Справа № 185/6274/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2014 рокусправа № 185/6274/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Головко О.В.

суддів:
Олефіренко Н.А. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області на
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року в
адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2013 року звернувся до
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області № 24
від 24.05.2013 про відмову у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області призначити
пенсію за віком на пільгових умовах за
списком № 2 з 03 травня 2012 року.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити. Апеляційна скарга
ґрунтується на тому, що судом першої
інстанції не надано належної оцінки
нормам чинного законодавства, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що у травні 2012 року
ОСОБА_1 звертався до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області з заявою про
призначення пенсії за віком по Списку
№ 2, проте вказану заяву було залишено
без задоволення, оскільки заявником не
було надано довідки, що підтверджує
пільговий характер роботи, при цьому
пільговий стаж за наданими документами
відсутній.

У травні 2013 року ОСОБА_1 повторно
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області з заявою про
призначення пенсії за віком по Списку
№ 2, додатково надавши рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17.04.2013 у
справі № 185/3476/13-ц, яким встановлено
факт роботи ОСОБА_1 на посаді
електрозварника в КСП «Україна» з 1976
року по 1990 рік включно.

Рішенням комісії щодо розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області № 24
від 24.05.2013, ОСОБА_1 відмовлено у
призначенні пенсії за Списком № 2,
оскільки на підприємстві не
проводилась атестація робочого місця
заявника, документи, які б могли
підтвердити зайнятість ОСОБА_1 повний
робочий день на роботах із шкідливими
умовами праці на підприємстві
відсутні.

Надаючи оцінку обґрунтованості
висновків Управління Пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області та
правомірності оскаржуваного рішення
колегія суддів зазначає, що відповідно
до пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «б» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах
незалежно від місця останньої роботи
мають працівники, зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Контроль за правильністю застосування
списків на пільгове пенсійне
забезпечення і якістю проведення
атестації робочих місць на
підприємствах та в організаціях,
підготовка пропозицій щодо
вдосконалення цих списків
покладаються на центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю.

Положеннями статті 56 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що до стажу роботи
зараховується робота, виконувана на
підставі трудового договору на
підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

Відповідно до статті 62 Закону основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1976 року по 1990 рік
працював на посаді електрозварника в
КСП «Україна», що підтверджується
копією трудової книжки, яка міститься в
матеріалах справи, та відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» № 36 від
16.01.2003, дає позивачу право на пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
2.

Факт виконання позивачем вказаних
робіт також встановлений рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17.04.2013 у
справі № 185/3476/13-ц.

Станом на момент звернення з заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області за
призначенням пенсії на пільгових
умовах ОСОБА_1 досяг 55 років та на
момент первинного звернення за
призначенням пенсії мав загальний стаж
роботи 36 років 6 місяців 13 днів, на
роботах з шкідливими і важкими умовами
праці за списком № 2 - більш ніж 12 років
та 6 місяців.

Посилання апелянта на відсутність
атестації робочого місця позивача суд
апеляційної інстанції не знаходить
обґрунтованим, адже пунктом 3 Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженим
Наказом Міністерство праці та
соціальної політики України № 383 від
18.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 1 грудня 2005 року за №
1451/11731, передбачено, що при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Проведення атестації робочих місць за
умовами праці на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання
регламентується Порядком проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 442 від 1
серпня 1992 року, яка набрала законної
сили 21.08.1992.

Таким чином проведення атестації
робочих місць для зарахування до
пільгового стажу періоду роботи особи
на відповідних посадах або за
професіями за Списками № 1 і 2 до 21.08.1992
не вимагалось, що свідчить про
безпідставність висновків апелянта.

Твердження апелянта щодо не
підтвердження факту зайнятості
позивача на роботах з шкідливими і
важкими умовами праці повний робочий
день спростовуються матеріалами
справи, з яких вбачається, що при
зверненні за призначенням пенсії
ОСОБА_1 подавалася довідка про
заробітну плату, з якої УПФУ мало змогу
встановити вказану обставину.

Вказана обставина додатково була
встановлена судом першої інстанції при
розгляді даної адміністративної
справи шляхом допиту свідків.

З огляду на те, що підприємство, на
якому позивач працював в період з 1976 по
1990 роки, ліквідовано без
правонаступництва, отримання інших
належних доказів не вбачається
можливим, у зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції знаходить
достатніми докази, досліджені судом
першої інстанції.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про протиправність рішення
комісії щодо розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області № 24
від 24.05.2013, адже позивач має всі законні
підстави для призначенні йому пенсії
за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Разом з тим задовольняючи позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії з 03 травня 2012 року суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку,
адже відповідно до статті 83 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку: а) пенсії за віком та по
інвалідності призначаються з дня
досягнення пенсійного віку або
відповідно встановлення інвалідності
органами медико-соціальної експертизи,
якщо звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності; б) пенсії у разі втрати
годувальника призначаються з дня
виникнення права на пенсію, але не
більш як за 12 місяців перед зверненням
за пенсією.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що з заявою про
призначення пенсії з наданням
документів, що підтверджують право на
призначення пенсії відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ОСОБА_1
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області 20 травня 2013
року, а тому призначення пенсії повинно
бути здійснюватися саме з вказаної
дати.

Враховуючи викладене колегія суддів
доходить висновку, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішено
справу, але із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, у зв'язку з чим постанова суду
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 201, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року
в адміністративній справі № 185/6274/13-а
змінити, виклавши абзац четвертий
резолютивної частини постанови в
наступній редакції: «Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області
призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію
за віком на пільгових умовах з 20 травня
2013 року».

В іншій частині постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 грудня
2013 року в адміністративній справі №
185/6274/13-а залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
Т.І. Ясенова