Справа № 813/2115/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2115/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Сидор Н.Т.,
за участі секретаря судових засідань
представника позивача Пенюка А.Є.,
представника відповідача Музики М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Самбірському
районі Львівської області про
зобов'язання до вчинення дій та про
07.03.2014 року на розгляд Львівського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Самбірському
районі Львівської області з наступними
- зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Самбірському
районі Львівської області прийняти до
заліку суми пенсій, виплачені
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області гр. ОСОБА_4 за період
з 31.05.2013 року по 31.01.2014 року в розмірі 1
223,64 грн. в т. ч. основний розмір пенсії - 1
204,84 грн., витрати на виплату і доставку
пенсій - 18,80 грн. та включити до
щомісячних актів звірки;
- стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Самбірському
районі Львівської області суму пенсії
виплаченої управлінням Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі Львівської
області гр. ОСОБА_4 за період з 31.05.2013
року по 31.01.2014 року в розмірі 1 223,64 грн.
В обґрунтування позовних вимог
посилається на ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 4 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», ст.
ст. 1, 3 Угоди «Про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення» від 13.03.1992
року. Позивач зазначає, що відповідачем
не включено в акти звірки суму
виплачених пенсій - 1 223,64 грн. по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що трапився за
межами України - Росії, які отримує гр.
ОСОБА_4 За вказаний період сума пенсії,
виплаченої управлінням Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі Львівської
області гр. ОСОБА_4 та не прийнята
відповідачем до відшкодування
становить 1 223,64 грн., в тому числі
основний розмір пенсії - 1204,84 грн.,
витрати на виплату та доставку пенсії -
Відтак, просить суд зобов'язати
відповідача включити в акти звірки та
стягнути виплачену Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області суму пенсій по інвалідності.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, надав суду пояснення
аналогічні доводам, викладеним у
позові, просив суд задовольнити позов
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав викладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов, відповідно до яких відповідач
вважає, що відшкодуванню підлягають не
всі пенсії по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві, а
лише ті, які призначені особам, що є
застрахованими згідно із законом та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України. Громадянин
ОСОБА_4 не був застрахований в Україні,
так як працював на підприємстві в
Росії, нещасний випадок з ним трапився
23.02.2013 року в Росії, тому на нього не
могло розповсюджуватися
законодавством СРСР, бо останнього вже
на той час не існувало. Права на
щомісячні страхові виплати в Україні
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві чи професійного
захворювання, що спричинило втрату
працездатності» ОСОБА_4 немає. Просить
в задоволенні адміністративного
Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, давши їм оцінку, суд дійшов до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити повністю з таких підстав.
Позивачем в обґрунтування позовних
вимог були надані суду наступні
- Довідка УПФ України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області від 13.02.2014 року №37 про те, що гр.
ОСОБА_4 знаходиться на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області та отримує пенсію
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва та йому виплачена пенсія за
період з травня 2013 року по січень 2014
- Акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з серпня 2013 року
по січень 2014 року (а.с.12, 14, 16, 18, 20, 22);
- Списки осіб, пенсії яких
пред'явлені УПФ в Самбірському районі
Львівської області і не прийняті до
відшкодування відділенням виконавчої
дирекції ФСНВ України у Самбірському
районі Львівської області за період з
серпня 2013 року по січень 2014 року (а.с.13,
15, 17, 19, 21, 23);
- Акт про нещасний випадок на
виробництві від 12.03.2013 року (а.с.24-32);
- Довідка МСЕК від 31.05.2013 року серії
10 ААБ №153696, відповідно до якої ОСОБА_4
встановлена інвалідність ІІ групи у
зв'язку з трудовим каліцтвом. (а.с.10)
Підставою звернення позивача до суду є
не включення відповідачем в акти
звірки та списки виплачені УПФ України
в м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області суми пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що трапився за
межами України, які отримує гр. ОСОБА_4,
за період з 31.05.2013 року по 31.01.2014 року в
розмірі 1 223,64 грн. та стягнення з
відповідача зазначеної суми
Надаючи оцінку спірним
правовідносинам суд виходить з
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХVI,
передбачає, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
своєчасно щомісяця та в повному обсязі
відшкодувати витрати, понесені
управлінням Пенсійного фонду у зв'язку
із виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку.
Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
"Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання", затвердженим постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року № 376/7697 (далі
Згідно п. 2 Порядку визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
(далі - Фонд соціального страхування
від нещасних випадків) Пенсійному
фонду України (далі - Пенсійний фонд)
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.
Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку,
управління Пенсійного фонду України в
районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
Із аналізу наведених норм суд
приходить до висновку, що
відшкодуванню підлягають не всі пенсії
по інвалідності від нещасного випадку
на виробництві, а лише ті, які
призначені особам, що є застрахованими
згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлене згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.
Відповідно до ст. 6 Угоди між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про трудову діяльність і соціальний
захист громадян України і Росії, які
працюють за межами кордонів своїх
країн від 14.01.1993 року, сторони
додержуватимуться такого порядку щодо
відшкодування Працівникам шкоди
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, одержаного у
зв'язку з виконанням трудових
обов'язків: відшкодування шкоди
внаслідок трудового каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я, а також
смерті потерпілого здійснюється
Стороною, законодавство якої
поширювалось на Працівника на момент
одержання каліцтва; відшкодування
шкоди внаслідок професійного
захворювання або смерті потерпілого,
яка настала у зв'язку з ним,
здійснюється Стороною, законодавство
якої поширювалось на Працівника під
час його трудової діяльності, яка
викликала професійне захворювання,
навіть якщо зазначене захворювання
вперше було виявлене на території
Як вбачається з акту про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 від
12.03.2013 року № 1 (а.с.24-32), нещасний випадок
із ОСОБА_4 стався 23.02.2013 року при
виконанні ним робіт по монтажу системи
«Аспірації» на ООО «Кроношпан» на
території Російської Федерації.
Враховуючи той факт, що нещасний
випадок з гр. ОСОБА_4 мав місце 23.02.2013
року після розпаду СРСР на території
колишньої його республіки, а зараз
незалежної держави Російської
Федерації, то саме законодавство
останньої поширюється на гр. ОСОБА_4 при
виникненні даних правовідносин, тому
суд прийшов до висновку, що підстав до
відшкодування Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві немає, тому
позовні вимоги в частині стягнення
пенсії виплаченої Пенсійним фондом гр.
ОСОБА_4 за період з 31.05.2013 року по 31.01.2014
року в розмірі 1 223,64 грн. задоволенню не
Що стосується вимог про
зобов'язання прийняти до заліку та
включити до щомісячних актів звірки
виплачені суми внесків, то суд зазначає
Сторони цього спору на підставі норм
Порядку повинні щомісяця провести
звірку, підписати відповідний акт
звірки (в т.ч. з розбіжностями, якщо такі
є) та передати його відповідним
територіальним органам Фондів
обласного рівня. У разі наявності спору
та незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку територіального
органу Фонду соціального страхування,
вимоги територіального органу ПФУ про
відшкодування сум витрат, по яких є
розбіжності в актах звірки, повинні
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки в тій чи іншій редакції.
Такий висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією, яку
Верховний Суд України неодноразово
висловлював у спорах цієї категорії у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Отже, позовні вимоги про зобов'язання
прийняти до заліку суми пенсій,
виплачених ОСОБА_4 за період з 31.05.2013
року по 31.01.2014 року в розмірі 1 223,64 грн. в
т. ч. основний розмір пенсії - 1 204,84 грн.,
витрати на виплату і доставку пенсій -
18,80 грн. та включити до щомісячних актів
звірки не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
судові витрати у формі судового збору у
даній справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с
т а н о в и в:

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати зі сторін стягненню не
підлягають.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя
Сидор
Н.Т.

Повний текст постанови складено та
підписано 14.04.2014 року.