Справа № 1512/730/2012
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1512/730/2012

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Літвінова І.А. Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського
районного суду м. Одеси від 24 січня 2014
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання розпорядження незаконним, -

ВСТАНОВИЛА:

19 січня 2012 року до Київського районного
суду м. Одеси надійшла адміністративна
позовна заява ОСОБА_2 до Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради, якою позивач просить
визнати не чинним та скасувати
розпорядження Київської районної
адміністрації Одеської міської ради №
1080 від 03.07.2002 року та № 910 від 20.08.2007 року.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 24 січня 2014 року
адміністративний позов залишено без
розгляду, а провадження № 2-а/1512/386/2012 в
адміністративній справі № 1512/730/2012 за
позовом ОСОБА_2 до Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання розпорядження незаконним
- закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції позивачем подано апеляційну
скаргу, у якій зазначено, що ухвала
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Сторони були сповіщені належним
чином про час і місце судового
засідання, що підтверджується
письмовими доказами наявними в
матеріалах справи, сторони до суду не
прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи за
відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 29 серпня 2005 року суддею
Київського районного суду м. Одеси
Таварткіладзе О.М. було відкрите
провадження у цивільній справі № 2-6311/05
за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_6 до
Одеської міської ради, Київської
райадміністрації про визнання права
власності та ухвалою суду від 01.09.2005
року справа була призначена до
розгляду. Розгляд справи завершився 14
вересня 2005 року ухваленням судового
рішення про визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_6
права власності на самовільно
побудований житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Київським районним судом м. Одеси також
розглядалася цивільна справа № 2-4835/10,
провадження по якій було відкрите 05
травня 2010 року ухвалою судді
Сватаненко В.І. за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи Приватні
нотаріуси Одеського міського
нотаріального округу - «Про визнання
довіреності та договорів
купівлі-продажу недійсними, визнання
права власності у порядку спадкування
за законом».

З матеріалів цивільної справи № 2-4835/10
судом першої інстанції встановлено, що
серед додатків до позовної заяви
ОСОБА_2 у якості письмового доказу
набуття ОСОБА_7 права власності на
частину домоволодіння АДРЕСА_1 було
залучено Свідоцтво про право власності
серії ЯЯЯ № 282550 від 12.04.2006 р. В цьому
Свідоцтві зазначено, що видане воно на
підставі розпоряджень Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 15 березня 2002 року № 374
та від 03 липня 2002 року № 1080. Позовна
заява, за якою було відкрите
провадження у цивільній справі № 2-4835/10
датована 26 квітня 2010 року та підписана
особисто ОСОБА_2

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_2
станом на 26 квітня 2010 року було відомо
про наявність розпорядження Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради № 1080 від 03.07.2002 року.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що під час розгляду справи №
2-631105 за позовом ОСОБА_2 про визнання
права власності на частину будівлі по
АДРЕСА_1 розпорядження позивачка суду
не надавала.

В рішенні Київського районного суду м.
Одеси від 14 вересня 2005 року колегія
суддів не вбачає посилення на вказане
розпорядження.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що у технічному паспорті та в
рішенні суду від 14 вересня 2005 року ,
вказано, що позивачці на час розгляду
справи належало у порядку спадкування
після смерті батька позивачки ОСОБА_8 124
частина домоволодіння АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_8 залишилась 112
частина будинку, на яку свідоцтво про
спадщину нікому не видавалось. Мати
позивачки прийняла цю спадщину, а після
її смерті по закону спадкоємцями на цю
112 частину являються її діти: позивачка
та ОСОБА_3 , кожній по 124 частині.

Також, з матеріалів справи колегія
суддів вбачає, що про оскаржуване
розпорядження Київської районної
адміністрації Одеської міської ради №
1080 від 03.07.2002 року та № 910 від 20.08.2007 року
позивачка дізналась лише після смерті
матері після того, як не змогла
оформити спадщину у нотаріусу.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 14 лютого 2012 року
поновлено строк звернення до
адміністративного суду ОСОБА_2 а майже
через 2 роки по тій же справі винесена
оскаржувана ухвала про залишення
адміністративного позову без розгляду
у зв'язку з визнанням неповажними
причини пропуску строків звернення до
адміністративного суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції винесено дві
ухвали по одній справі, що суперечать
одна другій.

Також, колегія суддів вбачає, що
оскаржуваною ухвалою провадження по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 закрито на підставі ч. 1 ст. 157 КАС
України у зв'язку з тим, що ухвалою
Одеського окружного адміністративного
суду адміністративний позов ОСОБА_2 по
тим же питанням з тими ж самими
сторонами був повернений позивачу у
зв'язку з непідсудністю.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі: 1) якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства; 2) якщо позивач відмовився
від адміністративного позову і відмову
прийнято судом; 3) якщо сторони досягли
примирення; 4) якщо є такі, що набрали
законної сили, постанова чи ухвала суду
з того самого спору і між тими самими
сторонами; 5) у разі смерті або
оголошення в установленому законом
порядку померлою особи, яка була
стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації
підприємства, установи, організації,
які були стороною у справі.

Згідно ч. 2 ст. 157 КАС України якщо
провадження у справі закривається з
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ОСОБА_2 на виконання вказаної ухвали
Одеського окружного адміністративного
суду і звернулась до Київського
районного суду м. Одеси з даним спором,
що не може бути підставою для закриття
провадження у цій справі.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що ухвала Одеського окружного
адміністративного суду не є рішенням
суду з того самого спору і між тими
самими сторонами у розумінні п. 4 ч. 1 ст.
157 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно застосув норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
дійшла до висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, скасування ухвали суду першої
інстанції та направленням справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.195,196,199,202,204,205,206,254 КАС
України, , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 24 січня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради, треті особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
розпорядження незаконним,- скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.