

18.08.2011 відповідачем зареєстровані
декларації № ЗК 3 та № ЗК 4
про готовність вказаних об'єктів до
експлуатації.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходили з наступного.

У відповідності до вимог пункту 9
Прикінцевих положень Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», у редакції на час спірних
правовідносин, прийняття в
експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт і заяви
про прийняття в експлуатацію яких
подаються до 31 грудня 2012 року,
здійснюється безоплатно інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж таких об'єктів за
наявності документа, що посвідчує
право власності чи користування
земельною ділянкою, на якій розміщений
такий об'єкт, протягом 30 днів з дня
подання заяви. Порядок прийняття в
експлуатацію таких об'єктів і
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж визначається центральним
органом виконавчої влади з питань
будівництва, містобудування та
архітектури.

Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж
затверджено Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 91 від 24.06.2011.

Посилаючись на те, що звіти про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта, які складаються на
основі інформації, отриманої під час
технічного обстеження, з урахуванням
даних технічного паспорта, виданого
бюро технічної інвентаризації, а також
проектної та іншої технічної
документації на об'єкт, всупереч
вимогам вказаного Порядку є не
прошнурованими, відсутня печатка та
підпис виконавця, суди дійшли висновку
про те, що відповідачем затверджені
декларації про готовність об'єктів до
експлуатації на підставі неналежних
документів, а відтак про їх скасування.

Колегія суддів вважає описаний
висновок судів попередніх інстанцій
таким, що не ґрунтується на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності і
спрямованість на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів, встановлює Закон України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі -
Закон № 3038-VI від 17.02.2011).

У частинах 1-3 статті 32 вказаного Закону,
у редакції на час спірних
правовідносин, передбачено, що усі
об'єкти будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності. Категорія складності
об'єкта будівництва визначається
відповідно до державних будівельних
норм та стандартів на підставі класу
наслідків (відповідальності) такого
об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до
I-III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта, як
визначено у частині 1 статті 39 цього ж
Закону, здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно з пунктом 2 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від
13.04.2011 (далі - Порядок № 461 від 13.04.2011),
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I-III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

У разі прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорії складності,
побудованих без наявності дозволу на
виконання будівельних робіт до 31
грудня 2009 р., особливості реєстрації
декларації та її форма визначаються
Мінрегіоном.

Судами не надано належної оцінки
доводам позивача про те, що павільйони,
щодо яких ТОВ «Агора» до відповідача
подані для затвердження декларації
про готовність об'єктів до
експлуатації, згідно з вимогами пункту
2.7.5 «Державних будівельних норми
України. Проектування. Склад, порядок
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва ДБН А.2.2-3-2004» № 8 від
20.01.2004, затверджених Державним
комітетом України з будівництва та
архітектури, відносяться до ІІІ
категорії складності.

Проте суди, обґрунтовуючи свій
висновок, посилались на вимоги Порядку,
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 91 від 24.06.2011, яким встановлена
процедура та умови прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності.

Таким чином для правильного вирішення
справи необхідним є визначення
категорії складності об'єктів
будівництва, щодо яких відповідачем
затверджені спірні у цій справі
декларації про готовність їх до
експлуатації.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на наступні
норми чинного законодавства.

Так, за змістом пункту 6, у редакції на
час спірних правовідносин та пункту 10
статті 39 Закону № 3038-VI від 17.02.2011
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
якщо така декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог. Замовник відповідно до закону
несе відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, та за
експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Таким чином, законодавець покладає
саме на замовника відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації.

Згідно з вимогами пунктів 18-21 Порядку
№ 461 від 13.04.2011 замовник (його
уповноважена особа) подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 1.

У разі подання декларації до
дозвільного центру він передає її
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня.

Один примірник декларації після
проведення реєстрації повертається
замовнику, а другий - залишається в
Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію.

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали
підставою для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Оскільки перевірка повноти та
достовірності даних, зазначених у
деклараціях, віднесена до компетенції
органу державного
архітектурно-будівельного контролю,
необхідним є встановлення чи були
наявні у відповідача підстави для
повернення спірних декларацій на
доопрацювання, після чого можливо
зробити висновок чи діяла інспекція
при здійсненні їх реєстрації у
відповідності до вимог статті 19
Конституції України, тобто в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням описаного суд касаційної
інстанції позбавлений можливості
зробити висновок про дотримання судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права при вирішення
цього спору.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

У відповідності до вимог частини 4
статті 227 КАС України справа
направляється до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду або
на новий розгляд, якщо порушення
допущені тільки цим судом. В усіх інших
випадках справа направляється до суду
першої інстанції.

З врахуванням того, що у справі
необхідно досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені у
судових рішеннях, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку про їх
скасування та направлення справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи судам
необхідно повно та всебічно з'ясувати
всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини та ухвалити
законні і обґрунтовані рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області - задовольнити
частково.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2012
року і ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: