Справа № 802/316/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/316/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з адміністративним позовом до
управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області
(УДМС України у Вінницькій області) про
визнання незаконною бездіяльності
посадових осіб відповідача щодо
відмови у видачі позивачу закордонного
паспорта та зобов'язання відповідача
видати позивачу закордонний паспорт.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням
УДМС України у Вінницькій області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач (апелянт) в судове засідання
не з'явився. До початку судового
засідання через канцелярію
Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідним №8695
подав заяву з проханням розглянути
апеляційну скаргу в порядку письмового
провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином повідомлявся про
дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши, суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
30 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
УДМС у Вінницькій області з
документами для оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

Проте, 06 грудня 2013 року УДМС у
Вінницькій області прийнято висновок
про відмову у видачі закордонного
паспорта у зв'язку із притягненням
позивача до кримінальної
відповідальності за скоєння злочину,
що згідно п. 6 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" є підставою
для тимчасової відмови у видачі
закордонного паспорта.

Не погоджуючись з такими діями позивач
звернувся до Вінницького окружного
адміністративного суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
при подані документів для оформлення і
видачі закордонного паспорта відсутня
вимога про подання відомостей щодо
наявності порушеної кримінальної
справи, а відтак неповідомлення
позивачем такої інформації не може
бути підставою для тимчасової відмови
йому у видачі закордонного паспорта.
При цьому, при розгляді позовної вимоги
про зобов'язання відповідача видати
позивачу закордонного паспорта, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що вирішення даного питання не
відноситься до компетенції
адміністративного суду, а є виключною
компетенцією УДМС України у Вінницькій
області, а відтак суд першої інстанції
зобов'язав УДМС України у Вінницькій
області повторно розглянути заяву
позивача про видачу йому закордонного
паспорта.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" від 21 січня
1994 року №3857-ХІІ (Закон №3857), одним з
документів, що дає право на виїзд з
України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон.

Так, ст. 7 Закону №3857 визначено, що
правила оформлення і видачі паспортів,
їх тимчасового затримання та вилучення
визначаються відповідно до цього
Закону Кабінетом Міністрів України і
підлягають опублікуванню.

Згідно ч. 1 п. 10 Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1995 року №231 (Правил №231),
для оформлення паспорта у разі
тимчасового виїзду за кордон
подається:

- заява-анкета встановленого зразка;

- паспорт громадянина України,
свідоцтво про народження (для осіб
віком до 16 років) (після прийняття
документів повертається);

- копія виданої податковим органом
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, крім осіб,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи;

- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5
сантиметра;

- квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Тобто, законодавством передбачено
виключний перелік документів, які має
подати громадянин для оформлення
закордонного паспорта.

Крім того, ст. 6 Закону №3857 визначені
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, а саме: громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта у випадках, якщо:

1) він обізнаний з відомостями, які
становлять державну таємницю, - до
закінчення терміну, встановленого ст. 12
цього Закону;

2) діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

3) стосовно нього у порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством,
застосовано запобіжний захід, за
умовами якого йому заборонено
виїжджати за кордон, - до закінчення
кримінального провадження або
скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення
кримінального правопорушення - до
відбуття покарання або звільнення від
покарання;

5) він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань;

6) він свідомо сповістив про себе
неправдиві відомості - до з'ясування
причин і наслідків подання неправдивих
відомостей;

7) він підлягає призову на строкову
військову службу - до вирішення питання
про відстрочку від призову;

8) щодо нього подано цивільний позов до
суду - до закінчення провадження у
справі;

9) він за вироком суду визнаний особливо
небезпечним рецидивістом чи перебуває
під адміністративним наглядом міліції
- до погашення (зняття) судимості чи
припинення нагляду.

Таким чином, ані Закон №3875 ані Правила
№231 не покладають на особу, яка
звертається із заявою про оформлення
закордонного паспорта обов'язку
повідомити інформацію про наявність чи
відсутність порушеної щодо особи
кримінальної справи.

Як встановлено судом першої інстанції
з чим погоджується колегія суддів
позивач надав до відповідного органу
всі необхідні документи, які
передбачені п. 10 Правил №231 та
сповістив всі необхідні дані про себе,
відомості про сімейний стан і
наявність неповнолітніх дітей та
утриманців, про відсутність обставин,
що обмежують відповідно до цього
Закону право на виїзд за кордон.

При цьому, відповідач приймаючи
рішення про тимчасову відмову у видачі
паспорта позивачу виходив із того, що
за даними УІАЗ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_2 є особою, яка
притягується до кримінальної
відповідальності за скоєння злочину.

Проте, в матеріалах справи наявна
відповідь прокуратури Вінницької
області №06/1-1403-05 від 19 березня 2008 року
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2 передбачених ч. 1 ст. 369 КК
України закрито на підставі ч. 2 ст. 213
КПК України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивачем не було
порушено норм чинного законодавства, а
відтак рішення у формі висновку про
відмову у видачі закордонного паспорта
яке затверджено заступником
начальника УДМС України у Вінницькій
області від 06 грудня 2013 року є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Крім того, ст. 162 КАС України визначено
повноваження суду при вирішенні
справи, зокрема ч. 2 вказаної статті
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. Таку
постанову суд приймає у справах, в яких
позивач оскаржує протиправну
бездіяльність відповідача. При цьому,
суд повинен зазначити, яку саме дію
повинен вчинити відповідач, але не може
втручатися в його компетенцію, тому що
суд не може підміняти державний орган,
рішення якого оскаржується, приймаючи
замість рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовна вимога про
зобов'язання відповідача видати
позивачу закордонний паспорт не
відноситься до компетенції
адміністративного суду, а є виключною
компетенцією УДМС України у Вінницькій
області, а відтак наявні підстави для
зобов'язання УДМС України у Вінницькій
області повторно розглянути заяву
позивача про видачу йому закордонного
паспорта

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вищевикладеного і не
дають підстав для висновку, що судом
першої інстанцій при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 18
лютого 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Гонтарук В. М.

Біла Л.М.