Справа № 802/478/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 квітня 2014 р.
Справа № 802/478/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара П. А.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Кулика В. В.

представника позивача:
Сторожука М. Г.

представника відповідача:
Беліменка В. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Державної екологічної
інспекції у Вінницькій області

до: українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта"

про: вжиття заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю)

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
державна екологічна інспекція у
Вінницькій області із позовом до
українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" про вжиття
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю).

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач використовує котли
(стаціонарні джерела викиду), що
працюють на спалюванні природного
газу, печі на твердому паливі та газові
конвектори, тобто мають місце викиди
забруднюючих речовин - оксиду азоту та
оксиду вуглецю в атмосферне повітря, у
зв'язку із чим підприємство повинно
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин, незалежно від кількості
викидів, здійснених протягом періоду,
за який проводилась перевірка,
оскільки будь-яких винятків з цих
правил для підприємств, установ,
організацій та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності чинне
природоохоронне законодавство не
містить. Зазначено, що здійснення
викидів забруднюючих речовин без
отримання такого дозволу є порушенням
вимог ст.ст. 10,11 Закону України "Про
охорону атмосферного повітря".

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив адміністративний позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечувала з мотивів, викладених у
запереченні на позов. Кім того
зазначила, що номінальна теплова
потужність котлів, газових конвекторів
та печей, які він використовує, не
перевищує 50 МВт та є значно меншою, у
зв'язку із чим ні за потужністю
побутових теплових котлів, ні за їх
цільовим використанням, а також за
кількістю шкідливих викидів в
атмосферне повітря, перевірені у
відповідача стаціонарні джерела не
підпадають під регулювання, визначене
вимогами ст. 11 Закону України "Про
охорону атмосферного повітря" та
прийнятим на їх реалізацію
нормативно-правовим актам.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та заперечення представника
відповідача, оцінивши докази, які мають
значення для справи суд виходив з
наступного.

Судом встановлено, що державною
екологічною інспекцією в період з
16.01.2014р. по 12.03.2014р. на підставі наказу
від 26.12.2013 р. №281-П проведено перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами Вінницькою дирекцією УДППЗ
"Укрпошта", за результатами якої
складено акт перевірки (а.с. 10-17).

Під час перевірки виявлено, що
діяльність Вінницької дирекції УДППЗ
"Укрпошта" пов'язана з викидами
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, дозвіл на які відсутній.

На підставі вказаних актів перевірки
винесений припис від03.02.2014р. № 02/005, яким
зобов'язано відповідача отримати
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря" №
2707-XII від 16.10.1992 року із змінами і
доповненнями, підприємства, установи,
організації та громадяни - суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан, зобов'язані вживати заходів
щодо зменшення обсягів викидів
забруднюючих речовин і зменшення
впливу фізичних факторів.

За змістом ст. 11 цього ж Закону, для
забезпечення екологічної безпеки,
створення сприятливого середовища
життєдіяльності, запобігання
шкідливому впливу атмосферного
повітря на здоров'я людей та навколишнє
природне середовище здійснюється
регулювання викидів найбільш
поширених і небезпечних забруднюючих
речовин, перелік яких встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися після
отримання дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до другої або третьої групи, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Згідно ст. 33 цього ж Закону, особи, винні
у викидах забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без дозволу
спеціально уповноважених на те органів
виконавчої влади відповідно до закону
несуть відповідальність згідно з
законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" № 877-V від 05.04.2007 року із
змінами і доповненнями, повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Згідно п. 1 Порядку ведення державного
обліку в галузі охорони атмосферного
повітря, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1655 від
13.12.2001 року із змінами і доповненнями,
цей Порядок визначає єдину систему
ведення в галузі охорони атмосферного
повітря державного обліку об'єктів
(підприємств, установ, організацій та
громадян - суб'єктів підприємницької
діяльності), які справляють або можуть
справити шкідливий вплив на здоров'я
людей і на стан атмосферного повітря,
видів та обсягів забруднюючих речовин,
що викидаються в атмосферне повітря,
видів і ступенів впливу на його стан
фізичних та біологічних факторів.

Згідно п. 2 цього ж Порядку, державний
облік ведеться з метою регулювання
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря із стаціонарних та
пересувних джерел, ступенів впливу на
його стан фізичних та біологічних
факторів.

Згідно п. 2 Інструкції про порядок та
критерії взяття на державний облік
об'єктів, які справляють або можуть
справити шкідливий вплив на здоров'я
людей і стан атмосферного повітря,
видів та обсягів забруднюючих речовин,
що викидаються в атмосферне повітря,
затвердженою наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
№ 177 від 10.05.2002 року із змінами і
доповненнями, взяття на державний
облік здійснюється за такими
критеріями:

- об'єктів, якщо в їх викидах присутня
хоча б одна забруднююча речовина (або
група речовин), потенційний викид якої
рівний або перевищує величину,
зазначену в Переліку забруднюючих
речовин та порогових значень
потенційних викидів, за якими
здійснюється державний облік;

- видів та обсягів забруднюючих
речовин, що викидаються в атмосферне
повітря, - за умови, що обсяг
потенційних викидів рівний або
перевищує порогові значення за окремою
речовиною або групою речовин,
наведених у додатку 1 до цієї
Інструкції.

Додатком до цієї ж Інструкції
передбачено, що для оксиду вуглецю
порогові значення викидів встановлені
на рівні 1,5 тонн на рік, а для оксиду
азоту у перерахунку на діоксин азоту -
1,0 тонна на рік.

З наданих представником відповідача
пояснень та доказів судом встановлено,
що основний вид господарської
діяльності Вінницької дирекції УДППЗ
"Укрпошта" передбачений Положенням про
філію, статутом та довідкою ЄДРП,ОУ в
яких зазначені види діяльності
підприємства та визначені пріоритетні
напрямки, серед яких є наданням послуг
поштового зв'язку, виплата та доставка
пенсій, грошової допомоги,
розповсюдження періодичних видань по
передплаті та інші послуги пов'язані з
діяльністю національного оператора.

Із викладено слідує, що газові котли,
печі та газові конвектори ані за
потужністю, ані за їх цільовим
використанням не підпадають під
регулювання статтею 11 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря".

В матеріалах справи містяться технічні
характеристики газових котлів марки
Ferolli встановлено, що при експлуатації
газових котлів, які використовуються
відповідачем в атмосферне повітря
потрапляють основні продукти згоряння
природного газу, а саме - оксид вуглецю
та оксид азоту в перерахунку на діоксин
азоту. При чому емісія оксиду вуглецю і
емісія оксиду азоту у перерахунку на
діоксин азоту складає менше 200мг/КВт
годину, що при експлуатації його
протягом року з максимальною
потужністю складає 0,042 тонн. За таких
обставин порогові значення
потенційних викидів в атмосферне
повітря забруднюючих речовин від
роботи газового котла у рік є меншими
ніж передбачено Інструкцією.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1780 від 28.12.2001 затверджено Порядок
розроблення та затвердження
нормативів граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин із стаціонарних
джерел, яким визначені вимоги щодо
розроблення та затвердження
нормативів граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин та їх сукупності,
які містяться у складі
пилогазоповітряних сумішей, що
відводяться від окремих типів
обладнання, споруд і надходять в
атмосферне повітря із стаціонарних
джерел (далі - Порядок № 1780).

Пунктом 7 Порядку № 1780 передбачено, що
перелік типів устаткування, за якими
розробляються нормативи
граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин із стаціонарних
джерел, визначається Мінприроди.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 16.08.2004р. № 317 затверджено
Перелік типів устаткування, для яких
розробляються нормативи
граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин із стаціонарних
джерел - у сфері енергетики та
переробної промисловості - теплосилові
установки, номінальна теплова
потужність яких перевищує 50 МВТ.

Поняття номінальної теплової
потужності визначено у розділі ІІ
наказу Міністерства навколишнього
природного середовища України від
22.10.2008р. № 541 «Про затвердження
технологічних нормативів допустимих
викидів забруднюючих речовин із
теплосилових установок, номінальна
теплова потужність яких перевищує 50
МВт», як енергетичний вміст палива,
введеного за одиницю часу в
теплосилову установку для отримання
встановленої вихідної потужності, -
визначається як добуток нижчої робочої
теплоти згоряння палива на витрату
введеного палива за одиницю часу і
вимірюється у МВт.

Номінальна потужність газових котлів
марки Ferolli, які використовуються
відповідачем, не перевищує 50 МВт.

Отже, порогові значення потенційних
викидів в атмосферне повітря
забруднюючих речовин від роботи
газових котлів відповідача марки Ferolli ,
їх теплова потужність є меншими, ніж
передбачено описаними вище
нормативними актами, вимоги Державної
екологічної інспекції щодо
необхідності отримання відповідачем
дозволу на викиди, а до отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря зупинити
виконання робіт в частині здійснення
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря із стаціонарних
джерел є безпідставними та задоволенню
не підлягають.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищевказане, в задоволенні
позовних вимог слід відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
оскільки у задоволенні позову
відмовлено, а також за відсутності
витрат позивача, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
(судовий збір) стягненню з відповідача
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комар Павло Анатолійович