Справа № 805/2583/14
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 р.
Справа №805/2583/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Христофорова А.Б.

при секретарі
Сапєгіній А.Г.,

за участю

прокурора
Хейфець Р.В.,

представника позивача
Крамаренко Л.В.,

представників відповідача
Антонова Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора м. Макіївки в
інтересах держави в особі Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Державного підприємства
"Макіїввугілля" про стягнення
заборгованості на суму 2 132 956,51 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Прокурор м. Макіївки в
інтересах держави в особі Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
звернувся до суду з позовною заявою до
Державного підприємства
"Макіїввугілля" про стягнення
заборгованості на суму 3072691,55 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що у порушені Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»
№ 2464-VІ від 08.07.2010 (далі за текстом -
Закон № 2464-VІ), відповідач своєчасно не
сплатив єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 28.10.2013 року по
28.01.2014 року, в результаті чого має
заборгованість зі сплати єдиного
внеску в розмірі 3072691,55 гривень.

Оскільки відповідач суму єдиного
внеску за період щодо якого пред'явлено
позов у встановлений строк не сплатив,
прокурор на підставі ст. 60 КАС України
та ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» просить у відповідності
до Закону №2464-VІ стягнути з нього суму
боргу в зазначеному вище розмірі.

Представник позивача у судовому
засіданні надала суду заяву про
зменшення позовних вимог, згідно до
якої просить стягнути з відповідача
заборгованість на суму 2132956,51 гривень.

Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні зменшені позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні зменшені позовні вимоги не
визнала, заперечувала з підстав
викладених у письмових запереченнях №
08-81/192 від 24.03.2014 року, просила суд
відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Право прокурора на звернення до суду в
інтересах держави визначено ст. 121
Конституції України, ст.ст. 20,36-1 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 60 КАС
України.

Позивач - Макіївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, є суб'єктом владних
повноважень, згідно ст. 48 КАС України
здатний особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки, в цих правовідносинах
здійснює повноваження, покладені на
нього Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України, зокрема,
забезпечує реалізацію державної
політики з адміністрування єдиного
внеску.

Відповідач є юридичною особою, згідно
ст. 48 КАС України здатний особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки,

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України № 2464-VІ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», яким
введено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до п. 3 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Перелік осіб, які є платниками єдиного
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування визначено
статтею 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Зокрема,
відповідно до пункту 1 частини першої
цієї статті, платниками єдиного внеску
є роботодавці, а саме, підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Пунктом 2 ст. 1 Закону № 2464-VІ визначено,
що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ
встановлено, що єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Частиною 5 ст. 7 Закону № 2464-VІ
передбачено, що єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій і другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VІ
єдиний внесок для платників,
зазначених у пункті 1 (крім абзацу
сьомого) частини першої статті 4 цього
Закону, встановлюється у відсотках до
визначеної абзацом першим пункту 1
частини першої статті 7 цього Закону
бази нарахування єдиного внеску (за
винятком винагороди за
цивільно-правовими договорами)
відповідно до класів професійного
ризику виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску, з
урахуванням видів їх економічної
діяльності.

Частиною 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ визначено,
що платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах третьому та четвертому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Обчислення і сплата єдиного внеску за
платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7,
8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього
Закону, здійснюються платниками,
зазначеними у пункті 1 частини першої
статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на
які внесок нарахований.

Днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного
внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки Пенсійного фонду -
день списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
фонду;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою
- день прийняття до виконання банком
або іншою установою - членом платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі.

Судом встановлено, що заборгованість
відповідача на суму 2 132 956,51 гривень за
період з 28.10.2013 року по 28.01.2014 року
виникла внаслідок несплати у повному
обсязі у встановлений законом строк
зобов'язань зі сплати ЄСВ визначених
самостійно згідно поданих звітів:

№ від 10.10.2013 року;

№ від 13.11.2013 року;

№ від 09.12.2013 року;

№ від 13.01.2014 року.

Сума боргу щодо якої пред'явлено позов
підтверджується письмовими
поясненнями позивача та карткою
особового рахунку.

Згідно з поясненнями позивача, щодо
операцій по єдиному внеску, суми ЄСВ
сплачені ДП «Макіїввугілля», за період
щодо якого пред'явлено позов,
Макіївською ОДПІ Головного управління
Міндоходів в Донецької області
самостійно скеровані в рахунок
погашення недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яка виникла за
минулий період на підставі п.6 ст. 25
Закону № 2464-VІ.

Враховуючи зазначені обставини, суд
критично відноситься до заперечень
відповідача щодо повного погашення
існуючої заборгованості, оскільки
Макіївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області діяла у даних правовідносинах
на підставі п.6 ст. 25 Закону № 2464-VІ,
відповідно до якої, - за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги
прокурора м. Макіївки в інтересах
держави в особі Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Державного
підприємства "Макіїввугілля" про
стягнення заборгованості на суму 2 132
956,51 гривень, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 8-11, 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 121, 158,
159, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов Прокурора м. Макіївки в
інтересах держави в особі Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Державного підприємства
"Макіїввугілля" про стягнення
заборгованості на суму 3072691,55 гривень,-
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
"Макіїввугілля" (пл. Радянська, 2, м.
Макіївка, Донецька область, 86157, ) заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі 2
132 956,51 (два мільйона сто тридцять дві
тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість)
гривень 51 коп. на р/р 0518, код
платежу 71010000, банк отримувач УДКСУ у
Донецькій області МФО 834016, .

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 31 березня 2014 року.

Повний текст постанови складений 05
квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Христофоров А.Б.