Справа № К/9991/35574/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/35574/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Весельської Т.Ф., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради Волинської області про визнання
дій неправомірними та стягнення
допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку, за
касаційною скаргою Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради Волинської області на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 20 січня 2010 року
та постанову Апеляційного суду
Волинської області від 21 квітня 2011
року, -

встановив:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
дії Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області неправомірними і стягнути з
відповідача на її користь недоотриману
суму допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку за
період з березня 2007 року по травень 2009
року в розмірі 16804,46 грн.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 січня 2010
року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області щодо ненарахування та
невиплати соціальної допомоги по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
ОСОБА_4 на дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період часу з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.
Зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 недоплачену допомогу
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку на підставі статті 15 і
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» на
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за період часу з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року з урахуванням
виплачених сум. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Волинської області від 21 квітня 2011 року
апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради Волинської області задоволено
частково, постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20 січня 2010 року в частині
задоволення позову скасовано. Прийнято
в цій частині нову постанову, якою
визнано неправомірними дії
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області щодо нарахування та виплати
позивачеві у період з 9 липня 2007 року по
31 грудня 2007 року допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку в розмірі, меншому від
встановленого статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
недоплачену щомісячну державну
допомогу по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму відповідно до статті 62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» за період з 9 липня 2007 року по
31 грудня 2007 року. В решті постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Департамент
соціальної політики Луцької міської
ради Волинської області, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Позивач ОСОБА_4 судові рішення по цій
справі в апеляційному та касаційному
порядку не оскаржувала.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходилась на обліку в
Департаменті соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області і отримувала допомогу по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку як застрахована особа
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з
того, що встановлений строк для
звернення до суду позивач пропустила з
поважних причин і в період з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року відповідач
повинен був виплачувати їй допомогу по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку на підставі статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Апеляційний суд переглядаючи рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідача дійшов
висновку, що оскільки позивач є
застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то спірні
правовідносини в період з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року регулюються
положеннями статей 42, 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», а не статтею 15 та пунктом 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми». Так як постанова суду
першої інстанції в частині обмеження
періоду захисту та відновлення прав
позивача лише з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року і відмови в задоволенні
позовних вимог за 2008-2009 роки сторонами
не оскаржується, то в цій частині така
підлягає залишенню без змін.

Оскільки вказані судові рішення
оскаржуються відповідачем у частині
задоволення позову, в іншій частині
рішення судів сторонами не
оскаржуються, колегія суддів перевіряє
законність та обґрунтованість судових
рішень лише в цій частині.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини
щодо виплати допомоги по догляду за
дитиною застрахованій особі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III.

Статтею 43 вказаного Закону було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Фонд), але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено
на 2007 рік дію статей 41 та 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Положення пункту 7 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) в частині зупинення
на 2007 рік дії статей 41, 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, згідно
з Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати і
виплачувати позивачеві допомогу по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку у відповідності до
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Доводи, викладені відповідачем у
касаційній скарзі, не спростовують
встановлених обставин справи та
висновків апеляційного суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради Волинської області - залишити без
задоволення.

Постанову Апеляційного суду
Волинської області від 21 квітня 2011
року, якою частково скасовано
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20 січня 2010
року, у справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради Волинської
області про визнання дій
неправомірними та стягнення допомоги
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Весельська Т.Ф.

Заїка М.М.