Справа № 2а-5416/12/1070
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року № 2а-5416/12/1070

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Виноградова
О.І., розглянувши порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до Управління
Дерземагенства в Обухівському районі
Київської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

8 листопада 2012 р. до
Київського окружного
адміністративного суду звернулися
ОСОБА_1 (далі - позивач 1), ОСОБА_2 (далі -
позивач 2) з позовом до Управління
Держкомзему в Обухівському районі
Київської області про зобов'язання
вчинити певні дії.

9 липня 2013 р. представником
позивачів було подано суду заяву про
збільшення позовних вимог, у якій він
просив зобов'язати відповідача:

- присвоїти кадастровий
номер земельній ділянці, площею 0,135 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
на підставі акту на право власності від
23 грудня 1996 р. IV-КВ № 008472 належить
позивачу 1;

- присвоїти кадастровий номер
земельній ділянці, площею 0,2065 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2, та на
підставі акту на право власності від 4
вересня 2002 р. II-КВ № 009801 належить
позивачу 2;

- виключити з державного реєстру земель
земельні ділянки, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та на підставі акту на
право власності від 23 грудня 1996 р. IV-КВ
№ 008472 належить позивачу 1;

- виключити з державного реєстру земель
земельні ділянки, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, та на підставі акту на
право власності від 4 вересня 2002 р. II-КВ
№ 009801 належить позивачу 2;

- скасувати кадастрові номери
земельних ділянок, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та на підставі акту на
право власності від 23 грудня 1996 р. IV-КВ
№ 008472 належить позивачу 1;

- скасувати кадастрові номери
земельних ділянок, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, та на підставі акту на
право власності від 4 вересня 2002 р. II-КВ
№ 009801 належить позивачу 2 (а.с.
97-99).

У судовому засіданні 16 квітня 2014 р.
судом було уточнено назву відповідача -
Управління
Дерземагентства в Обухівському районі
Київської області (далі - відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 20 вересня 2012 р. позивачі 1, 2
звернулися до відповідача із заявою
для присвоєння кадастрових номерів їх
земельним ділянкам, які належать їм на
праві власності, проте, отримали лист
про відмову, з посиланням на те, що
видалення з програмного забезпечення
ведення чергового кадастрового плану
земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 можливе на підставі виконавчого
листа, виданого на виконання судового
рішення.

Відповідач позов не визнав,
у його задоволенні просив відмовити,
посилаючись на те, що відповідно до
даних програмного забезпечення
ведення державного земельного
кадастру «Національна кадастрова
система України» заяви про реєстрацію
земельних ділянок, які належать
позивачам 1, 2, до державних кадастрових
реєстраторів управління
Держземагентства в Обухівському
районі Київської області не надходили
(а.с. 162-164).

16 квітня 2014 р., сторони надали суду
клопотання про розгляд справи без
участі їх представників.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд у судовому засіданні, дослідивши
наявні матеріали справи, встановив
таке.

22 травня 2009 р. позивачі 1, 2 звернулися до
відповідача із заявами, в яких просили
присвоїти кадастрові номери земельним
ділянкам площею 0,135 га та 0,2065 га, які
належать їм на праві приватної
власності на підставі актів на право
власності від 23 грудня 1996 р.
IV-КВ № 008472 та від 4 вересня 2002 р. II-КВ №
009801 відповідно (а.с. 7-10).

Дані земельні ділянки розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

На дані заяви позивачі 1, 2 отримали два
листи - відповіді від 9 червня 2009 р.,
якими їх повідомили про неможливість
присвоєння кадастрових номерів
земельним ділянкам, оскільки по
координатам точок поворотів меж на
ділянки позивачів 1, 2 «накладалися»
земельні ділянки громадян ОСОБА_6,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11-12).

Зазначеним особам земельні ділянки
були передані у власність на підставі
розпоряджень Обухівської районної
державної адміністрації від 12 травня
2008 р. № 677 (далі - розпорядження № 677) та
від 13 листопада 2008 р. № 1746 (далі -
розпорядження № 1746).

Після отримання відмови у реєстрації
названі розпорядження позивачами було
оскаржено до Обухівського районного
суду Київської області (далі -
Обухівський районний суд).

30 травня 2012 р. Обухівським районним
судом було постановлено рішення про
визнання незаконним та скасування лише
одного розпорядження, а саме № 1746, а
також про скасування державних актів
на право власності на землю третіх осіб
(ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5).

20 вересня 2012 р. представник позивачів 1,
2 подав до відповідача повторну заяву
про присвоєння кадастрових номерів
земельним ділянкам позивачів 1, 2 у
зв'язку із скасуванням розпорядження №
1746, згідно з яким були виділені у
власність третім особам земельні
ділянки, які «накладались» на земельні
ділянки позивачів.

18 жовтня 2012 р. відповідачем було надано
відповідь на цю заяву, в якій
зазначалося, що видалення з
програмного забезпечення ведення
чергового кадастрового плану
земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 можливе на підставі виконавчого
листа, виданого на виконання судового
рішення (а.с. 18).

У зв'язку з тим, що позивачі 1, 2 вважають
такі дії відповідача протиправними,
ними було подано даний
адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» від 7 липня 2011 р. №
3613-VI (далі - Закон України № 3613-VI),
Тимчасовим порядком присвоєння
кадастрових номерів земельним
ділянкам затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 18
серпня 2010 р. №749 (далі - Тимчасовий
порядок).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону
України № 3613-VI ведення Державного
земельного кадастру здійснюється
шляхом: створення відповідної
державної геодезичної та
картографічної основи, яка
визначається та надається відповідно
до цього Закону; внесення відомостей
про об'єкти Державного земельного
кадастру; внесення змін до відомостей
про об'єкти Державного земельного
кадастру; оброблення та систематизації
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 9 Закону
України № 3613-VI державний кадастровий
реєстратор: здійснює реєстрацію заяв
про внесення відомостей до Державного
земельного кадастру, надання таких
відомостей; перевіряє відповідність
поданих документів вимогам
законодавства; формує поземельні книги
на земельні ділянки, вносить записи до
них, забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
відомості про земельні ділянки.

Як убачається з ч. 6 ст. 24 Закону України
№ 3613-VI Підставою для відмови у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки є: розташування
земельної ділянки на території дії
повноважень іншого Державного
кадастрового реєстратора; подання
заявником документів, передбачених
частиною четвертою цієї статті, не в
повному обсязі; невідповідність
поданих документів вимогам
законодавства; знаходження в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини.

Відповідно до п. 11 Тимчасового порядку
(у редакції, яка діяла на дату
винекнення спірних правовідносин) для
визначення кадастрового номера
земельної ділянки замовник
(уповноважена ним особа) або розробник
документації із землеустрою, якщо інше
не передбачено договором, подає до
територіального органу
Держземагентства за місцем
розташування земельної ділянки:

- заяву про визначення кадастрового
номера земельної ділянки;

- копію документа, що посвідчує особу
набувача права на земельну ділянку або
її власника, а у разі подання заяви
уповноваженою ними особою - також копію
документа, що підтверджує його
повноваження діяти від імені таких
осіб;

- документацію із землеустрою.

З 17 жовтня 2012 р. в державі діє
Порядок ведення Державного земельного
кадастру затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок), проте,
судом враховано, що на дату винекнення
спірних правовідносин діяв Тимчасовий
порядок, а отже, при вирішенні даної
справи суд враховує норми саме цього
нормативного акту.

Наявні матеріали свідчать, про
таке.

Як вже зазначалося 22 травня 2009 р.
позивачі 1, 2 звернулися до відповідача
із заявами, у яких просили надати
кадастрові номери на їх земельні
ділянки площею 0,135 га та 0,2065 га (а.с. 9 - 10,
відповідно).

Дані земельні ділянки розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 на підставі
актів на право власності від 23 грудня
1996 р. IV-КВ № 008472 та від 4 вересня 2002 р.
II-КВ № 009801 належать позивачам 1, 2
відповідно (а.с. 7-8).

9 червня 2009 р. відповідачем було надано
листи - відповіді, якими він повідомив
позивачів 1, 2 про неможливість
присвоєння кадастрових номерів
земельним ділянкам, оскільки, по
координатах точок поворотів на
ділянки позивачів 1, 2 "накладалися"
ділянки, що належать громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11 - 12).

Зазначену відмову у присвоєнні
кадастрових номерів позивачі 1, 2 у
судовому порядку не оскаржували, що
свідчить про їх згоду зі змістом
названих листів - відповідей.

Водночас, позивачі 1, 2 в судовому
порядку оскаржили два розпорядження
Обухівської районної державної
адміністрації № 677 та № 1746, згідно з
якими названим органом було виділено
земельні ділянки трьом переліченим
вище особам.

Зокрема, дане питання було предметом
розгляду Обухівського районного суду
(а.с. 13-16).

Так, 30 травня 2012 р. названим судом було
прийнято рішення у цивільній справі
№ 2-652-12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
(позивачів 1, 2 в адміністративній
справі № 2а-5416/12/1070) до Обухівської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання
незаконним та скасування
розпорядження та державних актів на
право власності на землю № 1746 .

Цим рішенням позов було задоволено,
визнано незаконним та скасовано
розпорядження № 1746, а також скасовано
державні акти на право власності на
земельні ділянки, видані ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 16).

Наведене свідчить, що 20 вересня 2012 р.,
тобто станом на дату звернення
позивачів 1, 2 до відповідача з заявами,
питання щодо законності розпорядження
№ 677 у судовому порядку вирішено не
було.

У подальшому, 26 квітня 2013 р. (тобто через
11 місяців після винесення основного
рішення Обухівським районним судом)
цим же судом було прийнято додаткове
рішення у справі № 372/1725/13-ц
(провадження № 6-112/13), згідно з яким було
доповнено судове рішення від 30 травня
2012 р.

Зокрема, додатковим рішенням було
визнано недійсним та скасовано
розпорядження № 677 (а.с. 91).

Наведене свідчить, що станом на 20
вересня 2012 р. (дату подачі заяви
позивачами 1, 2) розпорядження № 677
було чинним (нескасованим в судовому чи
іншому порядку), а отже, станом на цю
дату у відповідача були відсутні
підстави для задоволення заяв про
присвоєння кадастрових номерів.

Як вбачається з поданої 21 вересня 2012 р.
представником позивачів 1, 2 заяви про
присвоєння кадастрових номерів їх
земельним ділянкам, до неї не було
додано документів передбачених абз. 3 п.
11 Тимчасового порядку (у редакції, яка
діяла на дату винекнення спірних
правовідносин), зокрема, технічної
документації по земельно-кадастровій
інтервізації та узгодженню зовнішніх
меж землеволодіння гр. ОСОБА_2 та гр.
ОСОБА_1, що розташовані на
території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

Крім того, у зазначених заявах
представник позивача послався на
рішення Обухівського районного суду
від 28 травня 2012 р., однак, до заяв ним
було додано рішення Обухівського
районного суду від 30 травня 2012 р.

При вирішенні даної справи судом також
враховано, що після прийняття
Обухівського районного суду 26 квітня
2013 р. додаткового рішення у справі №
372/1725/13-ц (провадження № 6-112/13), позивачі
1, 2 до відповідача із заявами про
надання кадастрових номерів на
земельні ділянки не зверталися.

Наведене свідчить, що на дату розгляду
даної адміністративної справи
відповідач розглянув вимоги позивачів
1, 2 з урахуванням наявного чинного
розпорядження № 677.

Наведене свідчить, що:

- станом на 20 вересня 2012 р. (дату подачі
позивачами повторної заяви)
розпорядження № 677 було чинним, а отже,
у відповідача не було підстав для
задоволення названої заяви;

- спільна заява позивачів від 20 вересня
2012 р. була оформлена з порушенням вимог
абз. 3 п. 11 Тимчасового порядоку № 749 (у
редакції, яка діяла на дату винекнення
спірних правовідносин);

- після визнання додатковим
рішенням Обухівського районного суду
від 30 травня 2013 р. розпорядження № 677
недійсним та його скасування, позивачі
1, 2 до відповідача з заявою про
присвоєння кадастрових номерів не
зверталися.

За таких обставин дійшов
висновку, що позовні вимоги, викладені
у п.п. 1,2 прохальної частини позовної
заяви, є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог викладених у
п.п. 3, 4, 5, 6 прохальній частині позовної
заяви, судом встановлено таке.

Зазначені вимоги, зокрема, про
зобов'язання відповідача:

- виключити з державного реєстру земель
земельні ділянки, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та на підставі акту на
право власності від 23 грудня 1996 р. IV-КВ
№ 008472 належить позивачу 1;

- виключити з державного реєстру земель
земельні ділянки, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2 та на підставі акту на
право власності від 4 вересня 2002 р. II-КВ
№ 009801 належить позивачу 2;

- скасувати кадастрові номери
земельних ділянок, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та на підставі акту на
право власності від 23 грудня 1996 р. IV-КВ
№ 008472 належить позивачу 1;

- скасувати кадастрові номери
земельних ділянок, які накладаються на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2 та на підставі акту на
право власності від 4 вересня 2002 р.
II-КВ № 009801 належить позивачу 2,

є похідними від позовних вимог,
викладених у п.п. 1, 2 прохальної частини
позовної заяви, а отже, також не
підлягають задоволенню з наведених
вище підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем
доведено правомірність вчинених ним
дій.

Відповідно ч. 2 с. 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Виноградова О.І.