Справа № 1715/13958/12
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" квітня 2014 р.
Справа № 1715/13958/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "01" серпня 2012 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
зобов"язання перерахувати та виплатити
пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2012 року позивач звернулась до
суду з позовом, в якому просила
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне Рівненської
області провести перерахунок та
виплату їй основної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як
особі, віднесеній до категорії 1 осіб
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інваліду ІІІ групи
інвалідності, що має зв'язок з
Чорнобильською катастрофою,
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
починаючи з 22.05.2008 року.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 01 серпня 2012
року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано незаконними дії та зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Рівне Рівненської області ( далі- УПФУ
в м.Рівне) провести нарахування та
виплату на користь позивача з 19.01.2012
року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності з розрахунку 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
виключно із законодавчо встановлених
розмірів мінімальної пенсії за віком з
урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоч були повідомлені
належним чином про дату, час і місце
апеляційного розгляду, про що свідчать
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних
статей, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, перебуває на
обліку в УПФУ в м. Рівне, де з 12.02.2010 року
отримує пенсію по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії
особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 4 статті 54 цього
Закону розмір пенсії для інвалідів 3
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

При розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону N 796-XII, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
установлений у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік,
виходячи з якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Суми, з яких здійснювався розрахунок
виплат позивачу, передбачених Законом
№796-XII, визначалися згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 16.07.08
року №654 та постанови №530 від 28.05.2008
року, тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796-XII
Кабінету Міністрів України надано
право проводити лише роз'яснення
порядку застосування цього Закону,
підвищувати розмір доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом,
відповідності до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати, але не зменшення їх
та встановлення їх у твердій сумі, яка
не відповідає Закону.

Зазначеними постановами, всупереч
вимогам Закону №796-XII (який встановив
розмір щорічної допомоги як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом
на час здійснення виплати) установлено
конкретні розміри такої допомоги в
твердій грошовій сумі.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов"язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Проте, судом першої інстанції не було
враховано, що відповідно до п. 3
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2012 рік"
від 22.12.2011 року норми і положення статей
20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Відповідно до п.1 та п.3 Постанови
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р.
№745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", що набрала
законної сили 23.07.2011р., установлено, що
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
основна та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виплачується певних
розмірах до прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011р. у справі № 20-рп/2011 за
конституційними поданнями 49 народних
депутатів України, 53 народних
депутатів України і 56 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII Прикінцеві
положення" Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визнано таким, що відповідає
Конституції України (є конституційним),
пункт 4 розділу VII Прикінцеві положення"
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 23.12.2010р. №2857-VI.

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" від 22.12.2011р. №4282-VI
установлено, що у 2012 році норми і
положення статей, зокрема, 50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також нормативно -
правових актів відповідних органів
державної влади, виданих на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Із аналізу наведених норм випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» встановлений
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність: з 1 січня - 822
гривні, з 1 квітня - 838 гривень, з 1 липня -
844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1
грудня - 884 гривні.

Статтею 202 КАС України надано право
суду апеляційної інстанції скасувати
судові рішення судів першої інстанцій
та ухвалити нове рішення з підстав
порушення судом першої інстанцій норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області задовольнити,
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "01" серпня 2012 р.
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у позові
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області
про зобов'язання перерахувати та
виплатити пенсію - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:
р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,