Справа № 711/7809/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/10968/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко
Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м. Черкаси
Черкаської області про стягнення
соціальної допомоги за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області на ухвалу Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 04 жовтня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року за заявою Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про зміну способу і
порядку виконання судового рішення,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року головний державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Осадчий В.В. з посиланням на
Закон України «Про виконавче
провадження» та ст. 7 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» звернувся до суду із
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 20 вересня
2011 року у справі № 2а-6230/2011 року.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 04 жовтня 2013 року
задоволено заяву головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Осадчого В.В. про зміну способу
виконання судового рішення. Змінено
спосіб виконання постанови
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 20 вересня 2011 року в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Придніпровському
районі м. Черкаси Черкаської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
надбавку до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» № 2195-ІV від 18
листопада 2004 року, за період з 12 лютого
по 22 липня 2011 року, за виключенням 10 %
мінімальної пенсії за віком,
виплачених у вищевказаний період.
Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області як правонаступника Управління
Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м. Черкаси
Черкаської області на користь ОСОБА_4
надбавку до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» № 2195- ІV від 18
листопада 2004 року, за період з 12 лютого
по 22 липня 2011 року, за виключенням 10 %
мінімальної пенсії за віком,
виплачених у вищевказаний період, в
розмірі 931,51 грн.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та постановляючи нову - про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м. Черкаси на
користь ОСОБА_4 нарахованої та
невиплаченої суми надбавки до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в сумі
931,51 грн., суд апеляційної інстанції
погодився з висновком суду першої
інстанції про можливість зміни порядку
і способу виконання постанови суду
шляхом стягнення з боржника суми
несплачених, проте перерахованих
грошових коштів, однак вважав
помилковим висновок суду першої
інстанції про необхідність стягнення
коштів з правонаступника Управління
Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м. Черкаси
Черкаської області - Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і ухвалити нове -
про відмову в задоволенні заяви.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 20 вересня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2012 року, зокрема,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Придніпровському
районі м. Черкаси Черкаської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
надбавку до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 12
лютого по 22 липня 2011 року за
виключенням 10 % мінімальної пенсії за
віком, виплачених у вказаний період.

На адресу заявника надійшов лист
Управління Пенсійного фонду України в
Придніпровському районі м. Черкаси
№14132/09 від 16 липня 2013 року про
проведення перерахунку пенсії ОСОБА_4 в
сумі 931,51 грн. на виконання судових
рішень.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Осадчого В.В. про
зміну способу виконання судового
рішення шляхом стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_4 надбавки
до пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» № 2195- ІV від 18 листопада 2004 року,
суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився і суд апеляційної
інстанції, що заявник не може іншим
шляхом реалізувати своє право на
законне виконання судового рішення, що
набрало законної сили, з причин, що
ускладнюють його виконання.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Проте, оскаржувані рішення судів
першої та апеляційної інстанцій не
відповідають вказаним вимогам закону.

Відповідно до ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення саме в разі
неможливості його виконання у спосіб і
порядок, встановлений раніше.

Таким чином, суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Проте, судами попередніх інстанцій не
було досліджено обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його неможливим, а
заявником не було надано достатніх
доказів наявності таких обставин.

При цьому, судами не було з'ясовано чи
вживались державним виконавцем
відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
заходи щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача. Саме ж
посилання на лист Управління
Пенсійного фонду №14132/09 від 16 липня 2013
року без надання належних доказів,
зокрема, розпорядження щодо здійснення
перерахунку пенсії на виконання
рішення, доказів щодо наявності чи
відсутності на розрахункових рахунках
кошторисних призначень на виплату
вказаних доплат до пенсії, є
недостатньою підставою для
задоволення заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судами
першої та апеляційної інстанцій
допущено порушення норм
процесуального права, зокрема статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області задовольнити
частково.

Ухвалу Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 04 жовтня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: З оригіналом згідно
помічник судді
Н.В. Мостова Я.Л. Іваненко
М.І. Мойсюк В.В. Тракало