Справа № 816/1073/14
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1073/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Лубенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2014 року Лубенська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку в сумі 1 250,96 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги,
Лубенська ОДПІ посилалась на те, що за
відповідачем рахується вищевказаний
податковий борг, який виник в
результаті несплати авансових
платежів за березень - вересень 2013 року
в сумі 229,40 грн. щомісячно.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Лубенською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 07.08.2013 року №36,
яку позивачем було направлено на
адресу ФОП ОСОБА_1 та вручено 08.08.2013
року.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином
грошове зобов'язання вважається
узгодженим та підлягає сплаті .
Оскільки відповідачем вимоги
Лубенської ОДПІ залишено без
задоволення, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення зазначеного
податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, надіслав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась , хоча у справі наявні докази,
що вона належним чином повідомлялась
про дату, час та місце судового
розгляду, причини неявки суду не
повідомила, а ні заперечень проти
позову, а ні клопотання про відкладення
чи розгляд справи без її участі не
надала.

Відповідно до ч.4. ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Таким чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних в ній
доказів, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 ) зареєстрований у
встановленому законом порядку як
фізична особа - підприємець 07.12.2011 року
та перебуває на податковому обліку в
Лубенській ОДПІ з 08.12.2011 року.

Відповідач перейшов на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності з 01.01.2012 р., на підставі
поданої ним заяви про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності №
1265 /С від 12.01.2012 року.

Згідно із даними Лубенської ОДПІ, за
відповідачем рахується податковий
борг з єдиного податку за березень -
вересень 2013 року в сумі 1 250,96 грн. за
щомісячним платежем в розмірі 229,40 грн.,
який виник з наступних підстав.

Заборгованість по єдиному податку
виникла з 20.03.2013 року.

20.03.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за березень 2013 року в сумі 229,40
грн.;

20.04.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за квітень 2013 року в сумі 229,40
грн.;

20.05.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за травень 2013 року в сумі 229,40
грн.;

20.06.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за червень 2013 року в сумі 229,40
грн;

20.07.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за липень 2013 року в сумі 229,40 грн.;

20.08.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за серпень 2013 року в сумі 229,40
грн.;

20.09.2013р. відповідачу нараховано
заборгованість за несплату авансового
внеску за вересень 2013 року в сумі 229,40
грн.

Крім того, на суму несплаченого
грошового зобов'язання на підставі
ст.129 Податкового кодексу України
нараховано пеню в сумі 0,82 грн.

Згідно даних Лубенської ОДПІ, на даний
час податковий борг з єдиного податку в
сумі 1250,96 грн. відповідачем не погашено,
відтак, як на думку позивача, підлягає
стягненню в судовому порядку.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності до п. 293.1 ст. 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі -мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу
України, фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб -підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць:

1) для першої групи платників
єдиного податку - у межах від 1 до 10
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати;

2) для другої групи платників
єдиного податку - у межах від 2 до 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

В заяві платника, ФОП ОСОБА_1 вказано
види діяльності за КВЕД : 49.31 -
пасажирський наземний транспорт.

Відповідно до п. 293.6. ст. 293 Податкового
кодексу України, у разі здійснення
платниками єдиного податку першої і
другої груп кількох видів
господарської діяльності,
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
для таких видів господарської
діяльності.

По даному виду господарської
діяльності, відповідно до рішення
Лубенської міської ради Полтавської
області від 06.01.2012р. "Про встановлення
ставок єдиного податку для фізичних
осіб-підприємців", встановлено з
01.01.2012р. ставку єдиного податку для
фізичних осіб-підприємців в розмірі 20 %
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного (податкового року).

Виходячи з того, що згідно ст. 8 Закону
України "Про державний бюджет на 2013
рік", мінімальна заробітна плата станом
на 01.01.2013 року становила 1147,00 грн.,
розмір грошового зобов'язання по
єдиному податку для фізичних осіб -
підприємців встановлено в сумі 229,40
грн.

Згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Як було зазначено раніше, 20.03.2013
року, 20.04.2013 року, 20.05.2013 року, 20.06.2013 року,
20.07.2013 року, 20.08.2013 року, 20.09.2013 року ФОП
ОСОБА_1 було нараховано Лубенською ОДПІ
заборгованість за несплату авансових
внесків по єдиному податку.

В порушення вказаної норми,
відповідачем грошові зобов'язання
сплачено не було.

Суд звертає увагу на те , що
відповідно до п.п. 299.15.3 п. 299.15 ст. 299
Податкового Кодексу України,
свідоцтво платника податку анулюється
за рішенням контролюючого органу у
випадках та у строки несплати протягом
двох послідовних кварталів у порядку,
встановленому цим Кодексом,
податкового боргу, що виник у платника
єдиного податку, - в останній день
календарного місяця, в якому
закінчився граничний строк погашення
податкового боргу.

Рішенням № 9/17- Лубенської
ОДПІ 08.10.2013 року свідоцтво платника
єдиного податку відповідача було
анульовано в зв'язку з несплатою
єдиного податку протягом двох
послідовних кварталів, надіслане
поштою з рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення.

З матеріалів справи вбачається,
що означене поштове відправлення
повернулось з відміткою "за
закінченням терміну зберігання", разом
з тим, у відповідності до ст.58
Податкового кодексу України
вважається врученим - 13.11.2013 року (дата
на повернутому поштовому конверті).

Сума заборгованості відповідача
по сплаті єдиного податку з фізичних
осіб становить 1 250 грн., в т.ч. 229,40 грн.
(нарах.) х 7 (місяців) - 125,66 грн.
(переплата) - 230 грн. (сплата) + 0,82 грн.
(пеня) = 1250,96 грн.

З огляду на вищевикладене, вказана
сума є узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

Згідно з п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129
Податкового кодексу України
встановлено, що після закінчення
встановлених строків погашення
узгодженого податкового зобов'язання
на суму податкового боргу
нараховується пеня.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст.59 Податкового кодексу
України, Лубенською ОДПІ винесено
податкову вимогу від 07.08.2013 року №36 на
суму 792,16 грн., яку позивачем було
направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 та
вручено останньому 08.08.2013 року.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача ФОП ОСОБА_1
виконано не було, суму узгодженого
грошового зобов'язання в розмірі 1 250,96
грн. до бюджету не сплачено, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87 Податкового
кодексу України, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни передбачені законодавством
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 1 250,96 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1
) на користь місцевого бюджету м. Лубни
податковий борг з єдиного податку в
сумі 1 250,96 грн. (одна тисяча двісті
п'ятдесят гривень дев'яносто шість
копійок ).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
І.С. Шевяков