Справа № 2012/2а-1174/11
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р. Справа №
2012/2а-1174/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
на постанову Жовтневого районного суду
м. Харкова від 28.03.2011р. по справі
№ 2012/2а-1174/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Харкова про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок і виплату пенсії.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова області від 28 березня 2011 р. з
урахуванням ухвали Жовтневого
районного суду м. Харкова від 20 червня
2011 р. про виправлення описки позовні
вимоги задоволено , а саме : зобов'язано
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії 3 групи інвалідності
відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, розмір
якої встановлений ч. 1ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування ", відповідно до вимог
постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 р.,
збільшивши її у 3,5 рази, з урахуванням
положень ч. 3 ст. 67 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01 липня 2010 р по 28
березня 2011 р.

Відповідач, не погодився з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційну скаргу рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційні скарги
підлягаю частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач має право на отримання
державної пенсії в розмірі,
передбаченому відповідно до вимог ч. 4
ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, розмір
якої встановлений ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування ", відповідно до вимог
постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 р.,
збільшивши її у 3,5 рази, з урахуванням
положень ч. 3 ст. 67 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, а
відповідач неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій
за період з 01 липня 2010 р. по 28 березня 2011
р.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду частково, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом 3 групи та
віднесений до І категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
доданими до справи копіями посвідчення
серії НОМЕР_1, та має право на отримання
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
Закону України Закону України "Про
статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України Закону України "Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
третій групі інвалідності -6
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом 24
лютого 2011 р. із вимогами щодо захисту
його порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлено шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 24
серпня 2010 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно п. 9 ч.1 ст. 155 КАС України, суд
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Приймаючи рішення про поновлення
позивачу строку на звернення до суду з
позовом, суд першої інстанції не навів
підстав для його поновлення.

В матеріалах справи відсутні підстави
для поновлення позивачу строку
звернення до суду з зазначеним позовом,
доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що
призвело до прийняття частково не
обгрунтованого рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог з 01
липня 2010р. до 24 серпня 2010 р. підлягає
скасуванню, а позовні вимоги в
зазначеній частині підлягають
залишенню без розгляду.

Стосовно вимог позивача про збільшення
розміру перерахованої пенсії у 3,5 рази
відповідно до положень ПКУМ № 1293
колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 27 грудня 2005 р. № 1293 збільшено у 3, 5
рази розмір пенсії по інвалідності
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році та
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії, передбачений ч. 4 ст. 54 для
інвалідів 3 групи, до яких відноситься
позивач, не може бути нижчим ніж 500 грн.

За конституційними нормами, виходячи
із пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягає ч. 4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлений мінімальний розмір
пенсії для інвалідів ІІІ групи не
нижчий ніж 6 мінімальних пенсій за
віком, а не Постанова Кабінету
Міністрів України "Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 27
грудня 2005 р. № 1293, яка встановлює
мінімальний розмір пенсії для
інвалідів 3 групи не нижчий ніж 500 грн.,
що істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги позивача
щодо покладення на відповідача
обов'язку при нарахуванні йому пенсії
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосовувати постанову Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2005 р. №
1293 про підвищення пенсій учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в
3,5 рази, є безпідставними, оскільки
зазначеним нормативним актом
передбачено збільшення пенсії,
призначеної з дотриманням постанови
Кабінету Міністрів України від 3 січня
2002 року № 1 виходячи з розміру 19 грн. 91
коп.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу оскаржуваною постановою
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 28 березня 2011 р. уже зобов'язано
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії 3 групи інвалідності
відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, розмір
якої встановлений ч. 1ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування ", що значно перевищує
розмір пенсії, який встановлений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2005 р. № 1293, а тому колегія
суддів вважає оскаржувану постанову
неправильною в частині зобов'язання
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії 3 групи інвалідності
відповідно до вимог постанови КМУ № 1293
від 27 грудня 2005 р., збільшивши її у 3,5
рази, з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 ЗУ
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
28 серпня 2010р по 28 березня 2011 р.

Таким чином, колегія суддів вважає , що
необхідно скасувати постанову
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 28 березня 2011 р. в частині
зобов'язання УПФУ в Жовтневому районі
м. Харкова здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії 3 групи інвалідності
відповідно до вимог постанови КМУ № 1293
від 27 грудня 2005 р., збільшивши її у 3,5
рази, з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 ЗУ
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
25 серпня 2010 р. по 28 березня 2011 р.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в цій частині .

В іншій частині постанову Жовтневого
районного суду м. Харкова області від
28 березня 2011 р. залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, , 205, 207, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Харкова - задовольнити
частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова області від 28 березня 2011 р. в
частині зобов'язання УПФУ в Жовтневому
районі м. Харкова здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності відповідно до вимог
ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком,
розмір якої встановлений ч. 1 ст. 28 ЗУ
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування ", відповідно до вимог
постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 р.,
збільшивши її у 3,5 рази, з урахуванням
положень ч. 3 ст. 67 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01 липня 2010 р. до
24 серпня 2010 р. - скасувати, та в цій
частині прийняти ухвалу, якою
зазначені позовні вимоги ОСОБА_1
залишити - без розгляду.

Скасувати Постанову Жовтневого
районного суду м. Харкова від 28
березня 2011 р. в частині зобов'язання
УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова
здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії 3 групи інвалідності
відповідно до вимог постанови КМУ № 1293
від 27 грудня 2005 р., збільшивши її у 3,5
рази, з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 ЗУ
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
25 серпня 2010 р. по 28 березня 2011 р..

В задоволенні адміністративного
позову в частині зобов'язання УПФУ в
Жовтневому районі м. Харкова здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності відповідно до
вимог постанови КМУ № 1293 від 27 грудня
2005 р., збільшивши її у 3,5 рази, з
урахуванням положень ч. 3 ст. 67 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
25 серпня 2010р по 28 березня 2011 р. -
відмовити.

В іншій частині постанову Жовтневого
районного суду м. Харкова області від 28
березня 2011 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. .

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Русанова В.Б. Курило Л.В.