Справа № К/9991/39658/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/39658/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ВАТ "Донецькобленерго" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.04.2011р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.06.2011р. у
справі № 2а-0570/1119/2011 за позовом ВАТ
"Донецькобленерго" до Управління з
питань банкрутства у Донецькій області
Державного департаменту з питань
банкрутства, Державного департаменту з
питань банкрутства, третя особа:
Ліквідатор ДВАТ "ЦЗФ "Кіселівська" -
Давиденко О.І., про визнання
протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

ВАТ «Донецькобленерго» звернулось до
суду з позовом до Управління з питань
банкрутства у Донецькій області
Державного департаменту з питань
банкрутства та Державного
департаменту з питань банкрутства, за
участю третьої особи - Ліквідатора
ДВАТ «ЦЗФ «Кіселівська» - Давиденка
Олексія Івановича, про визнання
недійсним (протиправним) та скасування
наказу Державного департаменту з
питань банкрутства від 12.08.2009 р. № 105.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що господарським
судом Донецької області порушено
справу про банкрутство ДВАТ «ЦЗФ
«Кіселівська» та ВАТ
«Донецькобленерго» є конкурсним
кредитором по цій справі. Ухвалою
господарського суду Донецької області
від 16.10.2001р. ДВАТ «ЦЗФ «Киселівська»
визнано банкрутом та відкрита
ліквідаційна процедура, ліквідатором
призначений - Давиденко О.І. Позивач
зазначив, що ліквідатором не
проводились засідання комітету
кредиторів не надавались обов'язкові
щомісячні звіти членам комітету
кредиторів, що на його думку є грубим
порушенням законодавства та прав
кредиторів, а наказ Державного
департаменту з питань банкрутства від
12.08.2009р. № 105, яким скасовано наказ № 62,
яким анульовано ліцензію Давиденко
серії НОМЕР_1 на право провадження
господарської діяльності арбітражного
керуючого, таким, що суперечить вимогам
чинного законодавства.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11.04.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09.06.2011р., в задоволенні позову
відмовлено.

Суди попередніх інстанцій дійшли
висновку, що приймаючи спірне рішення
відповідач діяв в межах своїх
повноважень не порушуючи при цьому
прав та законних інтересів позивача.

На постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.04.2011р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.06.2011р.
надійшла касаційна скарга ВАТ
«Донецькобленерго» в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм процесуального права, ставиться
питання про їх скасування та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою
господарського суду Донецької області
від 16.10.2001р. ДВАТ «ЦЗФ «Кіселівська»
визнано банкрутом, відкрита
ліквідаційна процедура та
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Давиденко О.І.

ВАТ «Донецькобленерго» є конкурсним
кредитором по справі 24/269Б про
банкрутство ДВАТ «ЦЗФ «Кіселівська» з
визнаними ухвалою арбітражного суду
Донецької області від 04.04.2009р.
грошовими вимогами.

На підставі заяви ВАТ
«Донецькобленерго» Донецьким обласним
управлінням з питань банкрутства
проведено позапланову перевірку
додержання ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
арбітражного керуючого Давиденко О.І.
по справі про банкрутство ДВАТ «ЦЗФ
«Киселівська», за результатами якої
складено акт № 3 від 29.04.2009 р. про
порушення ліцензіатом умов, який став
підставою для прийняття Державним
департаментом з питань банкрутства
наказу № 62 від 18.05.2009 р. про анулювання
ліцензії на право провадження
господарської діяльності арбітражного
керуючого Давиденко О.І. серії АБ № 216801.

Разом з цим, 27.05.2009 р. Давиденко О.І.
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання наказу від 18.05.2009 року №62
незаконним.

За результатами розгляду справи
№2а-8588/09/0570 постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
18.06.2009р., залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2009р.,
позов Давиденка О.І. - задоволено. Наказ
Департаменту з питань банкрутства № 62
від 18.05.2009 р. про анулювання ліцензії на
право провадження господарської
діяльності арбітражного керуючого
Давиденко О.І. визнано протиправним.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Статтею 255 КАС України передбачено, що
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Крім того, Давиденко О.І. оскаржив наказ
№ 62 від 18.05.2009 р. до
експертно-апеляційної ради при
Державному комітеті України з питань
регуляторної політики та
підприємництва, яка 26 червня 2009 року
прийняла рішення № 10, яким визнано
наказ №62 від 18.05.2009р. в частині
анулювання ліцензії на право
провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядника
майна, керуючих санкцією, ліквідатора)
виданої арбітражному керуючому
Давиденко О.І. таким, що був прийнятий з
порушенням законодавства у сфері
ліцензування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-ІІІ від
01.06.2000 року анулювання ліцензії -
позбавлення ліцензіата органом
ліцензування права на провадження
певного виду господарської діяльності;
орган ліцензування - орган виконавчої
влади, визначений Кабінетом Міністрів
України, або спеціально уповноважений
виконавчий орган рад для ліцензування
певних видів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1775-ІІІ
орган ліцензування, зокрема, видає та
переоформлює ліцензії, видає дублікати
ліцензій на певний вид господарської
діяльності, приймає рішення про
визнання ліцензій недійсними; анулює
ліцензії на певний вид господарської
діяльності.

Відповідно п. 5 ч. 4 до Положення про
Державний департамент з питань
банкрутства, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 19.04.2006 р.
№533, департамент відповідно до
покладених на нього завдань, зокрема,
ліцензує діяльність арбітражних
керуючих.

Відповідно до ст. 20 Закону № 1775-ІІІ
державний нагляд за додержанням
органами ліцензування вимог
законодавства у сфері ліцензування
здійснює спеціально уповноважений
орган з питань ліцензування шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок відповідно до Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

За результатами перевірки орган
ліцензування в останній день перевірки
складає акт у двох примірниках. Один
примірник видається керівнику
юридичної особи або фізичній особі -
підприємцю, який перевірявся, другий -
зберігається органом ліцензування.

Орган ліцензування не пізніше п'яти
робочих днів з дати складання акта
перевірки порушень ліцензійних умов
видає розпорядження про усунення
порушень ліцензійних умов або приймає
рішення про анулювання ліцензії.

Ліцензіат, який одержав розпорядження
про усунення ним порушень ліцензійних
умов, зобов'язаний в установлений у
розпорядженні строк подати до органу
ліцензування інформацію про усунення
порушень.

Державні контролюючі органи та органи
місцевого самоврядування у разі
виявлення порушень ліцензійних умов
зобов'язані повідомити про ці
порушення орган ліцензування.

Відповідно до п. 7 Порядку контролю за
додержанням ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
затвердженого Наказом Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва,
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від 13
лютого 2002 року № 22/35 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 27
лютого 2002 року за № 191/6479, якщо
арбітражний керуючий протягом десяти
днів з дня прийняття рішення про
анулювання ліцензії подає скаргу до
експертно-апеляційної ради, то дія
даного рішення Державного
департаменту з питань банкрутства
зупиняється до прийняття відповідного
рішення спеціально уповноваженого
органу з питань ліцензування. Рішення
експертно-апеляційної ради з питань
звернень (апеляцій) є підставою для
видання спеціально уповноваженим
органом з питань ліцензування
розпорядження про усунення порушень
законодавства у сфері ліцензування,
допущених Державним департаментом з
питань банкрутства. Рішення про
анулювання ліцензії може бути
оскаржено в судовому порядку.

Так, на підставі ч. 6 ст. 20 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» та
розпорядження Державного комітету
України з питань регуляторної політики
та підприємництва від 28.07.2009 р. № 98
Державним департаментом з питань
банкрутства винесено наказ від 12.08.2009 р.
№ 105 про скасування наказу від 18.05.2009 р.
№ 62, яким було анульовано ліцензію
серії АБ №21680 на право провадження
господарської діяльності арбітражних
керуючих (розпорядника майна, керуючих
санкцією, ліквідатора) виданої
арбітражному керуючому Давиденко О.І.
14.03.2005р. Міністерством економіки та з
питань європейської інтеграції.

Окрім того, відповідно до ч. 4. ст. 25
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» дії
ліквідатора (ліквідаційної комісії)
можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Не можна залишити поза увагою і те, що
Давиденко О.І. мав ліцензію на право
провадження господарської діяльності
арбітражного керуючого серії АБ №21680,
видану Міністерством економіки та з
питань європейської інтеграції
України 14.03.2005р., строк дії якої сплинув
- 13.03.2010р. У зв'язку з закінченням строку
дії зазначеної ліцензії Давиденко О.І.
20.04.2010 р. отримав нову ліцензію серії АВ
№470363, видану Державним департаментом з
питань банкрутства на необмежений
термін.

Таким чином, Державний департамент з
питань банкрутства приймаючи спірний
наказ діяв у межах повноважень та у
відповідності до приписів вимог
чинного законодавства, а тому висновки
судів попередніх інстанцій про
необґрунтованість позовних вимог є
правильними.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для задоволення касаційної скарги
судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ВАТ
"Донецькобленерго" відхилити, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.04.2011р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09.06.2011р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: