Справа № 803/476/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Справа № 803/476/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представників позивача
Ребекевши Ю.П., Турчинської О.А.,

представників відповідача Денісова
С.П., Чайки В.А.,

представника третьої особи Товта С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Комунального підприємства «Луцьке
електротехнічне підприємство -
Луцьксвітло» до Державної фінансової
інспекції у Волинській області, третя
особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Департамент
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради про визнання
протиправним та скасування пункту 5.1
вимоги від 10 грудня 2013 року №03-060-14-14/7529
«Про усунення порушень, виявлених
ревізією»,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Луцьке
електротехнічне підприємство -
Луцьксвітло» (далі - позивач, КП
«Луцьксвітло», підприємство)
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Державної фінансової
інспекції у Волинській області (далі -
відповідач, ДФІ у Волинській області,
інспекція), третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, - Департамент
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради (далі - третя
особа, Департамент ЖКГ Луцької
міськради, департамент) про визнання
протиправним та скасування пункту 5.1
вимоги від 10 грудня 2013 року №03-060-14-14/7529
«Про усунення порушень, виявлених
ревізією».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час ревізії Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради Державною
фінансовою інспекцією у Волинській
області була проведена зустрічна
звірка в Комунальному підприємстві
«Луцьке електротехнічне підприємство -
Луцьксвітло». За результатом ревізії
фінансова інспекція винесла третій
особі письмову вимогу від 10 грудня 2013
року №03-060-14/7529 у пункті 5.1 якої вимагала
від департаменту відобразити
дебіторську заборгованість КП
«Луцьксвітло» на загальну суму 53 551,20
грн внаслідок завищення вартості
виконаних робіт:

1) по зняттю показників лічильників у ШУ
на загальну суму 6184,80 грн;

2) по зняттю показників лічильників СО
за період з жовтня 2011 року по липень 2013
року на загальну суму 10 410,00 грн;

3) по встановленню за січень-лютий 2012
року світильників б/в, які по обліку КП
«Луцьксвітло» не обліковувалися, на
суму 13 593,60 грн;

4) по обладнанню і експлуатації мереж
зовнішнього освітлення міста за
травень 2013 року на вартість матеріалів,
які не рахувалися по даних
бухгалтерського обліку, на суму 23 362,80
грн.

Підприємство не погоджується з
висновками інспекції щодо завищення
вартості виконаних робіт по зняттю
показників лічильників у шафах
управління (ШУ), оскільки як таке
завищення відсутнє. Позивач приймав
участь у конкурсних торгах на
закупівлю робіт з «будівництва
трубопроводів та прокладання ліній
енергозабезпечення та зв'язку
місцевого значення; додаткові роботи
(обладнання і експлуатація мереж
зовнішнього освітлення міста)». У
документації та технічному завданні із
конкурсних торгів на 2011 рік було
включено найменування робіт «зняття
показників лічильників у ШУ». КП
«Луцьксвітло» подало відповідну
пропозицію комітету з конкурсних
торгів, яка була акцептована останнім
без зауважень (шифр С1630-975 в кошторисі).
Відповідно до положень частини п'ятої
статті 40 Закону України «Про
здійснення державних закупівель» між
Департаментом ЖКГ та КП «Луцьксвітло»
був укладений договір про закупівлю за
державні кошти №2 від 14 січня 2011 року.
Роботи підприємством повністю
виконані та прийняті департаментом.

Позивач зазначає, що в Державних
будівельних нормах Д.1.1.-1-2000 такого виду
робіт як зняття показників лічильників
немає, а тому ці роботи неможливо
внести в програмний комплекс
«Будівельні технології - кошторис». З
цих підстав, для відображення
виконаних робіт у відомості ресурсів
ці роботи були зазначені як уявний
матеріал з посиланням на конкретний
шифр - С1630-975. Аналогічна ситуація
склалася із роботами по зняттю
показників лічильників в світлофорних
об'єктах (СО).

Щодо посилання фінансової інспекції на
встановлення світильників бувших у
використанні (б/в) за січень-лютий 2012
року, які по обліку КП «Луцьксвітло» не
обліковувалися, підприємство вказує,
що в кошторисі були передбачені роботи
не зі встановлення нових світильників,
а з ремонту вже встановлених
світильників, які були у вжитку
(додаткова угода №2 від 30 грудня 2011
року, шифр С1547-7). Ці роботи також були
повністю виконані позивачем та
прийняті департаментом без зауважень.

Тому, на думку підприємства, висновки
фінансової інспекції про завищення
вартості виконання вищенаведених
робіт внаслідок недотримання вимог
пукту 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000 є помилковими.

Щодо матеріалів, які у травні 2013 року не
рахувалися по даних бухгалтерського
обліку на суму 23 362,80 грн., позивач
зазначив, що у зв'язку з тяжким
матеріальним становищем на підставі
договору від 02 січня 2013 року №020113,
укладеного з ПП «Профреклама», у травні
2013 року отримав у позику ці матеріали.
Оплата за них надійшла на рахунки
підприємства лише у липні 2013 року і
тому саме у липні КП «Луцьксвітло»
відобразило їх у бухгалтерському
обліку та досписало. Факт усунення
даного порушення не заперечуються і
самою фінансовою інспекцією в акті
ревізії.

На підставі вищевикладеного позивач
просить суд визнати незаконним пункт 5.1
вимоги Державної фінансової інспекції
у Волинській області від 10 грудня 2013
року №03-060-14-14/7529.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити. Додатково
пояснили, що як такого завищення
вартості виконаних робіт не відбулося,
оскільки вони були виконані у чіткій
відповідності до тендерної
документації та кошторису. Вказаний
кошторис самим підприємством не
складається, а, натомість, надається
замовником робіт, тобто в даному
випадку Департаментом ЖКГ Луцької
міськради. Підрядні роботи, які
пов'язані з експлуатацією
електромереж, є особливим видом робіт,
який чітко не врегульований в ДБН
Д.1.1-1-2000, на які підприємство було
змушено перейти. Крім того, у договорі,
який був укладений з третьою особою,
була закладена динамічна ціна, а не
тверда, як зазначено у пункті 3.3.9 ДБН
Д.1.1-1-2000, на порушення якого посилається
фінансова інспекція. На переконання
представників позивача, вимога ДФІ у
Волинській області безпосередньо
порушує права та законні інтереси КП
«Луцьксвітло», оскільки стала
наслідком звернення фінінспекції з
відповідним позовом про стягнення
коштів.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, в письмових запереченнях
від 26 березня 2014 року №03-015-07-14/2300
(а.с.207-211) та його представники у
судовому засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечили з
тих підстав, що позивач безпідставно
включив до вартості виконаних робіт як
матеріали «Зняття показників
лічильників у ШУ» та «Зняття
показників лічильників СО». Крім того,
у відомості ресурсів до форми №КБ-2в за
січень та лютий 2012 року у вартість
будівельних матеріалів включена
вартість світильників б/в, які по даних
бухгалтерського обліку підприємства
на рахунку 201 «Сировина і матеріали» і в
підзвіті матеріально-відповідальної
особи не обліковувалися. Аналогічно, у
травні 2013 року підприємство
безпідставно включило до актів
виконаних робіт вартість матеріалів,
які фактично не рахувалися за ним
(лампи ртутні, лампи натрієві тощо).
Зазначені обставини, на думку
представників фінансової інспекції,
призвели до матеріальної шкоди
Державному бюджету України в
загальному розмірі 53 551,20 грн.

Додатково у судовому засіданні
представники ДФІ у Волинській області
пояснили, що КП «Луцьксвітло» не було
проведено експертизи кошторису робіт,
не розроблено окремого кошторису на
роботи, які не передбачені ДБН Д.1.1-1-2000
(зняття показників з лічильників). На
переконання представників інспекції,
по цим роботам необхідно було скласти
індивідуальну ресурсну кошторисну
норму, як це передбачено пунктом 1.2.5 ДБН
Д.1.1-1-2000. Крім того, такі роботи мали
бути включені до прямих витрат КП
«Луцьксвітло», а не до вартості
матеріалів. З цих підстав просили суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, Департаменту
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради, заперечував
проти задоволення адміністративного
позову та зазначив, що роботи у КП
«Луцьксвітло» були закуплені у чіткій
відповідності до Закону України «Про
здійснення державних закупівель».
Кошторисна документація була
акцептована як замовником, так і
виконавцем, і роботи передбачені в ній
були повністю виконані. На підставі
вищевикладеного просив суд відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з 05
серпня 2013 року по 28 жовтня 2013 року
перевіряючими Державної фінансової
інспекції у Волинській області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Департаменту житлово-комунального
господарства Луцької міської ради за
період з 01 жовтня 2011 року по 01 серпня 2013
року, за результатами якої складений
акт від 28 жовтня 2013 року №060-28/10 (а.с.21-25).

Відповідачем була здійснена зустрічна
звірка в Комунальному підприємстві
«Луцьке електротехнічне підприємство -
Луцьксвітло» з метою документального
підтвердження виду, обсягу і якості
операцій та стану розрахунків із
Департаментом житлово-комунального
господарства Луцької міської ради за
період з 01 жовтня 2011 року по 01 серпня 2013
року, за результатами якої складена
довідка від 21 серпня 2013 року №060-28
(а.с.213-216).

Під час здійснення зустрічної звірки
встановлено, що між Департаментом
житлово-комунального господарства
Луцької міської ради та КП
«Луцьксвітло» було укладено договір
про закупівлю робіт за державні кошти
від 14 січня 2011 року №2 з виконання робіт
по обладнанню і експлуатації мереж
зовнішнього освітлення міста. На думку
перевіряючих ДФІ у Волинській області,
відповідно до актів приймання
виконаних робіт за формою №КБ-2в та
відомостей ресурсів позивач
безпідставно включив вартість
матеріалів «Зняття показників
лічильників у ШУ» у жовтні 2011 року на
суму 1 237,20 грн, у листопаді 2011 року на
суму 2 473,20 грн, у січні-лютому 2012 року на
суму 2 474,40 грн.

Крім того, ДФІ у Волинській області
встановлено укладення між
Департаментом ЖКГ Луцької міськради
договору про закупівлю робіт за
державні кошти від 29 січня 2013 року №122/6
з виконання інших електромонтажних
робіт (поточний ремонт світлофорів). На
думку відповідача, внаслідок
безпідставного включення у вартість
матеріалів вартості виконання робіт по
зняттю показників лічильників СО за
період з жовтня 2011 року по липень 2013
року допущено завищення вартості робіт
на загальну суму 10 410,00 грн.

Також встановлено, що у акті приймання
виконаних робіт за формою №КБ-2в та
відомості ресурсів за січень 2012 року у
вартість будівельних матеріалів
включено вартість світильників б/в на
суму 6 508,00 грн, однак по даних
бухгалтерського обліку КП
«Луцьксвітло» і в підзвіті
матеріально-відповідальної особи ці
світильники не обліковувалися.
Аналогічне порушення виявлено за лютий
2012 року на суму 4 820,00 грн., що призвело до
завищення вартості робіт на загальну
суму 13 953,60 грн. (з ПДВ).

Суцільною перевіркою кількості і
вартості матеріалів, які включені до
акту приймання виконаних робіт за
травень 2013 року встановлено списання
матеріалів, які не рахувалися по даних
бухгалтерського обліку, які не були в
залишку у підзвіті
матеріально-відповідальної особи
майстра ОСОБА_6 Тому, внаслідок
включення цих матеріалів встановлено
завищення вартості виконаних робіт на
суму 23 362,80 грн.

Аналогічні за змістом висновки
містяться і в акті ревізії від 28 жовтня
2013 року №060-28/10 (а.с.21-25).

На підставі виявлених під час ревізії
та зустрічної звірки порушень Державна
фінансова інспекції у Волинській
області направила департаменту
лист-вимогу від 10 грудня 2013 року
№03-060-14-14/7529, у підпункті 5.1 пункту 5 якої
вимагала відобразити дебіторську
заборгованість КП «Луцьксвітло» на
загальну суму 53 551,20 грн внаслідок
завищення вартості виконаних робіт:

1) по зняттю показників лічильників у ШУ
на загальну суму 6184,80 грн;

2) по зняттю показників лічильників СО
за період з жовтня 2011 року по липень 2013
року на загальну суму 10 410,00 грн;

3) по встановленню за січень-лютий 2012
року світильників б/в, які по обліку КП
«Луцьксвітло» не обліковувалися, на
суму 13 593,60 грн;

4) по обладнанню і експлуатації мереж
зовнішнього освітлення міста за
травень 2013 року на вартість матеріалів,
які не рахувалися по даних
бухгалтерського обліку, на суму 23 362,80
грн (а.с.18 зворот).

