Справа № 2а-17885/12/2670
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/44801/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Орендного
підприємства «Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7»

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06.03.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2013 року

у справі № 2а-17885/12/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби

до Орендного підприємства
«Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби (далі по
тексту - позивач, ДПІ) звернулась з
позовом до Орендного підприємства
«Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7» (далі по тексту - відповідач, ОП
«Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7») про стягнення коштів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06.03.2013 року адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2013 року
апеляційну скаргу ОП «Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7» залишено без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить змінити
рішення суду першої інстанції,
скасувавши рішення суду апеляційної
інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
щодо наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ проведено
перевірку своєчасності подання
платіжних доручень до установ банку по
податку на додану вартість, за
результатами якої складено акт від
01.03.2012 року про результати перевірки
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності
подання платіжних доручень до установ
банку та встановлено порушення строків
сплати податкових зобов'язань по
податку на додану вартість
передбачених статтею 57 Податкового
кодексу України.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки ДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.03.2012 року №
009641502, яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 323441,06 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали обґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) в разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України передбачено,
що стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно п. 20.1.18 ст. 20 ПК України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОП «Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління
№7» взято на облік та зареєстровано як
платника податків у ДПІ.

З матеріалів справи вбачається, що на
час розгляду справи в суді першої
інстанції у відповідача існувала
заборгованість перед бюджетом в сумі 2
005 474, 63 грн.

В свою чергу, ДПІ було направлено
відповідачу податкові вимоги від 05.02.2009
року № 1/110 в сумі 158389,93 грн. та від 02.06.2009
року № 2/877 в сумі 177931,33 грн., у тому числі
за основним платежем 160437,03 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 13678,20
грн., за пеню 3816,10 грн.

Вищевказані податкові вимоги отримані
уповноваженою особою ОП
«Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7», що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення.

В той же час, як встановлено судами
попередніх інстанцій та вбачається з
матеріалів справи, податкове
повідомлення-рішення від 01.03.2012 року №
009641502 відповідачем не оскаржувалось,
сума податкового зобов'язання з
податку на додану вартість не
сплачувалась.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне рішення є правомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06.03.2013 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.08.2013 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Орендного
підприємства «Спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне управління №
7» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 06.03.2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов