Справа № 804/911/14
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
10 квітня 2014 р. Справа № 804/911/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юхно І.В.
при секретарі - Фросіні С.Ю.
представників позивача - Шкарбан Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» до Дніпропетровської
Митниці Міндоходів України про
визнання протиправними та скасування
картки відмови та рішення про
коригування митної вартості товарів , -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» (далі - ТОВ «ТД
Профіль України», Позивач) звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
(далі - Митниця, Відповідач), в якому
позивач з урахуванням заяви про
зменшення (уточнення) позовних вимог,
прийнятих судом, просить:
- визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
Дніпропетровської митниці Міндоходів
- визнати протиправним та скасувати
Рішення про коригування митної
вартості товарів №110100000/2013/200459/1 від 09
жовтня 2013 р. Дніпропетровської митниці
Міндоходів України.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі. В обґрунтування своєї
позиції зазначили, що виконуючи
обов'язки учасника
зовнішньоекономічних відносин Позивач
07 жовтня 2013 р. сформував митну
декларацію №110100000/2013/231451 та надав її до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
а саме до митного посту
«Дніпропетровськ-Лівобережний» для
здійснення оформлення товару у митному
відношенні, з наданням усіх необхідних
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товару за основним
(першим) методом. Відповідачем було
винесено Рішення про коригування
митної вартості товарів №110100000/2013/200459/1
від 09 жовтня 2013 р. та складено картку
відмови в прийнятті митної декларації
№110100000/2013/00558 від 09 жовтня 2013 р. Позивач
не погоджується з винесеною
відповідачем карткою відмови в митному
оформленні товару та рішенням,
оскільки вважає, що Відповідачу надані
всі документи і дотримані всі умови,
визначені ст.53 Митного кодексу
України, необхідні для визначення
митної вартості за основним методом.
Представники позивача в судовому
засіданні зауважили, що Відповідачем
були проігноровані, як основний метод
визначення митної вартості товару, що
імпортувався позивачем, так і
другорядні методи, окрім останнього -
резервного. Представники позивача
зауважили, що загальні посилання на
норми МКУ щодо причин незастосування
того чи іншого методу визначення
митної вартості не повинні
розцінюватися як достатні доводи
обґрунтованості прийнятого
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, рішення. У підсумку
позивачу було збільшено митну вартість
товару на загальну суму 7 809,3 USD та
донараховано Відповідачем додатково
податок на додану вартість у сумі 12
483,94 грн. Представник позивача зазначив,
що дії Відповідача є протиправними
оскільки позивачем під час здійснення
митного оформлення товарів були надані
усі необхідні, передбачені
законодавством документи, які
обґрунтовано та безперечно доводили
вартісні показники товару, що
імпортується. Разом з тим, надання
додаткових документів є необхідним у
разі потреби в підтвердженні
задекларованої позивачем митної
вартості товару за першим методом,
викликаної обґрунтованими сумнівами
митного органу в достовірності
відомостей, які містяться в поданих до
митного оформлення товару документах.
На думку представників позивача,
сумніви є обґрунтованими, якщо
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Позивач вважає, що
за умови не наведення митним органом
доказів того, що документи, подані ним
для митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування відповідачем переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити,
свідчить про протиправність рішення
Відповідача щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. Тобто у відповідача не було
жодних підстав самостійно визначати
митну вартість задекларованого
позивачем товару. З огляду на
вищевикладене представники позивача в
судовому засіданні просили позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в письмових
запереченнях, які містяться в
матеріалах справи проти позову
заперечував в повному обсязі. В
обґрунтування своєї позиції зазначив,
що позивач 07.10.2013 звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для здійснення митного оформлення
товару - митна декларація №110100000/2013/231451.
Посадовою особою Дніпропетровської
митниці Міндоходів здійснено контроль
наявності в підтверджуючих документах
усіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості. В результаті такого контролю
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності, а саме:
дати оплати не кореспондуються з датою
фактичного відвантаження відповідно
до дати коносаменту (16.08.2013), та не
відповідають умовам доповнення № 100
від 01.08.2013 до зовнішньоекономічного
контракту, інвойсу від 01.08.2013,
прайс-листа виробника від 12.08.2013; у
висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза»
зазначено дату зовнішньоекономічного
контракту 08.06.2013, що не відповідає
заявленій; зазначена в калькуляціях
собівартості товарів вартість
транспортування не відповідає
зазначеній інформації країни експорту;
виписки по рахунку, надані декларантом
в якості виписок з бухгалтерської
документації не є бухгалтерськими
документами та не відносяться до
системи бухгалтерського обліку та
фінансової звітності на підприємстві;
невідповідність дати проплати (02.08.2013)
за платіжним дорученням від 02.08.2013 з
датою проплати 05.08.2013 згідно swift 1557 від
05.08.2013 року. Під час проведення
консультацій 07.10.2013 та 09.10.2013 митним
органом направлено електронне
повідомлення, яким було зобов'язано
декларанта протягом 10 календарних днів
надати (за наявності) такі додаткові
документи: виписку з бухгалтерської
документації. Позивач листом від 08.10.2013
№ 01-429 зазначив, що на його думку,
виявлені розбіжності не впливають на
визначення митної вартості товару, а
також повідомив митницю про
неможливість надання додаткових
документів. У зв'язку вищевикладеним
09.10.2013 року уповноваженою особою
митниці прийняте Рішення про
коригування митної вартості товарів №
110100000/2013/200459/1, де зазначається про
неподання Позивачем до митного
оформлення документів, які
підтверджують складові митної
вартості у відповідності до вимог ч. 2-4
статті 53 Митного кодексу України. В
письмових запереченнях, які містяться
в матеріалах справи зазначено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, не міг бути прийнятий у
зв'язку з ненаданням Позивачем
затребуваних митницею додаткових
документів, а також у зв'язку з
наявністю розбіжностей в наданих
документах та ненадання Позивачем
обґрунтувань таких розбіжностей.
Посадовою особою Дніпропетровської
митниці Міндоходів було послідовно
перейдено до другорядних методів
визначення митної вартості. Таким
чином, Рішення про коригування митної
вартості товарів на думку відповідача
прийняте митницею відповідно до норм
чинного законодавства. У зв'язку з
прийняттям митницею рішення про
визначення митної вартості товару, за
митною декларацією було відмовлено в
митному оформленні та видано картку
відмови від 09.10.2013 №110100000/2013/00558, яка
прийнята митницею, на думку
відповідача, відповідно до норм
чинного законодавства. З огляду на
викладене, представник відповідача в
письмових запереченнях просив
відмовити у задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується факсограмою, яка
міститься в матеріалах справи. Про
причини неявки не повідомив, жодних
заяв чи клопотань по справі до суду не
надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи вищевикладене суд вирішив
розглянути справу за даною явкою
сторін та наявними в матеріалах справи
доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами Митного
кодексу України (в редакції від 13.03.2012р.
№4495-V, чинний з 01.06.2012р.), наказу
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми
декларації митної вартості та Правил
її заповнення», Наказу Державної
митної Служби України № 230 від 03.11.2011
року.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» ().

Позивачем з «HANGZHOU YONGZHAN TRADING CO., LTD» (КНР)
було укладено Контракту
купівлі-продажу №YF0806-10 від 08.06.2010 р. та
специфікацію №100 від 01.08.2013 року до
контракту №YF0806-10 від 08.06.2010 р.,
відповідно до яких ним було отримано
товар наступної номенклатури:

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм;

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,40 мм;

Відповідно до специфікації №100 від
01.08.2013 року, яка є невід'ємною частиною
контракту № YF0806-10 від 08.06.2010 р.,
постачальник здійснив поставку
товарів на умовах поставки CFR Одесса,
умови оплати - 100 % передоплата,
вантажоотримувач - ТД «Профіль
України», адреса вантажоотримувача -
України, 49022, м.Дніпропетровськ,
вул..Молодогвардійська 6б, 3-й поверх,
офіс 30.

07 жовтня 2013 року позивач звернувся до
відділу митного оформлення митного
посту «Дніпропетровськ-Лівобережний»
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для оформлення вантажу за вищевказаним
контрактом, шляхом подання
вантажно-митної декларації, а саме: №
110100000/2013/231451 від 07 жовтня 2013 року.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості форми ДМВ-1 за ціною
договору (основний метод) відповідно до
ст. 58 МК України.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були надані наступні
документи:

- картка обліку особи, яка здійснює
операції з товарами №110/2012/0001937 від
03.12.2012 року;

- залізнична накладна для внутрішнього
сполучення №40597171 від 30.09.2013 року;

- коносамент (Bill of lading) EGLV25 від
16.08.2013 року;

- банківський платіжний документ, що
стосується товару №351 від 02.08.2013 року;

- банківський платіжний документ, що
стосується товару №401 від 26.09.2013 року;

- платіжний документ, що підтверджує
вартість товару Swift 1557 від 05.08.2013
року

- платіжний документ, що підтверджує
вартість товару Swift 1617 від 26.09.2013
року;

- виписка з бухгалтерської
документації від 05.08.2013 року;

- виписка з бухгалтерської
документації від 26.09.2013 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника від
12.08.2013 року;

- висновок про вартісні характеристики
товару, підготовлений спеціалізованою
експертною організацією №4147 від 17.09.2013
року;

- розрахунок ціни (калькуляція вартості
товарів) від 12.08.2013 року;

- некласифікований документ, який
підтверджує заявлену митну вартість
№01-422 від 07.10.2013 року (крім позначених
кодами 3001-3021, 3023);

- некласифікований документ, який
підтверджує заявлену митну вартість
№616 від 04.10.2013 року (крім
позначених кодами 3001-3021, 3023);

- рахунок-фактура (інвойс) TR110750В
від 12.08.2013 року;

- пакувальний лист б/н від 12.08.2013 року;

- рахунок-проформа TR110750 від 01.08.2013
року;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту)
№100 від 01.08.2013
року;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу, стороною
якого є виробник товарів, що
декларуються та подання якого для
митного оформлення YF0806-10 від 08.06.2010
року;

- довідка Лівобережної МДПІ про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів чи майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами (про
відсутність за межами України валютних
цінностей та майна) № 84 від 10.07.2013 року;

- інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контролю) (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу «Радіологічний контроль
ввіз/вивіз дозволено») №2761 від 16.08.2013
року;

- резервна позиція №915 від 26.07.2001 року;

- сертифікат про походження товару
загальної форми CCPIT130584683 від 13.08.2013
року;

- інші некласифіковані документи -
сертифікат якості № TR110750В від 12.08.2013
року;

- єдиний уніфікований документ на
розміщення та тимчасове зберігання
товарів №110100000/0686 від 02.10.2013 року;

- копія митної декларації країни
відправлення №18391690 від 18.09.2013
року;

- митна декларація за якою було
відмовлено у випуску товарів
№110100000/2013/231451
від 07.10.2013 року.

Дніпропетровська митниця з
визначенням митної вартості товару у
вищевказаній вантажно-митній
декларації не погодилась та відмовила
в оформленні товару шляхом видачі
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№110100000/2013/00558 від 09 жовтня 2013 р.

Однією із форм здійснення митного
контролю посадовими особами митних
органів, як це передбачено пунктом 1
частини 1 статті 336 Митного кодексу
України є перевірка документів та
відомостей, які відповідно до статті 335
цього Кодексу надаються митним
органам під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України.

Згідно частини 1 статті 246 Митного
кодексу України метою митного
оформлення є забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Обсяги митного контролю, передбачені
главою 49 розділу XI МКУ, визначаються
за результатами аналізу ризиків
відповідно до положень глави 52
розділу ХІ МКУ.

Так за результатами проведеного
відповідачем відповідно до ч.3 ст.53 МКУ
контролю, із застосуванням системи
управління ризиками Автоматизованою
системою аналізу та управління
ризиками (АСАУР), відповідно до ст. 337
МКУ в автоматизованому порядку
виявлено ризик щодо можливого
заниження митної вартості товару та
сформовано повідомлення щодо
необхідності здійснення перевірки
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів.

В результаті такого контролю
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять розбіжності, а саме:

- дати оплати не кореспондуються з
датою фактичного відвантаження
відповідно до дати коносаменту (16.08.2013),
та не відповідають умовам доповнення №
100 від 01.08.2013 до зовнішньоекономічного
контракту, інвойсу від 01.08.2013,
прайс-листа виробника від 12.08.2013;

- у висновку ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» зазначено
дату зовнішньоекономічного контракту
08.06.2013, що не відповідає заявленій;

- в копії експортної митної декларації
країни відправлення в графі
«Транспортні витрати» зазначену суму
транспортних витрат - 7800,00 дол. США.
Шлхом обчислення, за інформацією
країни експорту (копія експортної
митної декларації країни відправлення)
сума транспортних витрат обчислюється
на рівні 74,55 дол.США/т. Надана в
калькуляціях собівартості товарів
вартість транспортування скалає 40,00
дол.США/т, що не відповідає зазначеній
інформації країни експорту;

- виписки по рахунку, надані
декларантом в якості виписок з
бухгалтерської документації не є
бухгалтерськими документами та не
відносяться до системи
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності на підприємстві;

- невідповідність дати проплати (02.08.2013)
за платіжним дорученням від 02.08.2013 з
датою проплати 05.08.2013 згідно swift 1557 від
05.08.2013 року.

При електронному декларуванні
посадова особа за допомогою
автоматизованої системи митного
оформлення створює та надсилає
декларанту або уповноваженій ним особі
засвідчене електронним цифровим
підписом електронне повідомлення про
необхідність подання документів
відповідно до частин третьої та/або
четвертої статті 53 Кодексу для
підтвердження митної вартості товарів
із складанням їх переліку.

07.10.2013 посадовою особою Відповідача
було надіслано позивачу електронне
повідомлення про виявлені недоліки
наданих документів. Зазначеним
рішенням було запропоновано
декларанту протягом 10 календарних днів
надати (за наявності) такі додаткові
документи:

- виписку з бухгалтерської
документації.

Листом вих. 01-429 від 08.10.2013 року Позивач
повідомив Відповідача, що наполягає на
достатності усіх документів, що є у
наявності Відповідача для визначення
митної вартості товарів. Додатково
надав виправлений висновок ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" №4357 де
раніше була зроблена технічна помилка
в даті контракту. ТОВ "ТД Профіль
України" 07.10.2013 року було зроблено запит
до виробника товару стосовно
калькуляції собівартості сталі
оцинкованої в рулонах від 12 серпня 2013
р., яка поставляється компанії ТОВ "ТД
Профіль України" згідно контракту №
YF0806-10 від 08 червня 2010 року, відповідь
виробника вх.№02/104 від 08.10.2013 року було
також надано Відповідачу разом з
листом вих. 01-429 від 08.10.2013 року.

Як вбачається з пояснень представника
відповідача, у зв'язку із заявою
позивача про неможливість надати у
передбачений п.3 ст.53 МК України
10-денний строк додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару
митний орган прийшов до висновку про
неможливість застосування митної
вартості, заявленої декларантом.

Карткою відмови визначено, що митне
оформлення може бути здійснено за
умови подання нової ВМД, заповненої в
установленому порядку, з урахуванням
рішення про коригування митної
вартості.

З урахуванням викладеного, посадова
особа митниці, відповідно до ст. 55 МКУ,
прийняла рішення про коригування
заявленої митної вартості товару
№110100000/2013/200459/1 від 09.10.2013, відповідно до
якого митну вартість скориговано до 0,87
доларів США/кг на підставі наявних у
митниці відомостей із застосуванням
резервного методу відповідно до ст. 60
МКУ.

Отже, Дніпропетровська митниця
відкоригувала митну вартість товару,
внаслідок чого вартість товару було
збільшено на 7 809,3 USD, а щодо конкретних
товарних позицій:

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,38 мм - 3
894,90 USD;

- оцинкована сталь методом гарячого
цинкування в рулонах товщиною 0,40 мм - 3
914,40 USD;

У підсумку Позивачу було донараховано
Відповідачем додатково податок на
додану вартість у сумі 12 483,94 грн.

Позивач подав нову вантажну митну
декларацію ВМД № 110100000/2013/231873 від 09
жовтня 2013 р. з наданням фінансових
гарантій, відповідно до глави 45 МКУ, при
цьому товар випущено у вільний обіг з
митною вартістю визначеною
декларантом та сплати різниці суми
платежів, обчислених митним органом
відповідно до прийнятого рішення про
коригування митної вартості.

Проте, суд не погоджується з позицією
відповідача з огляду на наступне.

Щодо зауважень Митниці з приводу того,
що дати оплати не кореспондуються з
датою фактичного відвантаження
відповідно до дати коносаменту (16.08.2013),
та не відповідають умовам доповнення
до зовнішньоекономічного контракту
від 01.08.2013 №100, інвойсу від 01.08.2013 №TR110750B,
прайс-листа виробника від 12.08.2013 року
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно умов додатку №100 від 01.08.2013 року
до контракту № YF0806-10 від 08 червня 2010
року, умови оплати є: "100% передплата", що
передбачає стовідсоткову сплату до
одержання товару.

01 серпня 2013 року сторони контракту
підписали додаткову угоду № 100 до
контракту; 01 серпня 2013 одержано
проформу-інвойс; 05 серпня 2013 здійснена
перша частина передплати за товар у
сумі 2390 доларів США; 12 серпня 2013
одержано комерційний інвойс на
фактичну кількість товару; 16 серпня 2013
року товар відвантажено згідно
транспортному документу коносаменту
EGLV25; 26 вересня 2013 року зроблена
друга частина передплати за товар у
сумі 80 388,58 доларів США, а після цього - 27
вересня 2013 року товар перетнув
державний кордон України.

В тексті згаданих контракту та
специфікації немає жодних вказівок що
передплата повинна бути зроблена до
відвантаження.

З огляду на вищевикладене отримання
товару відбулося у повній
відповідності умовам Контракту
купівлі-продажу № YF 0806-10 від 08.06.2010 року
та Додаткової угоди до нього
(Специфікації) № 100 від 01.08.2013 року.

Тому ніякого порушення не відбулося, а
тим паче вважати, що дати здійснення
оплати за товар якось впливають на
ідентифікацію товару і визначення його
митної вартості.

Суд не погоджується з висновками ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» з приводу
того, що у зовнішньоекономічному
контракті №YF0806-10 зазначено дату -
08.06.2013, що не відповідає заявленій з
огляду на наступне.

Як вбачається з пояснень представників
позивача - ТОВ «Торговий Дім Профіль
України», що також не заперечувалось
відповідачем, разом з листом №01-429 від
08.10.2013 року на повідомлення Митниці
№72952 від 07.10.2013 року надало на адресу
відповідача виправлений висновок ДП
«Укрзовнішпромекспертиза» № 4357, де
раніше була зроблена технічна помилка.

Митний орган посилався на те, що в копії
експортної митної декларації країни
відправлення в графі «Транспортні
витрати» зазначену суму транспортних
витрат - 7800,00 дол. США. Шляхом
обчислення, за інформацією країни
експорту (копія експортної митної
декларації країни відправлення) сума
транспортних витрат обчислюється на
рівні 74,55 дол.США/т. Надана в
калькуляціях собівартості товарів
вартість транспортування складає 40,00
дол. США/т, що не відповідає зазначеній
інформації країни експорту. З цього
приводу суд вважає за необхідне
зазначити.

Калькуляція - розрахунково-вартісна
методика обліку, за допомогою якого
обраховується планова собівартість
продукції. Калькуляція - це обчислення
собівартості одиниці продукції за
елементами витрат. Всі види
калькуляцій є: попередніми, їх
розробляють до початку виробництва
продукції та використовують при
складанні кошторису.

Тому, якщо у постачальника відбулося
якесь перерозподілення затрат за
елементами витрат, це жодним чином не
стосується Покупця, бо кінцева,
узгоджена сторонами ціна товару не
змінюється.

Щодо посилань відповідача на те, що
виписки по рахунку, надані декларантом
в якості виписок з бухгалтерської
документації, не є бухгалтерськими
документами та не відносяться до
системи бухгалтерського обліку та
фінансової звітності на підприємстві,
а також з приводу невідповідності дати
проплати (02.08.2013) за платіжним
дорученням від 02.08.2013 №351 з датою
проплати (05.08.2013) згідно swift 1557 від 05.08.2013
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

До митного оформлення було надано
виписки руху грошових коштів, коли
здійснювалась купівля валюти для
здійснення розрахунків з
постачальником, копії платіжних
доручень в іноземній валюті №351 та №401
та копії грошового переказу SWIFT.

Як вбачається з пояснень представників
позивача платіжне доручення за № 351
будо надано до банку 02.08.13, але у зв'язку
з браком коштів того дня валюта не була
куплена, тому це доручення було
виконано банком 05.08.13, наступного
робочого дня по факту надходження
коштів, про що свідчать відбитки
печаток банку. Зазначене також
підтверджується довідкою ПАТ "Банк
Кредит Дніпро" від 30.01.2014 року №6/26-701,
яка міститься в матеріалах справи.

Окремо суд вважає за необхідне
зазначити, що всі вищенаведені
зауваження відповідача жодним чином не
впливали на визначення митної
вартості.

Крім того, Позивачем до митного органу
та до матеріалів справи були надані
наступні документи:

- Сертифікат ССРІТ від 27/09/13 № 133301АО/29256
виданий Китайською Радою зі сприяння
міжнародної торгівлі, який підтверджує
дійсність експортної декларації №
18391690 на вантаж - сталь оцинкована
в рулонах в кількості нетто - 104124 кг,
брутто - 104624 кг, загальною вартістю 82
778,58 доларів США, за ціною 0,795 долара США
за кілограм.

- Сертифікат ССРІТ від 22/09/13 № 133301АО/28497
виданий Китайською Радою зі сприяння
міжнародної торгівлі, який підтверджує
дійсність Комерційного інвойсу №
TR110750B.

З огляду на вищевикладене суд
приходить до висновку, що Митницею не
надано жодних доказів того, що подані
ТОВ «Торговий Дім Профіль України»
основні та додаткові документи не
дозволяли митному органу у належний
спосіб перевірити числове значення
складових митної вартості товарів та
відомості щодо їх цін.

Згідно із статтею 52 МКУ, заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII МКУ.

Частиною 1 ст. 54 МКУ передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю та митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Відповідно
до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ, митний орган під час
здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленого декларантом митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари.

Статтею 53 МКУ передбачено, що у
випадках, передбачених цим кодексом,
одночасно з митною декларацією подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою цієї статті перелічені
документи, які підтверджують митну
вартість товарів:

декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч. 5 і
в ст. 52 МКУ, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводиться розрахунок митної
вартості;

зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товарів та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товарів, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
на письмову вимогу митного органу
зобов'язаний протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) додаткові
документи.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом
митною вартістю товарів виключно за
наявності обґрунтованих підстав,
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі неподання декларантом документів
згідно переліку відповідно до умов,
зазначених у частині другій - четвертій
ст. 53 МКУ, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Рішення про коригування митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
якщо митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою ст. 54 МКУ
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів (ч. 1
ст. 55 МКУ).

За правилами ст.264 МКУ, якщо митна
декларація не містить усіх відомостей
або подана без документів,
передбачених ст. 335 цього кодексу, чи з
порушенням інших вимог МКУ, митний
орган відмовляє у прийнятті такої
митної декларації.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були надані зазначені вище
документи.

Таким чином суд вважає, що під час
здійснення митного оформлення товарів
позивачем були надані усі необхідні,
передбачені законодавством документи,
які обґрунтовано та безперечно
доводили вартісні показники товару, що
імпортується. Тобто, у відповідача не
було жодних підстав самостійно
визначати митну вартість
задекларованого позивачем товару.

Також суд вважає, що відповідачем були
порушені вимоги, щодо послідовності
використання методів визначення
митної вартості.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України
та іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Частиною першою статті 51 Митного
кодексу України встановлено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2
частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного
кодексу України передбачено, що у
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявления митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
може здійснюватися за такими методами:
1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); та 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод за ціною договору (вартість
операції).

Згідно з ч.2 статті 57 Митного кодексу
України основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції).

Частиною 3 статті 57 Митного кодексу
України визначено, що кожний наступний
метод застосовується лише у разі, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Митний орган при здійсненні митного
контролю, у тому числі й з питань
контролю правильності визначення
митної вартості, має діяти у спосіб,
визначений МК України, а відомості, які
містяться в автоматизованій системі
аналізу та управління ризиками, мають
лише допоміжний інформаційний
характер при прийнятті митним органом
відповідних рішень. Та обставина, що в
митного органу наявна інформація про
те, що ідентичний товар, задекларовано
іншою особою, розмитнювався раніше за
іншою вартістю, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
резервним методом.

Крім того, нижчий рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, не може
розцінюватися як заниження позивачем
митної вартості, не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Таким чином, митний орган неправомірно
відмовив позивачу у визнанні
задекларованої ним митної вартості
товару за основним методом, визначив
митну вартість за резервним методом та
прийняв рішення про коригування митної
вартості товару.

Подані ТОВ «Торговий Дім Профіль
України» документи чітко
ідентифікували оцінюваний товар та
містили об'єктивні і достовірні дані,
що піддавалися обчисленню, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною Контракту згідно з вимогами
статті 58 МК України.

Правильність визначення позивачем
митної вартості товару за ціною
Контракту, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачем.

Крім того, застосувавши замість
визначеного позивачем основного
методу, другорядний резервний метод
визначення митної вартості товару,
відповідач не надав доказів
неможливості застосування наступних,
після основного методів визначення
митної вартості товарів.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі,
заохочення доброчесності.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного кодексу України,
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
зокрема, здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу (частина друга статті 54
Митного кодексу України).

Послідовність дій посадових осіб
митного органу при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час здійснення їх
митного контролю та митного оформлення
визначено Методичними рекомендаціями
щодо роботи посадових осіб митних
органів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
затвердженими наказом Державної
митної служби України від 13.07.2012 № 362
(далі - Методичні рекомендації).

Представниками відповідача не надано
жодних доказів того, що подані
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» документи не
дозволяли митному органу у належний
спосіб перевірити числове значення
складових митної вартості товарів,
відомості щодо їх ціни та використати
основний метод визначення митної
вартості за ціною контракту.

Документи, подані товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до митного органу
з метою підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів,
містять усю необхідну інформацію про
вартість товару та транспортних
послуг, а також реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару.

В силу приписів частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено).

Відповідачем в рішенні про коригування
митної вартості товарів №110100000/2013/200459/1
від 09 жовтня 2013 р. зазначено, що
неможливо застосувати митну вартість,
заявлену декларантом. Також неможливо
застосувати другорядні методи у
зв'язку із відсутністю об'єктивних,
документально підтверджених даних, які
піддаються обчисленню. Тому
відповідачем було застосовано
резервний метод визначення митної
вартості.

Суд вважає на необхідне звернути увагу
на те, що згідно Наказу Міністерства
фінансів України № 598 від 24/05/2012
затверджено Форму рішення про
коригування митної вартості товарів та
Правила заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
які є чинними на сьогодні. Цими
правилами передбачено наступне:

При заповненні графи №33 «Обставини
прийняття Рішення та джерела
інформації, що використовувалися
митним органом для визначення митної
вартості»

У графі зазначаються причини, через які
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі:

- неподання основних документів, які
підтверджують відомості про заявлену
митну вартість товарів (згідно з
переліком та відповідно до умов,
наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної
вартості;

- невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ
Кодексу;

- надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У Рішенні про коригування митної
вартості № 110100000/2013/200459/1 від 09.10.2013 не
зазначено жодної причини,
передбаченої митним кодексом, за якими
митна вартість не може бути визнана за
ціною договору.

Також Правилами заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів
передбачено, що у рішенні зазначається
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та причин,
через які не був застосований кожний з
методів, що передує методу, обраному
митним органом.

У рішенні № 110100000/2013/200459/1 не
відображено послідовності
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, а
також про проведення процедури
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методів визначення митної
вартості товарів відповідно до вимог
статей 59-61 Кодексу, результатів
проведеної консультації, а також
причини, через які не можуть бути
застосовані методи визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів (наприклад, відсутня
інформація щодо вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів),
фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

У випадку визначення митної вартості
оцінюваних товарів із застосуванням
резервного методу зазначаються
докладна інформація та джерела, які
використовувалися митним органом при
її визначенні.

В Рішенні про коригування митної
вартості № 110100000/2013/200459/1 використана
декларація 125130005/2013/162407, де зазначені
умови поставки та товар інші, ніж у
ВМД110100000/2013/231451, а саме: умови
постачання- CIF, тобто містять вартість
страхування, розмір товарної партії в 4
рази менший 24755 кг - проти 104124 кг, товар
інший - «Сталь оцинкована (прокат)
холоднокатана в рулонах, марка сталі DX
51D+Z», товщина - 0,30 мм проти 0,35;0,38 та 0,40 мм.
Крім того в декларації 125130005/2013/162407 не
заповнена графа 43 Код МВВ, тобто
невідомо за яким методом визначена
митна вартість за цією декларацією.

До матеріалів справи Відповідачем
надано певний перелік ВМД з діапазоном
пошуку з 07.08.2013 по 07.10.2013, який на думку
митного органу підтверджує, що за
вказаний період не було митних
оформлень за ціною нижче за 0,85 доларів
США/кг за товар з кодом .

У Діапазоні пошуку надано по два
стовбці з дублюючою інформацією - вага
та вартість, але немає інформації з
графи 43 Код МВВ, як була визначена митна
вартість та немає загальної фактурної
вартості. Тобто неможливо впевнитися,
яка ціна визначена по наданим
деклараціям, за ціною договору, або
скоригована.

Крім того у наданому переліку відсутні
декларації від постачальника Zhicheng Steel
Material Co.,LTD., який здійснював постачання
на адресу ТОВ ВК "Індастрі", ціна митних
оформлень значно нижче 800 доларів
№807100001/2013/5303 - 14.08.13, №807100001/2013/5311 14.08.13,
№807100001/2013/6021 - 30.08.13; від постачальника
HANGZHOU CONCORD INTERNATIONAL TRADE CO., LTD, отримувач ТОВ
"УПСІ" №110070000/2013/313485- 08.08.13, №110070000/2013/314008
- 19.08.13; від постачальника NANTONG YINENG COLOR STEEL
PLATE CO.,LTD №110080000/2013/120278 08.08.13 постачальник
SHANDONG HENGJI NEW MATERIALS CO., LTD (копії яких надав
суду позивач).

Враховуючи вищевикладене суд не
погоджується з об'єктивністю
визначення ціни товару на підставі
наданих відповідачем ВМД.

З огляду на наведене суд вважає, що
загальні посилання на норми МКУ щодо
причин незастосування того чи іншого
методу визначення митної вартості не
повинні розцінюватися як достатні
доводи обґрунтованості прийнятого
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв рішення
про коригування митної вартості
товару.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до положень статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем правомірність прийняття
картки відмови у митному оформленні
товарів №110100000/2013/00558 від 09 жовтня 2013 р.
та Рішення про коригування митної
вартості товарів №110100000/2013/200459/1 від 09
жовтня 2013 р.- не доведена, доводи
позивача не спростовані, тому
зазначені картка та рішення суд вважає
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає, що вимоги позивача
правомірні, обґрунтовані і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Отже, документально підтверджені
позивачем судові витрати - судовий збір
підлягає стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 94, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про визнання протиправними та
скасування картки відмови та рішення
про коригування митної вартості
товарів.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товарів №110100000/2013/00558 від 09 жовтня 2013 р.
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення про коригування митної
вартості товарів №110100000/2013/200459/1 від 09
жовтня 2013 р. Дніпропетровської митниці
Міндоходів України.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» судовий збір у
розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн. 05 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя І.В. Юхно