Надаючи правову оцінку вказаному
підпункту вимоги, суд зазначає
наступне.

Спірні правовідносини виникли з
приводу проведення державного
фінансового контролю у сфері
здійснення державних закупівель, а
тому врегульовані Законом України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» та
Законом України «Про здійснення
державних закупівель».

За правилами частини першої статті 4
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» інспектування
здійснюється органом державного
фінансового контролю у формі ревізії
та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до частини першої пункту 7
статті 10 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» органу
державного фінансового контролю
надається право пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства.

Частиною другою статті 15 даного Закону
визначено, що законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Проаналізувавши вищезазначені норми
законодавства, суд дійшов висновку, що
вимоги Держфінінспекції у Волинській
області є індивідуальними правовими
актами та створюють відповідні правові
наслідки для підконтрольних установ.

Поняття «підконтрольні установи»
визначено у частині першій статті 2
цього Закону та включає в себе
міністерства та інші органи виконавчої
влади, державні фонди, фонди
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, бюджетні
установи і суб'єкти господарювання
державного сектору економіки, а також
підприємства, установи та організації,
які отримують (отримували у періоді,
який перевіряється) кошти з бюджетів
усіх рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно.

В свою чергу відповідно до пункту 38
частини першої статті 2 Бюджетного
кодексу України одержувач бюджетних
коштів це суб'єкт господарювання,
громадська чи інша організація, яка не
має статусу бюджетної установи,
уповноважена розпорядником бюджетних
коштів на здійснення заходів,
передбачених бюджетною програмою, та
отримує на їх виконання кошти бюджету.

Системний аналіз частини першої статті
2, пункту 8 частини першої статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю» у взаємозв'язку з пунктом 38
частини першої статті 2 Бюджетного
кодексу України дає підстави суду
дійти висновку, що суб'єкт
господарювання, який отримав кошти від
розпорядника бюджетних коштів є їх
одержувачем, а відтак в цій частині
стає підконтрольною установою в
розумінні Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю», до якої можуть
бути пред'явлені майнові вимоги з боку
органів державного фінансового
контролю.

В розглядуваному випадку Департамент
ЖКГ Луцької міськради утримується за
рахунок коштів Державного бюджету
України та місцевого бюджету міста
Луцька, а відтак є розпорядником
бюджетних коштів.

Отримавши від цього департаменту кошти
на проведення підрядних робіт, КП
«Луцьксвітло» набуло статусу
одержувача бюджетних коштів, тобто в
цій частині є підконтрольною Державній
фінансовій інспекції у Волинській
області.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що підпункт 5.1 пункту 5 від 10 грудня 2013
року №03-060-14-14/7529 є рішенням суб'єкта
владних повноважень, яке стосується
прав, обов'язків та законних інтересів
як розпорядника бюджетних коштів -
Департаменту ЖКГ Луцької міськради,
так і отримувача бюджетних коштів - КП
«Луцьксвітло», а тому останній вправі
оскаржувати це рішення в судовому
порядку.

На користь цього висновку також
свідчить те, що ДФІ у Волинській
області на підставі винесеної вимоги
звернулася до Волинського окружного
адміністративного суду з позовом до КП
«Луцьксвітло» про стягнення коштів.
Ухвалою суду від 14 березня 2014 року у
справі №803/312/14 провадження у справі
було зупинено до набрання законної
сили судовим рішенням у справі №803/476/14
(а.с.261, 264).

У пункті 8 частини першої статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю» зазначено, що органу
державного фінансового контролю
надається право: порушувати перед
відповідними державними органами
питання про визнання недійсними
договорів, укладених із порушенням
законодавства, у судовому порядку
стягувати у дохід держави кошти,
отримані підконтрольними установами
за незаконними договорами, без
установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

Аналіз цієї законодавчої норми
дозволяє суду дійти висновку, що
підставами для стягнення органом ДФІ
коштів з підконтрольної установи є:

1) отримання коштів за незаконними
договорами;

2) отримання коштів без установлених
законом підстав та з порушенням
законодавства.

Крім того, на переконання суду, ці
порушення повинні завдавати фактичну
шкоду Державному бюджету України або
місцевим бюджетам.

У розглядуваному випадку судом
встановлено і ця обставина не
заперечується сторонами, що кошти КП
«Луцьксвітло» отримувало на виконання
договорів укладених з Департаментом
ЖКГ Луцької міської ради про закупівлю
робіт за державні кошти №2/33 від 14 січня
2011 року (а.с.74-76), №41/46 від 28 квітня 2011
року (а.с.81-83), №25/12/2 від 28 лютого 2012 року
(а.с.87-89), №22/6 від 29 січня 2013 року (а.с.93-95).

Позивач отримав право на укладання
зазначених договорів, оскільки був
визнаний переможцем під час проведення
конкурсних торгів на роботи
«будівництво трубопроводів та
прокладання ліній енергозабезпечення
та зв'язку місцевого значення;
додаткові роботи (обладнання і
експлуатація мереж зовнішнього
освітлення міста» у 2011 році (а.с.26-37),
«інші електромонтажі роботи (поточний
ремонт світлофорів)» у 2011-2013 роках
(а.с.38-73).

Факт виконання вказаних робіт повністю
підтверджується наявними в матеріалах
справи первинними документами, а саме:
кошторисами, відомостями ресурсів,
актами приймання виконаних робіт за
формою №КБ-2в, довідками про вартість
виконаних робіт та витрат за формою
№КБ-3, калькуляціями, матеріальними
звітами (а.с.77-80, 84-86, 90-92, 96-98, 101-175, 181-185).
Перелік, вид та кількість робіт, які
вказані в первинних документах,
відповідає затвердженим під час
проведення конкурсних процедур
технічним специфікаціям. Представники
відповідача у судовому засіданні не
навели переконливих доказів того, що
роботи згідно цих первинних документів
виконані не були.

Щодо доводів фінансової інспекції про
завищення вартості виконаних робіт по
зняттю показників лічильників у шафах
управління (ШУ) та в світлофорних
об'єктах (СО), суд зазначає, що у
документації та технічному завданні із
конкурсних торгів такі види робіт були
чітко передбачені (а.с.37, 61, 73).

Суд приймає до уваги та вважає
обґрунтованими доводи позивача, що у
Державних будівельних нормах Д.1.1.-1-2000
такого виду робіт як зняття показників
лічильників немає, а тому ці роботи
неможливо внести в програмний комплекс
«Будівельні технології - кошторис». З
цих підстав, для відображення
виконаних робіт у відомості ресурсів
ці роботи були зазначені як уявний
матеріал з посиланням на конкретний
шифр - С1630-975, що також відображено у
відповідних кошторисах (а.с.77-79, 84-85, 90-91,
96-97). Суд враховує, що відносно робіт по
зняттю показників лічильників у ШУ та
СО підприємством було розроблено та
погоджено з Департаментом ЖКГ Луцької
міської ради відповідні калькуляції їх
вартості та пояснювальні записки щодо
норм трудовитрат на їх здійснення
(а.с.176-182).

Фактично доводи фінансової інспекції в
цій частині ґрунтуються лише на
допущеній підприємством помилці в
бухгалтерському обліку виконаних
робіт та затрачених матеріалів. Однак,
на думку суду, незначні порушення
ведення обліку виконаних робіт, а саме:
включення їх не до складу прямих
витрат, а до матеріалів, не може
свідчити про їх невиконання або
завищення їх вартості, за умови якщо
вони дійсно передбачалися в технічній
та конкурсній документації і фактично
були виконані. Представники ДФІ у
Волинській області під час судового
розгляду не змогли пояснити суду, яким
чином вказана обставина спричинила
шкоду Державному бюджету України.

Щодо посилання фінансової інспекції на
завищення позивачем вартості
виконаних робіт зі встановлення
світильників бувших у використанні
(б/в) за січень-лютий 2012 року, які по
обліку КП «Луцьксвітло» не
проводилися, суд погоджується з
доводами підприємства, що в технічному
завданні були передбачені роботи не зі
встановлення світильників б/в, а роботи
по огляду та обслуговуванню вже
встановлених світильників (а.с.36).
Оскільки у Державних будівельних
нормах Д.1.1.-1-2000 такого виду робіт як
ремонт світильників б/в немає, з огляду
на що ці роботи неможливо внести в
програмний комплекс «Будівельні
технології - кошторис», тому, на думку
суду, цілком обгрунтовано ці роботи
були зазначені як уявний матеріал з
посиланням на конкретний шифр - С1547-7
для відображення у відомості ресурсів
та кошторисі. При цьому ж підприємством
було розроблено відповідну
калькуляцію на ремонт світильників
(а.с.183). Тому, на думку суду, неправильне
віднесення зазначених робіт до складу
матеріалів, а не до прямих витрат, не
може бути підставою для висновку про їх
невиконання, або про завищення їх
вартості.

Крім того, факт виконання позивачем
робіт по зняттю показників лічильників
у ШУ та СО, а також ремонту світильників
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні журналами обліку
робіт за нарядами і розпорядженнями
експлуатаційно-технічної дільниці
(а.с.218-254), доказів протилежного
відповідачем суду не надано.

Аналогічно суд вважає безпідставними
доводи ДФІ у Волинській області про те,
що у травні 2013 року КП «Луцьксвітло» до
складу витрат безпідставно включено
матеріали, які фактично у
бухгалтерському обліку підприємства
не відображені. Як слідує з матеріалів
справи, між позивачем та Приватним
підприємством «ПрофРеклама» укладено
договір поставки товарів №020113/1 від 02
січня 2013 року. Позивач зазначає, що у
травні 2013 року для виконання аварійних
робіт ним були використані матеріали
(лампи), які передані ПП «ПрофРеклама» у
позику згідно акту прийому-передачі
від 14 травня 2013 року у зв'язку з
відсутністю у позивача коштів на їх
оплату (а.с.188-190). В подальшому, а саме у
липні 2013 року, КП «Луцьксвітло»
сплатило грошові кошти за закуплені в
позику матеріали та відповідно
відобразило їх у бухгалтерському
обліку, провівши в цей період
досписання використаних у травні 2013
року матеріалів (а.с.184-187). Факт усунення
даного порушення підтверджений ДФІ у
Волинській області в акті ревізії (а.с.24
зворот), а тому суд вважає, що ніякої
шкоди Державному бюджету України в
даному випадку не завдано.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги досліджені в судовому
засіданні обставини та письмові
докази, суд дійшов висновку, що
Державною фінансовою інспекцією у
Волинській області належними та
допустимими доказами не доведено суду
незаконність процедури закупівлі
послуг за державні кошти, яка проведена
між Департаментом ЖКГ Луцької
міськради та КП «Луцьксвітло»,
незаконності укладених договорів між
цими особами, а також наявності факту
завищення вартості виконаних робіт або
завдання шкоди Державному бюджету
України, а тому позовні вимоги
підлягають до задоволення у повному
обсязі.

З врахуванням повноважень суду, які
визначені у статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позов слід задовольнити
шляхом прийняття постанови про
визнання протиправним та скасування
підпункту 5.1 пункту 5 вимоги Державної
фінансової інспекції у Волинській
області від 10 грудня 2013 року №03-060-14-14/7529
«Про усунення порушень, виявлених
ревізією».

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). З врахуванням
викладеного, на користь позивача слід
присудити суму сплаченого судового
збору в розмірі 182,70 грн. згідно
платіжного доручення №1004 від 12 березня
2014 року (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
підпункт 5.1 пункту 5 вимоги Державної
фінансової інспекції у Волинській
області від 10 грудня 2013 року №03-060-14-14/7529
«Про усунення порушень, виявлених
ревізією».

Присудити з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
«Луцьке електротехнічне підприємство -
Луцьксвітло» (43000, Волинська обл.,
м.Луцьк, вул.Франка, 14А, )
судові витрати в сумі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, текст
якої буде виготовлено 16 квітня 2014 року.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій