Справа № 872/6577/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2014 рокусправа № 441/8991/12;
2-а/215/48/13

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка
О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Тернівського
районного центру зайнятості м. Кривого
Рогу на постанову Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 19
березня 2013 року у справі №441/8991/12;
2-а/215/48/13 за позовом Тернівського
районного центру зайнятості м. Кривого
Рогу до про ОСОБА_1 стягнення
допомоги по безробіттю,-
ВСТАНОВИВ:

Тернівський районний центр зайнятості
м. Кривого Рогу (далі по тексту -
позивач) звернувся до Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі по тексту - відповідач), в якому
просив стягнути з відповідача 4160,05 грн.
виплаченої допомоги по безробіттю, в
тому числі на професійне навчання, за
період з 11.05.2007 р. по 10.09.2007 р. як
незаконно отримані кошти. (а.с.1-3)

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 14 грудня 2012 року
відкрито провадження у справі №441/8991/12;
2-а/215/48/13. (а.с.13)

Позивач, посилаючись на доводи,
викладені у позовній заяві, зазначив,
що відповідач, перебуваючи на обліку як
безробітний, був зареєстрований як
фізична особа-підприємець ще з 23.03.1995 р.,
про що не повідомив позивача.

Постановою Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2013
року у справі №441/8991/12; 2-а/215/48/13 в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено. (суддя - Демиденко Ю.Ю.)
(а.с.41-43)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що відсутні належні
докази підприємницької діяльності
відповідача.

Позивач - Тернівський районний центр
зайнятості м. Кривого Рогу, не
погодившись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції у
даній адміністративній справі, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 19
березня 2013 року у справі №441/8991/12;
2-а/215/48/13 та задовольнити позовні
вимоги. (а.с.44-47)

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що відповідач
11.05.2007р. неправомірно, зловживаючи
своїм правом на соціальний захист у
разі безробіття, отримав статус
безробітного.

Позивач та відповідач про дату, час і
місце розгляду справи повідомлялися у
встановленому порядку, своїх
представників для участі у її розгляді
не направили.

За таких обставин колегія суддів
ухвалила розглянути справу без участі
представників сторін по справі.

У судовому засіданні, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи в їх сукупності, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на такі підстави.

Відповідно до матеріалів справи, у
травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
Тернівського районного центру
зайнятості м. Кривого Рогу з письмовою
заявою про надання статусу
безробітного та отримання у зв'язку з
цим відповідної допомоги.

11 травня 2007 року позивачу було надано
статус безробітного та призначена
допомога по безробіттю.

Позивач вказує, що при проведенні
обміну інформацією з Державною
податковою адміністрацією у
відповідності до Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості випалти матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
та Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року №60/62 та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соцільне
страхування на випадок безробіття»
позивачу став відомий факт, що
відповідач зареєстрований як фізична
особа-підприємець.

Наказами Тернівського районного
центру зайнятості м. Кривого Рогу
№НТ070914 від 14.09.2007 р. та №НТ070917 від 17.09.2007
р., позивачу було припинено виплату
допомоги по безробіттю з 04 серпня 2007
року у зв'язку з призначенням виплати
на підставі документів, що містять
неправдиві відомості та з 11 вересня 2007
року знято з обліку як безробітного з
тих же підстав.

Відповідно до пп. «б» п. 3 ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення» в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах, зокрема, громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України «Про особисте селянське
господарство».

Згідно ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державною
реєстрацією фізичних осіб-підприємців
є засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбаченні
цим Законом, шляхом внесення
відповідних записів до Єдиного
державного реєстру.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» державний
реєстратор у день державної реєстрації
припинення фізичної особи-підприємця
у порядку, визначеному ст.ст. 47-50 цього
Закону, зобов'язаний надіслати
відповідним органам статистики,
Державної податкової служби,
Пенсійного фонду повідомлення про
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем та відомості
реєстраційної картки про проведення
державної реєстрації припинення
фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.15 ст.47 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
дата внесення до Єдиного державного
реєстру запису про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем є датою державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичною
особою-підприємцем.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент звернення відповідача до
позивача із заявою про надання статусу
безробітного, ОСОБА_1 був
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та запис
про припинення зазначеної діяльності
державним реєстратором було внесено
лише 04 липня 2007 року.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 року № 307, визначено, що якщо
під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

У відповідності до пункту 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 р. № 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 р. № 7-1 у разі
встановлення центром зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Виходячи з викладеного, відповідачем в
період з травня 2007 року по серпень 2007
року безпідставно було отримано
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття у розмірі 4160 грн. 05 коп.

Також частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При прийнятті рішення по суті
заявлених апеляційних вимог колегія
суддів враховує ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 16
березня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Криворізького міського
центру зайнятості Фонду
загальнообовкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, в якій суд касаційної
інстанції погодовися з висновком суду
апеляційної інстанції, викладеним у
постанові Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 квітня 2009 року, стосовно того, що
відповідачем правомірно винесено
накази про припинення виплати допомоги
по безробіттю та знято з обліку
позивача, з огляду на те, що на момент
звернення з заявою про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю та на момент отримання
такого стаусу, ОСОБА_1 був приватним
підприємцем і приховав цей факт.

Враховуючі викладені обставини справи
та зазначені правові норми, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлені Тернівським районним центром
зайнятості м. Кривого Рогу вимоги щодо
стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 4160
грн. 05 коп. є обґрунтованими,
підтверджуються матеріалами справи і
заявлені у належному розмірі.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду даної справи неповно
та одностороннє дослідив обставини,
які мають суттєве значення для
вирішення справи. Зроблені судом
першої інстанції висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права і
тому вимоги апеляційної скарги
позивача підлягають задоволенню, а
постанова Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 березня 2013 року у
справі №441/8991/12; 2-а/215/48/13 - скасуванню.

Керуючись ч.3 ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернівського
районного центру зайнятості м. Кривого
Рогу - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 березня 2013 року у
справі №441/8991/12; 2-а/215/48/13 - скасувати.

Позов Тернівського районного центру
зайнятості м. Кривого Рогу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 4160
(чотири тисячі сто шістдесят) гривень 05
копійок на користь Тернівського
районного центру зайнятості м. Кривого
Рогу.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 07 квітня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

суддя:
О.В. Юхименко

суддя:
Л.М. Нагорна