Справа № 2а-1054/11/2770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 березня 2014 року м.
Київ В/800/581/14

№ В/800/581/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Голубєвої Г.К., Костенко М.І.,
Маринчак Н.Є., Пилипчук Н.Г.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції (ДПІ) у
Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
про перегляд Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-1054/11/2770
Окружного адміністративного міста
Севастополя

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкторське
бюро комутаційної апаратури»

до 1. Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Севастополя

2. Головного управління Державного
казначейства України у м. Севастополі

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.10.2013 касаційну скаргу ДПІ
у Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
залишено без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 20.06.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011
залишено без змін.

ДПІ у Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України цієї
адміністративної справи, посилаючись
на різне застосування судом касаційної
інстанції норми пункту 1.8 статті 1,
підпунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.5, 7.7.6 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість». Як на приклад
неоднакового застосування цих норм ДПІ
у Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
посилається на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
28.04.2010 у справі № 7/134-135-2007
Господарського суду Закарпатської
області за позовом Закритого
акціонерного товариства «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Закарпатській області про
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень.

Згідно зі статтею 237 КАС України заява
про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У судових рішеннях, на які посилається
ДПІ, відсутнє різне правозастосування,
яке відповідно до статті 237 КАС України
може бути підставою для перегляду
судових рішень в адміністративній
справі Верховним Судом України.

Так, в ухвалі від 28.10.2013 Вищий
адміністративний суд України,
застосувавши норми пункту 1.8 ст. 1,
підпунктів 7.7.3 - 7.7.6, підпунктів 7.7.1, 7.7.2
пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та
зробивши висновок про неправомірність
податкового повідомлення-рішення про
зменшення в податковому обліку ТОВ
«Конструкторське бюро комутаційної
апаратури» задекларованих за липень 2008
року, жовтень - грудень 2009 року, липень -
грудень 2010 року сум бюджетного
відшкодування, виходив з того, що
відсутність відповідей на запити
контролюючого органу щодо результатів
зустрічних перевірок постачальників
за встановленого в судовому процесі
факту сплати товариством заявлених до
відшкодування сум ПДВ в ціні придбаних
товарів (послуг) та підтвердження цих
сум податковими накладними не
позбавляє товариство права на
відшкодування за рахунок коштів
бюджету надмірно сплаченого податку.

Що ж стосується ухвал Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2010 у справі № 7/51-2007 та від 28.04.2011 у
справі № 7/134-135-2007, то в них норми пункту
1.8 ст. 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4,
підпунктів 7.7.1, 7.7.10 пункту 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» судом касаційної інстанції
застосовані з врахуванням
встановлених в судовому процесі
обставин щодо несплати як
постачальниками ЗАТ «Мукачівський
лісокомбінат», так і самим
підприємством сум податкових
зобов'язань, порушення кримінального
провадження стосовно посадових осіб
постачальника. Зміст мотивувальної
частини цих ухвал свідчить про різні
фактичні обставини в порівнянні зі
справою № 2а-1054/11/2770.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі у допуску до провадження з
перегляду Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-1054/11/2770
Окружного адміністративного міста
Севастополя за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Конструкторське бюро комутаційної
апаратури» до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м. Севастополя, Головного управління
Державного казначейства України у м.
Севастополі про стягнення суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий: Є.А. Усенко Судді Г.К.
Голубєва М.І. Костенко Н.Є. Маринчак
Н.Г. Пилипчук