Справа № 2а-582/11/0970
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
41010/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в особі територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Івано-Франківській
області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті про скасування наказу в
частині анулювання ліцензії,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП)
звернулася до суду з адміністративним
позовом, у якому просила скасувати
наказ Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті (далі - ГДАІ)
від 02.11.2010 року № 199 в частині
анулювання ліцензії позивача серії
НОМЕР_1 від 19.12.2007 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30 березня 2011 року у справі № 2а-582/11/0970
зазначений позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі апелянт
Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті в особі
територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Івано-Франківській
області (далі - ТУ ГДАІ в
Івано-Франківській області) просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову в задоволення позову.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
при проведенні позапланової перевірки
позивача встановлені факти
невиконання вимог ліцензійних умов
щодо зберігання ліцензованого
транспорту; допуск до надання послуг з
перевезення пасажирів
автотранспортного засобу, який не
пройшов планового технічного
обслуговування; допуск до надання
послуг з перевезень автотранспортного
засобу, що не пройшов перед рейсову
(після рейсову) перевірку технічного
стану; допуск до надання послуг з
перевезень водія, який не пройшов
щозмінного передрейсового медичного
огляду; допуск до надання послуг з
перевезень водія, який не має
відповідної медичної довідки.

Зазначає, що кожне із зазначених
порушень є самостійною підставою для
прийняття рішення про анулювання
ліцензії, а тому висновок суду щодо
відсутності підстави для анулювання
ліцензії є необґрунтованим.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП, суд
першої інстанції виходив із того, що у
ході проведеної позапланової
перевірки позивача, результати якої
було оформлено актом № 158 від 27.10.2010
року, було встановлено, що позивачем
допущено наступні порушення
ліцензійних умов:

невиконання вимог щодо зберігання
автотранспортних засобів поза межами
житлових зон у спеціально
пристосованих для цього місцях з
урахуванням положень статті 21 Закону
України «Про автомобільний транспорт»;

допуск до надання послуг з перевезень
автотранспортного засобу, який не
пройшов планового технічного
обслуговування;

допуск до надання послуг з перевезень
автотранспортного засобу, який не
пройшов передрейсового,
післярейсового огляду технічного
стану;

допуск до надання послуг з перевезень
водія, який не має відповідної медичної
довідки;

допуск до надання послуг з перевезень
водія, який не пройшов передрейсового
медичного огляду.

За наслідками розгляду даного акту
відповідачем на виконання вимог ст.ст.
20, 21 Закону України «Про ліцензування
певних видів господарської
діяльності» анульовано ліцензію серії
НОМЕР_1 від 19.12.2007 року, видану позивачу.

Разом із тим судом встановлено, що із
перерахованих порушень, виявлених
територіальним органом відповідача, на
підставі яких позивачу анульовано
ліцензію автомобільного перевізника,
підтверджується тільки допуск до
надання послуг з перевезень водія, який
не пройшов передрейсового медичного
огляду 12.09.2010 року, 02.10.2010 року та 03.10.2010
року, допущення якого відповідачем як
самостійна підстава для прийняття
оскаржуваного рішення не розглядалася.

Оскільки відповідач при прийняті
оскаржуваного рішення про анулювання
ліцензії автомобільного перевізника
ФОП ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 19.12.2007 року
виходив із встановленої
територіальним управлінням сукупності
порушень Ліцензійних умов, які у
випадку їх наявності унеможливлювали
забезпечення виконання позивачем
ліцензійних умов, то суд приходить до
переконання, що наказ Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті Міністерства транспорту та
зв'язку України за № 199 від 02.11.2010 в
частині анулювання ліцензії
автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1
серії НОМЕР_1 від 19.12.2007 року є таким, що
прийнято необґрунтовано, без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та на
підставі невірних висновків про
порушення Ліцензійних умов позивачем.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Види господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню, порядок їх
ліцензування, встановлює державний
контроль у сфері ліцензування,
відповідальність суб'єктів
господарювання та органів
ліцензування за порушення
законодавства у сфері ліцензування
визначає Закон України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності».

У відповідності до ч. 2 ст. 20 вказаного
Закону спеціально уповноважений орган
з питань ліцензування здійснює
позапланові перевірки додержання
органами ліцензування вимог
законодавства у сфері ліцензування
лише на підставі надходження до нього в
письмовій формі заяви (повідомлення)
про порушення вимог законодавства у
сфері ліцензування, або з метою
перевірки виконання розпоряджень про
усунення порушень органом
ліцензування вимог законодавства у
сфері ліцензування.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту в України
визначені Законом України «Про
автомобільний транспорт».

Статтею 6 Закону встановлено, що
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних
перевізників здійснюється шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок.

Абзацом 17 цієї ж статті Закону України
«Про автомобільний транспорт»
встановлено, що порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті визначає Кабінет Міністрів
України.

Відповідно до положень вказаної норми
Закону постановою Кабінету Міністрів
України за №1567 від 08.11.2006 року
затверджено Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті.

Відповідно пункту 3 даної постанови
органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Головавтотрансінспекція, її
територіальні управління в областях,
Автономній Республіці Крим, м. Києві та
Севастополі. Відповідно до пунктів 21, 27
державний контроль на автомобільному
транспорті здійснюється посадовими
особами органу державного контролю,
шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до Законів України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності», «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та «Про автомобільний
транспорт» розроблено Положення про
порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
відповідно до видів робіт, визначених
Законом України «Про автомобільний
транспорт», затверджене наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України за № 429 від 02.07.2010 року, яким
установлено єдиний порядок здійснення
контролю за додержанням ліцензіатами
вимог Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
відповідно до видів робіт, визначених
Законом України «Про автомобільний
транспорт».

Пунктом 1.3 вказаного Положення
контроль за додержанням ліцензіатами
Ліцензійних умов покладено на орган
ліцензування - Головна державна
інспекція на автомобільному
транспорті, її територіальні органи.

Як слідує з матеріалів справи, у ході
проведеної позапланової перевірки
позивача, результати якої було
оформлено актом № 158 від 27.10.2010 року,
було встановлено, що позивачем
допущено порушення Ліцензійних умов, а
саме: ліцензіат не забезпечує у повному
обсязі перевезення пасажирів до умов
договору, укладеного
Івано-Франківською обласною державною
адміністрацією за № 09/2/365 від 10.04.2009
року; не забезпечує проведення перед
рейсового медичного контролю здоров'я
водіїв, ремонту та проведення
технічного огляду автотранспортних
засобів; не забезпечує зберігання
автотранспортного засобу відповідно
до положень статті 21 Закону України
«Про автотранспортний засіб»; не надав
медичну довідку щодо придатності до
керування автотранспортним засобом
водія ОСОБА_2; на водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відсутні страхові документи, що
підтверджують особисте страхування
водіїв від нещасних випадків на
транспорті (а.с. 14-15).

Разом з тим, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що встановлений
територіальним управлінням
відповідача факт невиконання вимог
щодо зберігання автотранспортних
засобів поза межами житлових зон у
спеціально пристосованих для цього
місцях з урахуванням положень статті 21
Закону України «Про автомобільний
транспорт» спростований в судовому
засіданні. Оскільки 01.06.2010 року
позивачем укладено договір стоянки
(зберігання) транспортних засобів з
приватним підприємцем ОСОБА_5, згідно
умов якого позивач передає на
зберігання на платну, охоронювану
стоянку в денний (за необхідністю) та
нічний час в м. Надвірна, вул. Княгині
Ольги, 1 транспортні засоби марки БАЗ
А079-23 державні номерні знаки НОМЕР_2,
НОМЕР_3, тобто транспортні засоби щодо
яких виготовлено ліцензійні картки на
провадження ліцензійної діяльності
автомобільного перевізника. Згідно
листа виконавчого комітету
Надвірнянської міської ради за №
296/04-22/06 автостоянка по вулиці Княгині
Ольги, 1 в місті Надвірна знаходиться в
межах громадської забудови і
облаштована стаціонарним
огородженням.

