Справа № 358/1011/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/1011/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: позивачаБорисюк Л.П.,
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й. Чайка О.С.
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області на постанову Богуславського
районного суду Київської області від 02
серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду
України у Богуславському районі
Київської області про визнання
протиправним рішення, зобов'язання
призначити пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку та виплатити
недоодержані суми пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
Богуславського районного суду
Київської області із позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області в якому просив визнати
протиправним рішення комісії з
призначення пенсії № 35 від 26.03.2013 про
відмову в призначенні пенсії за віком
зі зниженням пенсійного віку,
зобов'язати врахувати страховий стаж
позивача, який зазначений в трудовій
книжці колгоспника № 254 від 08.03.1978,
призначити пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку та виплатити
недоотримані суми пенсії з 13.03.2013.

Постановою Богуславського районного
суду Київської області від 02 серпня 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області № 35 від 26.03.2013 про відмову в
призначенні ОСОБА_5 пенсії зі зниженням
пенсійного віку.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Богуславському районі
Київської області врахувати трудовий
стаж ОСОБА_5, який зазначений в трудовій
книжці колгоспника № 254 від 08.03.1978,
призначити ОСОБА_5 пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку, відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплатити йому
недоотримані суми пенсії з 13.03.2013.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, який з'явився в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус
громадянина, який постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю (категорія
4), що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1 виданого
01.03.1993 Київською обласною державною
адміністрацією.

13.03.2013 позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області із завою про призначення
пенсії за віком зі зниженням
пенсійного віку, відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та документами, що
підтверджували його трудовий стаж.

Однак, рішенням комісії з призначення
пенсій Управління Пенсійного фонду
України у Богуславському районі
Київської області № 35 від 26.03.2013 ОСОБА_5
було відмовлено в призначенні пенсії
зі зниженням пенсійного віку з
посиланням на те, що згідно поданих ним
документів, страховий стаж складає 8
років 6 місяців, а відповідно до ст. 26
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», особи
мають право на пенсію за віком за
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Крім цього, відповідач зазначає, що
дані про стаж, які зазначені в трудовій
книжці колгоспника № 254 від 08.03.1978 на
ім'я ОСОБА_5 не підтверджуються даними
архівного фонду СГ ТОВ «Мрія» с.
Вільхівець, що зберігаються в
комунальній установі Богуславської
районної ради «Богуславський районний
трудовий архів».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач на час звернення позивача
із заявою про призначення пенсії за
віком зі зниженням пенсійного віку мав
достатні підстави для задоволення
даної заяви, прийнявши до уваги всі
записи про роботу позивача в трудовій
книжці колгоспника № 254 від 08.03.1978. Крім
цього, об'єктивність записів в трудовій
книжці колгоспника № 254 від 08.03.1978 на
ім'я ОСОБА_5 підтверджується
поясненнями свідків і не викликає
сумнівів.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитися, виходячи з наступного.

Статтею 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-XII)
передбачено, що особам, які проживали
або працювали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого для отримання
державних пенсій. Зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали в
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менш, ніж 5
календарних днів, передбачено
зменшення віку на 10 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року за № 637 (далі -
Порядок), передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Згідно п. 18 Порядку, за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Системний аналіз вказаних положень
законодавства дає підстави для
висновку, що показання свідків для
підтвердження трудового стажу
застосовується у тому разі, якщо
документи про трудовий стаж не
збереглися.

Відповідно до пп. б) п. 38 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
при прийманні документів орган, що
призначає пенсію повинен здійснити
правову експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач, оглянувши подані позивачем
документи про призначення пенсії за
віком зі зниженням пенсійного віку,
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема,
трудову книжку колгоспника дійшов
висновку, що записи зроблені в ній є
сумнівними та підлягають перевірці.

Так, записи зроблені за період роботи
позивача в колгоспі ім. ХХІV з'їзду КПРС,
колгоспі ім. А.О. Синівського та КСП
«Семигори» скріплені печаткою СТОВ
«Мрія», що було утворено внаслідок
реорганізації значно пізніше. Крім
того, дані підприємства були окремими
юридичними особами, а КСП «Семигори»,
де працював позивач згідно з записами в
його трудовій книжці було самостійною
юридичною особою жодним чином не
пов'язаною з СТОВ «Мрія».

Відповідачем було направлено запит до
КУ БРР «Богуславський районний
трудовий архів» з метою встановлення
достовірності записів у трудовій
книжці позивача та точного місця його
роботи.

Відповідно до отриманих відповідачем
даних було встановлено, що ОСОБА_5 не
працював у СТОВ «Мрія», а дані про його
роботу у КСП «Семигори» у КУ БРР
«Богуславський районний трудовий
архів» були відсутні.

Таким чином, з інформації комунальної
установи Богуславської районної ради
«Богуславський районний трудовий
архів» вбачається, що архівний фонд
СТОВ «Мрія» перебуває на зберіганні у
КУ БРР «Богуславський районний
трудовий архів», тож відповідно, немає
підстав встановлювати трудовий стаж
згідно п. 18 Порядку на підставі
показань свідків.

В даному випадку документ про трудовий
стаж позивача наявний, однак містить
неправильні записи, тобто такі, що не
відповідають вимогам законодавства.
Неправильність записів у трудовій
книжці позивача полягає в скріпленні
записів у трудовій книжці печаткою
організації з якою, згідно записів у
тій же трудовій книжці, позивач
пов'язаний не був.

Зі змісту оскаржуваної постанови
вбачається, що суд першої інстанції
посилався на показання свідків ОСОБА_6
та ОСОБА_7 заслухані в судовому
засіданні не врахувавши при цьому, що
вони є суперечливими.

Так, згідно пояснень ОСОБА_7, що
працювала інспектором відділу кадрів
СТОВ «Мрія» (взято з її пояснень даних
суду, що викладено в рішенні суду)
випливає, що ОСОБА_5 працював у СТОВ
«Мрія», так як ОСОБА_7 здійснювала
записи в трудову книжку на підставі
записів у книзі обліку нарахування та
виплати заробітної плати та інших
документів СТОВ «Мрія», котрі вона не
зазначила та які не були надані як
доказ. Дані висновки зроблені
відповідно до того, що доступу до
документів про нарахування та виплату
заробітної плати та будь-яких
документів інших організацій ОСОБА_7 не
могла мати.

Разом з тим, згідно показів ОСОБА_6,
позивач працював у КСП «Семигори», так
як документи про роботу позивача
передані на зберігання у КСП
«Семигори».

Таким чином, показання свідків є
суперечливими і з них неможливо
достовірно встановити дані про місце
та тривалість роботи позивача, якщо
вони мали місце.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
фактичні обставини справи та зроблено
помилковий висновок про задоволення
адміністративного позову ОСОБА_5

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області на постанову Богуславського
районного суду Київської області від 02
серпня 2013 року - задовольнити.

Постанову Богуславського районного
суду Київської області від 02 серпня 2013
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області про визнання протиправним
рішення, зобов'язання призначити
пенсію за віком зі зниженням
пенсійного віку та виплатити
недоодержані суми пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст постанови складено та
підписано - 18.04.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.