Справа № 171/2553/13-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/2553/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

за участі - позивача ОСОБА_1,

- представника відповідача -
Кузан М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Апостолівської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
відповідача Апостолівської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення та обґрунтовувала
позовні вимоги тим, що рішенням
Апостолівської міської ради № 2363-37/У
від 18.08.10 року їй було надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у власність для
обслуговування індивідуального
гаражу, згодом 22.09.11 року міська рада
прийняла рішення № 313-13/УІ «Про
передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1
у власність громадянці ОСОБА_1». Однак,
згодом Апостолівською міською радою
прийнято рішення № 811-29/УІ від 25.10.12
року «Про скасування рішення № 313-13/УІ
від 22.09.2011 року « Про передачу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у власність
громадянці ОСОБА_1». Вважає дане
рішення незаконним, оскільки не
передбачено такого повноваження
міської ради як скасування раніше
прийнятого рішення, якщо відповідно до
приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів та
охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала, просила задовольнити з
підстав, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача Кузан М.І. проти позову
заперечував, оскільки на рішення про
виділення земельної ділянки було
прийнято помилково, на даній земельній
ділянці розташована дитячий майданчик,
тому міською радою прийнято рішення
про скасування раніше прийнятого
рішення про передачу земельної ділянки
у власність. Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши докази, надані сторонами
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що

Рішенням Апостолівської міської ради
№ 2363-37/У від 18.08.10 року позивачці було
надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 у власність для обслуговування
індивідуального гаражу (а.с.5).

22.09.11 року міська рада прийняла рішення
№ 313-13/УІ «Про передачу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у власність
громадянці ОСОБА_1» (а.с.6).

25.10.12 року Апостолівською міською радою
прийнято рішення № 811-29/УІ «Про
скасування рішення № 313-13/УІ від 22.09.2011
року « Про передачу земельної ділянки
по АДРЕСА_1 у власність громадянці
ОСОБА_1».

На даний час позивачкою розроблено
проект відведення земельної ділянки та
вона є власником вказаної земельної
ділянки по вул.. Леніна, б/н м.
Апостолове, що підтверджується витягом
з Державного реєстру прав на нерухоме
майно.

Дані обставини не заперечувались
сторонами.

При вирішенні спору, суд виходить з
наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі
делегованих повноважень.

Частина 3 ст. 2 КАС України передбачає
перелік підстав з яких адміністративні
суди повинні перевіряти оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень. А саме, звернутися
до суду з позовом може громадянин, якщо
він вважає, що: рішенням, дією або
бездіяльністю державного органу або
органу місцевого самоврядування,
службовою особою під час здійснення
ними управлінських функцій порушено
або порушуються його права чи свободи;
покладені на нього обов'язки не
передбачені законодавством або
передбачені законодавством, але без
урахування конкретних обставин, за
яких ці обов'язки повинні покладатися,
або що вони покладені не
уповноваженими на це особою чи органом;
створено або створюються перепони для
реалізації ним своїх конституційних
прав чи свобод або що вжиті заходи щодо
реалізації його прав є недостатніми;
його притягнено до відповідальності,
яку не передбачено законом, або до
нього застосовано стягнення за
відсутністю передбачених законом
підстав, або неправомочною службовою
особою чи органом тощо.

Стаття 25 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначає, що
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Повноваження сільських, селищних,
міських рад передбачені ст.. 26 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні».
Серед них відсутнє таке повноваження
як визнання втративши чинність чи
скасування прийнятих власних рішень.

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України від 16.04.09 року № 7-рп/2009 у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) визначено,
що Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
ці органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними. В Основному
Законі України передбачено форми та
засоби реалізації права
територіальних громад на місцеве
самоврядування і вказано, що органи
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(частина перша статті 144). На основі
цього положення Конституції України в
Законі визначено, що у формі рішень
рада приймає нормативні та інші акти
(частина перша статті 59).

Конституційний Суд України дійшов
висновку, що органи місцевого
самоврядування мають право приймати
рішення, вносити до них зміни та
скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України,
керуючись у своїй діяльності ними та
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України.

У той же час Конституційний Суд України
зазначив, що в Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.
Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Рішення Апостолівської міської ради №
313-13/УІ від 22.09.2011 року « Про передачу
земельної ділянки по АДРЕСА_1 у
власність громадянці ОСОБА_1» є
ненормативним правовим актом, оскільки
ним не встановлено, норми права, не
розраховане на широке коло осіб та
застосовуються одноразово, а
передбачає конкретні приписи, звернене
до окремого суб'єкта чи юридичної
особи, застосовується одноразово і
після реалізації вичерпує свою дію.

Тому воно не могло бути скасовано чи
змінено органом місцевого
самоврядування.

А отже рішення Апостолівської міської
ради № 811-29/УІ від 25.10.12 року «Про
скасування рішення № 313-13/УІ від 22.09.2011
року « Про передачу земельної ділянки
по АДРЕСА_1 у власність громадянці
ОСОБА_1»= є незаконним і підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, позовні
вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 159, 160-163, 167 КАС України,
суд, -

п
о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Апостолівської
міської ради - задовольнити.

Визнати незаконним рішення
Апостолівської міської ради № 811-29/УІ
від 25.10.12 року «Про скасування рішення
№ 313-13/УІ від 22.09.2011 року « Про передачу
земельної ділянки по АДРЕСА_1 у
власність громадянці ОСОБА_1».

Скасувати рішення Апостолівської
міської ради № 811-29/УІ від 25.10.12 року
«Про скасування рішення № 313-13/УІ від
22.09.2011 року « Про передачу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у власність
громадянці ОСОБА_1».

Постанова суду може бути оскарженою до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Апостолівський районний суд протягом 10
діб з дня отримання учасниками процесу
копії постанови, складеної у повному
обсязі. Копія апеляційної скарги
одночасно направляється до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Н. В. Марченко