Справа № 259/312/14-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ларіонова Н.М.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року справа № 259/312/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Гайдар А.В.

судді:
Ханова Р.Ф.,

Яманко В.Г.,

в порядку письмового провадження
розглянув апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька на
постанову Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 10 лютого 2014 року по
адміністративній справі № 259/312/14-а за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В
И В :

Постановою Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 10 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька від
03.01.2014 року № 2, яким ОСОБА_3 відмовлено в
перерахунку пенсії державного
службовця. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька
здійснити ОСОБА_3 перерахунок та
виплату пенсії державного службовця, з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати,
з 01 липня 2013 року. В решті позовних
вимог - відмовлено.(арк..справи 21-24)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
порушення норм матеріального права,
просив постанову суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.
(арк.справи 26-28). Зазначив, що суми
будь-яких матеріальних допомог не
входять до складу заробітної плати з
якої має бути розрахована пенсія
державному службовцю.

Апеляційний розгляд справи
здійснювався у порядку письмового
провадження з врахуванням приписів
частини 1 статті 183-2, пункту 3 частини 1
статті 197 КАС України з огляду на те, що
оскаржувана постанова суду першої
інстанції прийнята у порядку
скороченого провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ОСОБА_3 26.12.2013
року звернулась до УПФУ в
Куйбишевському районі м.Донецька із
заявою про перерахунок пенсії
державного службовця з урахуванням
фактично отриманих додаткових виплат.

Рішенням УПФУ в Куйбишевському районі
м.Донецька № 2 від 03.01.2014 року ОСОБА_3
відмовлено в перерахунку пенсії з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Виходячи з положень ст.37 Закону України
«Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається
виходячи із сум їх заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною другою статті 33 Закону №
3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-ХП "Про пенсійне
забезпечення (далі Закон № 1788-ХП)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування " нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такі висновки викладено в постанові
Верховного Суду України від 20 лютого 2012
року в справі за аналогічним позовом
фізичної особи до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Донецької
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку Донецької
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції не вірно визначив
дату, з якої слід перерахувати пенсію
позивачу.

Оскільки заяву позивача про
перерахунок пенсії до відповідача
позивачем подано 26 грудня 2013 року, то з
урахуванням правил ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» позивачу слід
перерахувати пенсію з 01 січня 2014 року.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, та до самої
суті наявності права позивача на
перерахунок пенсії з відповідними
показниками складової заробітної
плати, але ж судом помилково визначена
дата, з якої повинен бути здійснений
такий перерахунок.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції справа по суті
вирішена правильно, але з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, з огляду на зазначене апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, що обумовлює зміну
постанови суду першої інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції згідно статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька на
постанову Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 10 лютого 2014 року по
адміністративній справі № 259/312/14-а-
задовольнити частково.

Постанову Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 10 лютого 2014 року по
адміністративній справі № 259/312/14-а -
змінити.

В третьому абзаці резолютивної частини
постанови Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 10 лютого 2014 року по
адміністративній справі № 259/312/14-а
цифри та слова «…з 01 липня 2013 року»
замінити цифрами та словами «…з 01
січня 2014 року».

В іншій частини постанову суду
залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та з урахуванням вимог ст..183-2
КАС України є остаточною та оскарженню
не підлягає..

Головуючий:
А.В. Гайдар

Судді:
Р.Ф. Ханова

В.Г. Яманко