Справа № 820/5501/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 820/5501/14
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Бідонька А.В.,
при секретарі судового засідання
представник позивача - ОСОБА_1
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
Позивач, ОСОБА_3, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області, в
якому просив суд визнати протиправною
бездіяльність Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області щодо здійснення
обміну посвідки на постійне проживання
в Україні серія НОМЕР_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із досягненням
ним 45-річного віку; зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
здійснити обмін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
його посвідки на постійне проживання в
Україні, серія НОМЕР_1, у зв"язку із
досягненням ним 45-річного віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 27.08.2004 року ОСОБА_3 УГІРФО
УМВС України в Харківській області на
підставі висновку від 27.08.2004 р. було
видано посвідку на постійне проживання
в Україні . Досягнувши 45-річного віку,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про обмін посвідки згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 березня 2012 р. № 251. Однак,
відповідачем не було здійснено
відповідних дій, щодо обміну посвідки
на постійне проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із досягненням
ним 45-річного віку.
Відповідач в письмових запереченнях
наданих до суду зазначив, що ГУ ДМС
України це новоутворена Державна
організація, яка не має змоги повно та
всебічно дослідити документи, які були
надані та на підставі яких були
проведені дії, тому що особова справа
була вилучена слідчим управлінням.
Також вказав, що для дослідження
документів які були подані при
отриманні дозволу на імміграцію та
винесення рішення щодо законних
підстав у позивача на обмін посвідки
потрібна особова справа.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, та просив задовольнити
позов у повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання прибув, просив відмовити у
задоволенні поозовних вимог.
Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
Механізм видачі посвідки на постійне
проживання (далі - посвідка) іноземцям
та особам без громадянства, які
іммігрували в Україну, ведення обліку
посвідок і забезпечення зберігання їх
бланків передбачено Постановою
Кабінету міністрів України «Порядок
оформлення і видачі посвідки на
постійне проживання» від 26.12.2002 року (в
редакції чинній на час виникнення
Пунктом 4 Порядку встановлено перелік
документів для оформлення посвідки, а
саме: заява встановленого Державним
департаментом у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
зразка; копія паспортного документа з
імміграційною візою; копія рішення про
надання дозволу на імміграцію;
квитанція про сплату державного мита
або документ, який підтверджує
наявність пільг щодо його сплати.
Пунктом 5 Порядку передбачено, що
замість документів, зазначених в
абзацах третьому і четвертому пункту 4
цього Порядку, для оформлення посвідки
особам, зазначеним у пункті 4
Прикінцевих положень Закону України
"Про імміграцію", подаються такі
1) особами, які прибули в Україну на
постійне проживання до набрання
чинності Законом України "Про
імміграцію" та мають у паспорті
громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року відмітку про прописку або
отримали посвідку на постійне
проживання в Україні, - оригінал і копія
паспорта громадянина колишнього СРСР
зразка 1974 року з відміткою про прописку
чи посвідка на постійне проживання;
2) особами, які змушені були залишити
місця постійного проживання в
Автономній Республіці Абхазія (Грузія)
і прибули для проживання в Україні, -
тимчасова довідка, отримана ними після
прибуття в Україну, та документ про
підтвердження факту безперервного
проживання в Україні не менш як п'ять
років, видані органом міграційної
3) особами, які прибули в Україну до 6
березня 1998 р. згідно з Угодою між Урядом
Соціалістичної Республіки В'єтнам та
Урядом СРСР про направлення і
прийняття в'єтнамських громадян на
професійне навчання та роботу на
підприємства і в організації СРСР від 2
квітня 1981 р. і залишилися проживати в
Україні, - копія документа, що
підтверджує прийняття на професійне
4) особами, які прибули в Україну
дітьми-сиротами у зв'язку із збройними
конфліктами у місцях їх постійного
проживання і виховуються
(виховувалися) у державних дитячих
закладах, в дитячих будинках сімейного
типу або над якими встановлено (було
встановлено) опіку чи піклування
громадян України, - документ, що
підтверджує виховання у державному
дитячому закладі, в дитячому будинку
сімейного типу або встановлення опіки
Відповідно до п. 7 Порядку посвідка на
постійне проживання видається під
розписку заявникам, законним
представникам іммігрантів або за їх
дорученням, засвідченим нотаріально,
іншим особам. У паспортному документі
іммігранта на останній вільній
сторінці проставляється відмітка
встановленого зразка про наявність
дозволу на постійне проживання в
Судом встановлено, що за результатами
розгляду заяви позивача начальником
УГІРФО УМВС України в Харківській
області було прийнято рішення
(висновок) від 27.08.2004 року про
документування громадянина В'єтнаму
ОСОБА_3 посвідкою на проживання в
Україні для іноземних громадян
терміном дії безстроково.
27.08.2004 року позивачем в УГІРФО УМВС
України в Харківській області на
підставі п.4 прикінцевих положень
Закону України "Про імміграцію" було
отримано посвідку на постійне
підставі висновку від 27.08.2004 року, строк
Відповідно до п.2 Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 березня 2012 р. № 251 заяви для
оформлення посвідок подаються
іноземцями та особами без громадянства
до територіальних органів або
підрозділів ДМС за місцем проживання.
Згідно п.9 зазначеного вище Порядку
строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25- і 45-річного
Пунктом 15 Порядку встановлено перелік
документів для оформлення та обміну
посвідки на постійне проживання в разі
досягнення іноземцями та особою без
громадянства 25- і 45-річного віку, а саме:
1) заява, зразок якої встановлюється
МВС; 2) паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства (після пред'явлення
повертається), та його копія; 3)
посвідка, що підлягає обміну; 4)
квитанція про сплату державного мита
або документ, який підтверджує
наявність пільг щодо його сплати; 5) дві
фотокартки іноземця та особи без
громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра (на матовому папері).
При досягненні 45-річного віку позивач,
05.03.2014 року, звернувся до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
із заявою про обмін посвідки на
постійне проживання, подавши
відповідні документи, в тому числі
паспорт громадянина В”єтнаму з
відміткою про прописку, посвідку на
сплатив державне мито.
Листом від 17.03.2014 року № 04/4282 заступник
начальника Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області повідомив
позивача та його представника про
неможливість вирішення питання по суті
у зв'язку з тим, що особиста справа
громадянина В”єтнаму ОСОБА_3 була
вилучена на підставі постанови СУ
ГУМВС в Харківській області.
Однак суд не погоджується з висновками
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області та зазначає
Пунктом 11 Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання встановлено, що
за результатами розгляду заяви
протягом семи днів (для оформлення
посвідки на постійне проживання) або не
більш як 15 днів (для оформлення
посвідки на тимчасове проживання) з дня
подання всіх визначених цим Порядком
документів приймається рішення про
видачу або відмову у видачі посвідки,
яке затверджується Головою ДМС, а у
разі його відсутності - заступником
Голови ДМС чи начальником
територіального органу або підрозділу
ДМС чи його заступником. У заяві
робиться відмітка про прийняте рішення
або зазначаються причини відмови у
Проте УГІРФО ГУМВС України в
Харківській області не прийнято
рішення по даній заяві про обмін
посвідки або про відмову в обміні
посвідки, що є порушенням вимог п.11
Порядку оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2012 р. №
251, відповідно до якого саме на відділи
у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб управлінь МВС
в областях, як на територіальний орган,
покладено повноваження щодо прийняття
рішень, пов'язаних з оформленням
посвідки на постійне проживання.

Суд вважає, що Головним управлінням
Державної міграційної служби України в
Харківській області безпідставно не
була розглянута заява позивача про
обмін посвідки та не прийнято рішення в
межах своєї компетенції як
територіального органу щодо обміну
посвідки на постійне проживання, що
свідчить про допущену бездіяльність,
оскільки Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області зобов'язане було
відповідно до вимог п.11 Порядку
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2012 р. №
251 за результатами розгляду заяви
протягом семи днів (для оформлення
посвідки на постійне проживання) або не
більш як 15 днів (для оформлення
посвідки на тимчасове проживання) з дня
подання всіх визначених цим Порядком
документів прийняти рішення про видачу
або відмову у видачі посвідки.

Щодо посилання відповідача про
неможливість вирішення питання по суті
у зв'язку з тим, що особиста справа
громадянина В”єтнаму ОСОБА_3 була
вилучена на підставі постанови СУ
ГУМВС в Харківській області, суд
зазначає наступне.

Згідно ст.186
Кримінально-процесуального кодексу
України (в редакції що діяла на час
виникнення правовідносин ) копії
вилучених документів за клопотанням
власника, а також інших осіб, які за
законодавством мають право
користуватися цими документами, можуть
бути надані слідчим під час вилучення
документів. Копії вилучених документів
виготовляються з використанням
копіювальної техніки, електронних
засобів цих осіб (за їх згодою) або
копіювальної техніки, електронних
засобів органів, що проводять
вилучення, та засвідчуються підписом
слідчого і завіряються печаткою. У разі
неможливості виготовлення копій
вилучених документів або встановлення
їх власника під час вилучення слідчий
вносить до протоколу слідчої дії запис
про клопотання щодо надання копій
документів і в десятиденний строк з дня
вилучення документів надає
відповідним особам їх копії або
виносить вмотивовану постанову про
відмову у видачі копій документів, яка
може бути оскаржена прокурору або до
суду.

В супереч наведеним вище нормам
відповідачем, який є особою яка за
законодавством має право
користуватися цими документами, не
було витребувано копії матеріалів
особистої справи громадянина В”єтнаму
ОСОБА_3 та безпідставно не була
розглянута заява позивача про обмін
посвідки та не прийнято рішення щодо
обміну посвідки на постійне
проживання, що свідчить про допущену
бездіяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідачем
по справі не доведено правомірності
дій та бездіяльності, щодо розгляду
заяви ОСОБА_3 про обмін посвідки на
постійне проживання в разі досягнення
45-річного віку.

Між тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що підстав для покладення на
відповідача обов'язку, щодо здійснення
обміну ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
посвідки на постійне проживання в
Україні, серія НОМЕР_1, у зв"язку із
досягненням ним 45-річного віку суд з
матеріалів справи не вбачає, так як не
реалізація суб'єктом владних
повноважень законодавчо визначеної
компетенції не є підставою для
реалізації такої компетенції судом, бо
матиме своїм наслідком заміну судом
функцій, наданих законом іншому
суб'єкту права.

Також суд вважає за необхідне
застосувати положення ч.2 ст.11 КАС
України у відповідності з яким суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Тому суд дійшов висновку про
необхідність виходу за межі позовних
вимог та зобов'язати відповідача
прийняти рішення за заявою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про обмін його посвідки на
постійне проживання в Україні, серія
НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням ним
45-річного віку відповідно до Порядку
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №251 від 28.03.2012 р..

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_3
до Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області підлягає
частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 94, 160- 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області (),
щодо здійснення обміну посвідки на
постійне проживання в Україні серія
НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку
із досягненням ним 45-річного віку.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області ()
прийняти рішення за заявою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про обмін його посвідки на
постійне проживання в Україні, серія
НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням ним
45-річного віку відповідно до Порядку
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №251 від 28.03.2012 р.

У задоволенні адміністративного
позову іншої частини позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області, код 37999628, МФО 851011,
банк ГУДКСУ у Харківській області) на
користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі
73,08 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько
А.В.

Повний текст постанови
виготовлений 16.04.2014 року