Також в судовому засіданні
встановлено, що 01.06.2010 року між
позивачем та приватним підприємцем
ОСОБА_5 укладено договір технічного
обслуговування та ремонту
транспортних засобів, відповідно до
умов якого приватний підприємець
ОСОБА_5 надає позивачу послуги по
технічному обслуговуванню та ремонту
транспортних засобів марки БАЗ А079-23
державні номерні знаки НОМЕР_2, НОМЕР_3,
тобто транспортні засоби щодо яких
виготовлено ліцензійні картки на
провадження ліцензійної діяльності
автомобільного перевізника. У
відповідності до свідоцтва про сплату
єдиного податку від 01.01.2010 року серії
НОМЕР_4 приватний підприємець ОСОБА_5
здійснює такий вид підприємницької
діяльності як технічне обслуговування
та ремонт автомобілів. Факт здійснення
технічного обслуговування
транспортних засобів на виконання умов
вказаного договору підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
актів приймання-передачі виконання
робіт з технічного обслуговування від
31.07.2010 року, 15.08.2010 року, 05.09.2010 року,
18.09.2010 року, 09.10.2010 року, 30.10.2010 року.

Крім того, згідно договору про надання
автопідприємством послуг від 15.03.2010
року Надвірнянською автоколоною РайСТ
надаються позивачу послуги по
забезпеченню медичним контролем та
інструктажем водія, а також стоянка,
щоденний контроль технічного стану,
технічного обслуговування та ремонту
транспортних засобів марки БАЗ А079-23
державні номерні знаки НОМЕР_2, НОМЕР_3,
тобто транспортні засоби щодо яких
виготовлено ліцензійні картки на
провадження ліцензійної діяльності
автомобільного перевізника. Виконання
зазначеного договору в частині
перевірки стану автомобіля при виїзді
на лінію підтверджено стороною
договору, про що повідомлено
територіальний орган відповідача.

При цьому, допуск до надання послуг з
перевезень водія ОСОБА_2, який не має
відповідної медичної довідки
спростовується наявною в матеріалах
справи копією медичної довідки щодо
придатності до керування транспортним
засобом серії 12ЯЯЮ № 042667 від 30.08.2010
року.

Щодо здійснення позивачем допуску до
надання послуг з перевезень водія, який
не пройшов передрейсового медичного
огляду, то судом встановлено, що
відповідно до договору про надання
автопідприємством послуг від 15.03.2010
року Надвірнянською автоколоною РайСТ
надаються позивачу послуги по
забезпеченню медичним контролем.
Вказаний контроль здійснюється
медичними працівниками ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які діють відповідно до
свідоцтв про право на проведення
передрейсових (післярейсових) медичних
оглядів водіїв транспортних засобів,
зареєстровані в Єдиному реєстрі
штампів медичних працівників, які
мають право проводити передрейсові та
післярейсові медичні огляди водіїв
транспортних засобів. Щоденне
проведення вказаними медичними
працівниками медичного огляду водіїв
позивача підтверджено наявними в
матеріалах справи журналами
щозмінного передрейсового та після
рейсового медичних оглядів за вересень
та жовтень 2010 року.

Відтак апеляційний суд погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що наказ Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті
Міністерства транспорту та зв'язку
України за № 199 від 02.11.2010 в частині
анулювання ліцензії автомобільного
перевізника ФОП ОСОБА_1 серії НОМЕР_1
від 19.12.2007 року є таким, що прийнятий
необґрунтовано, без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення та на підставі
невірних висновків про порушення
Ліцензійних умов позивачем.

З огляду на викладене апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
судом першої інстанції при вирішенні
даного спору правильно встановлено
фактичні обставини справи та надано їм
належну правову оцінку, а відтак подану
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в особі територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в Івано-Франківській
області залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30 березня 2011 року у справі № 2а-582/11/0970 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук