Справа № 2-а-2185/09/0770
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокум. Ужгород№ 2-а-2185/09/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Неміш Т.В.

за участю:

позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "СІО-К", представник -
Яцко В.Ф.;

відповідача: Ужгородська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області, представник -
Подойма Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
уточненою позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "СІО-К" до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СІО-К" (далі - позивач)
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції Закарпатської області про
скасування податкових повідомлень
рішень від 26.03.2009 року за № 228/15-50/01 про
застосування штрафних санкцій в
розмірі 1320,50 грн., від 26.03.2009 року за №
229/15-50/1 про застосування штрафних
санкцій в розмірі 3605,00 грн., від 26.03.2009
року за № 230/15-50/01 про застосування
штрафних санкцій в розмірі 22754,60 грн.

В судовому засіданні 31.03.2014 року
відповідача - Ужгородську міжрайонну
державну податкову інспекцію
Закарпатської області було замінено на
правонаступника - Ужгородську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області (далі -
відповідач).

Позивач 01.04.2014 року надіслав до суду
заяву про уточнення позовних вимог, у
відповідності до якої просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 26.03.2009 року за
№ 228/15-50/01 про застосування штрафних
санкцій по податку на прибуток в
розмірі 1327,50 грн., від 26.03.2009 року за №
229/1550/01 про застосування штрафних
санкцій по податку на прибуток в
розмірі 3605,00 грн. та від 26.03.2009 року за №
230/1550/01 про застосування штрафних
санкцій по податку на прибуток в
розмірі 22754,60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав уточнений позов та
просив задовольнити уточнені позовні
вимоги з підстав, наведених у позовній
заяві, мотивуючи наступним.
Відповідачем були винесені податкові
повідомлення рішення від 26.03.2009 року за
№ 228/15-50/01, за №229/1550/01 та за №230/1550/01, у
відповідності з якими позивача було
зобов'язано сплатити штраф у розмірі
1327,50 гри. за порушення граничного
терміну сплати узгодженого
податкового зобов'язання, штраф у
розмірі 3605,00 грн. за порушення
граничного терміну сплати узгодженого
податкового зобов'язання та штраф у
розмірі 22754,60 грн. за порушення
граничного терміну сплати узгодженого
податкового зобов'язання. Однак, як
стверджує представник позивача,
відповідачем було неправомірно
внесено до облікової картки позивача
податок на прибуток у розмірі 281291,00 грн.
та 107400,90 грн. штрафних санкцій. У зв'язку
з вище викладеним у позивача виникла
значна частина податкового боргу, яку
на думку представника позивача,
відповідач не мав право вносити до
облікової картки платника податків.
Відтак, представник позивача вважає, що
податкові повідомлення-рішення від
26.03.2009 року за № 228/15-50/01, за №229/1550/01 та за
№230/1550/01 винесені на підставі
неправомірних дій відповідача, а тому
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечила щодо
задоволення позову в повному обсязі, з
підстав викладених в наданих письмових
запереченнях та просила відмовити в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
наступним. Відповідачем було проведено
планову виїзну документальну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання
позивачем вимог податкового, валютного
та іншого законодавства України за
період з 01.01.2006 року по 31.03.2007 року, за
наслідками якої було винесено
податкове повідомлення - рішення від
10.08.2007 року за №338/23-0/22101670/10812, яким
позивачеві донараховано податок на
прибуток і застосовано штрафну санкцію
на загальну суму 388916,90 грн. Позивач
23.08.2007 року оскаржував дане податкове
повідомлення-рішення до відповідача,
однак рішенням від 26.10.2007 року
відповідач податкові
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року за №338/23-0/22101670/10812 та за
№336/23-0/22101670/10810 залишив без змін. ДПА у
Закарпатській області рішенням від 21
грудня 2007 року частково скасувала
податкове повідомлення-рішення від 10
серпня 2007 року №338/23-0/22101670/10812 в частині
225,00 грн. штрафної санкції та податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №336/23-0/22101670/10810 в частині 3181,51 грн.
штрафної санкції. 22.01.2008 року ДПА
України прийняла рішення про залишення
скарги позивача на податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 без розгляду, у
зв'язку з пропущенням встановленого
10-ти денного терміну для подання
повторної скарги. Також, дане податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 позивачем
оскаржувалося в судовому порядку.
Зокрема, постановою господарського
суду Закарпатської області від 18.06.2008
року за №14/65 позовну заяву позивача до
відповідача щодо оскарження
податкового повідомлення-рішення від 10
серпня 2007 року №338/23-0/22101670/10812 було
задоволено. Також, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
29.11.2011 року постанову господарського
суду Закарпатської області від 18.06.2008
року за №14/65 було залишено без змін.
Представник відповідача, в судовому
засіданні наголошувала на тому, що день
закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків. Оскільки, відповідно до
рішення ДПА України від 22.01.2008 року
скарга позивача не підлягає розгляду у
зв'язку з порушенням останнім
законодавчо встановленого строку
подання скарги, а відтак, як вказує
представник відповідача, податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 є узгодженим. Таким
чином, 26.03.2009 року Великоберезнянським
відділенням Ужгородської МДПІ було
проведено невиїзну документальну
перевірку своєчасної сплати податку на
прибуток до бюджету за наслідками якої
були прийняті податкові повідомлення -
рішення від 26.03.2009 року за № 228/15-50/01, за
№ 229/1550/01 та за № 230/1550/01. Позивачем було
сплачено узгоджену суму податкового
зобов'язання по податку на прибуток, що
виникла на підставі самостійно поданих
декларацій, а саме у розмірі: 45509,20 грн.
(згідно декларації від 07.11.2008 р. за №11414)
із запізненням від 99 до 113 календарних
днів, у зв'язку з чим було застосовано
штрафну санкцію у розмірі - 22754,60 грн.,
18025,00 грн. (згідно декларації від 22.12.2008
р. №12864) із запізненням від 72 до 77
календарних днів, у зв'язку з чим було
застосовано штрафну санкцію у розмірі -
3605,00 грн., 13275,00 грн. (згідно декларації
від 09.02.2009 р. №15047) із запізненням від 26
до 27 календарних днів, у зв'язку з чим
було застосовано штрафну санкцію у
розмірі - 1327,50 грн. Відтак, як вказує
представник відповідача, дані
податкові повідомлення-рішення від
26.03.2009 року за № 228/15-50/01, за № 229/1550/01 та
за № 230/1550/01 є правомірними, а тому, в
задоволенні позову слід відмовити в
повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про те,
що позовна заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що
відповідачем було проведено планову
виїзну документальну перевірку
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання позивачем вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства України за період з
01.01.2006 року по 31.03.2007 року, за наслідками
якої були винесені податкові
повідомлення - рішення від 10.08.2007 року
за №338/23-0/22101670/10812, яким позивачеві
донараховано податок на прибуток і
застосовано штрафну санкцію на
загальну суму 388916,90 грн. та за
№336/23-0/22101670/10810, яким позивачеві
зменшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість 64969,14 грн. та застосовано
штрафну санкцію у розмірі 18251,77 грн.

Позивач 23.08.2007 року оскаржував
дані податкові повідомлення-рішення до
відповідача, однак рішенням від 26.10.2007
року за №15037/10/10 відповідач податкові
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року за №338/23-0/22101670/10812 та за
№336/23-0/22101670/10810 залишив без змін (а.с.
47-49).

ДПА у Закарпатській області
рішенням від 21 грудня 2007 року за
№6016/7/25-055 частково скасувала податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 в частині 225,00 грн.
штрафної санкції та податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №336/23-0/22101670/10810 в частині 3181,51 грн.
штрафної санкції (а.с. 50-54). Дане рішення
від 21 грудня 2007 року за №6016/7/25-055
позивач отримав 25.12.2007 року.

22.01.2008 року ДПА України прийняла
рішення за №982/7/25-0115 про залишення
повторної скарги позивача на податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 без розгляду, у
зв'язку з пропущенням встановленого
10-ти денного терміну для подання
повторної скарги (а.с. 55). ДПА України в
даному рішенні від 22.01.2008 року за
№982/7/25-0115 зазначає, що податкові
зобов'язання визначені у податковому
повідомленні-рішенні від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 вважаються
узгодженими і не підлягають подальшому
адміністративному оскарженню, але в
межах строків давності дане податкове
повідомлення-рішення може бути
оскаржене до суду.

Позивачем дане податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 оскаржувалося в
судовому порядку. Зокрема, постановою
господарського суду Закарпатської
області від 18.06.2008 року за №14/65 позовну
заяву позивача до відповідача щодо
оскарження в тому числі і податкового
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 було задоволено
частково, в частині визначення
позивачеві загальної суми 387339,02 грн.
податкового зобов'язання по податку на
прибуток (в тому числі 280448,12 грн. по
основному платежу та 106890,90 грн. по
застосованій штрафній (фінансовій)
санкції) (а.с. 56-60). Ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30.04.2009 року постанову
господарського суду Закарпатської
області від 18.06.2008 року за №14/65 було
залишено без змін (а.с. 61-64).

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 29.11.2011 року постанову
господарського суду Закарпатської
області від 18.06.2008 року за №14/65 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.04.2009 року
було залишено без змін (а.с. 120-121).
Відтак, постанова господарського суду
Закарпатської області від 18.06.2008 року
за №14/65 набула законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Таким
чином, обставини встановлені
постановою господарського суду
Закарпатської області від 18.06.2008 року
за №14/65 не підлягають доказуванню.

У відповідності до проведеної
невиїзної документальної перевірки
своєчасності сплати податку на
прибуток до бюджету, результати якої
відображені в Акті від 26.03.2009 року №32
(а.с. 11), відповідачем були прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 26.03.2009 року, а
саме: за № 228/15-50/01 про застосування
штрафних санкцій по податку на
прибуток в розмірі 1327,50 грн. (а.с. 10), за №
229/1550/01 про застосування штрафних
санкцій по податку на прибуток в
розмірі 3605,00 грн. (а.с. 9) та за № 230/1550/01
про застосування штрафних санкцій по
податку на прибуток в розмірі 22754,60 грн.
(а.с. 8).

Зокрема, у відповідності до Акту
перевірки від 26.03.2009 року за №32
відповідач зазначає, що позивачем було
несвоєчасно сплачено узгодженої суму
податкового зобов'язання по податку на
прибуток, що виникла на підставі
самостійно поданих декларацій, а саме у
розмірі: 45509,20 грн. (згідно декларації
від 07.11.2008 р. за №11414) із запізненням від
99 до 113 календарних днів, у зв'язку з чим
було застосовано штрафну санкцію у
розмірі - 22754,60 грн., 18025,00 грн. (згідно
декларації від 22.12.2008 р. №12864) із
запізненням від 72 до 77 календарних
днів, у зв'язку з чим було застосовано
штрафну санкцію у розмірі - 3605,00 грн.,
13275,00 грн. (згідно декларації від 09.02.2009
р. №15047) із запізненням від 26 до 27
календарних днів, у зв'язку з чим було
застосовано штрафну санкцію у розмірі -
1327,50 грн. (а.с. 11).

Відповідно до преамбули Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 року № 2181-III (чинний
на час виникнення спірних
правовідносин) (далі - Закон України №
2181-III) цей Закон є спеціальним законом з
питань оподаткування, який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення.

Згідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України
№ 2181-III (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) податкове
зобов'язання - зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України.

У відповідності до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст.
17 Закону України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання протягом граничних
строків, визначених цим Законом, такий
платник податку зобов'язаний сплатити
штраф у таких розмірах: при затримці до
30 календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі десяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці від 31 до 90
календарних днів включно, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі двадцяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Однак, твердження представника
відповідача про те, що податкове
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812 є узгодженим,
оскільки позивачем було пропущено 10-ти
денний строк на його повторне
оскарження до ДПА України, а день
закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків, спростовується наступним.

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. ст. 5
Закону України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган невірно визначив
суму податкового зобов'язання або
прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству з питань
оподаткування або виходить за межі
його компетенції, встановленої
законом, такий платник податків має
право звернутися до контролюючого
органу із скаргою про перегляд цього
рішення, яка подається у письмовій
формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати. Скарга повинна бути
подана контролюючому органу протягом
десяти календарних днів, наступних за
днем отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується. Контролюючий орган
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги платника податків на
його адресу поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
У разі коли контролюючий орган
надсилає платнику податків рішення про
повне або часткове незадоволення його
скарги, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання відповіді, з повторною
скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному повному або
частковому незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із
дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження
та зазначеного двадцятиденного строку
для відповіді на нього. Строки подання
заяви про перегляд рішення
контролюючого органу можуть бути
продовжені за правилами та на
підставах, визначених пунктом 15.4
статті 15 цього Закону.

Згідно до пп. 5.2.3 п. 5.2 ст. 5 Закону
України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
заява, подана із дотриманням строків,
визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту,
зупиняє виконання платником податків
податкових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні, на строк від
дня подання такої заяви до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження. Протягом зазначеного
строку податкові вимоги з податку, що
оскаржується, не надсилаються, а сума
податкового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

У відповідності до пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5
Закону України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
процедура адміністративного
оскарження закінчується: 1) останнім
днем строку, передбаченого підпунктом
5.2.2 цього пункту для подання заяви про
перегляд рішення контролюючого органу,
у разі коли така заява не була подана у
зазначений строк; 2) днем отримання
платником податків рішення
контролюючого органу про повне
задоволення скарги, викладеної у заяві;
3) днем отримання платником податків
рішення контролюючого органу, що не
підлягає подальшому адміністративному
оскарженню.

Згідно до пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону
України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) з
урахуванням строків давності платник
податків має право оскаржити до суду
рішення контролюючого органу про
нарахування податкового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
відповідного податкового
повідомлення. У цьому випадку
зазначене рішення контролюючого
органу не підлягає адміністративному
оскарженню.

Представник відповідача на
підтвердження своєї позиції щодо, того,
що податкове повідомлення-рішення від
10 серпня 2007 року №338/23-0/22101670/10812 було
узгоджено з моменту закінчення
процедури адміністративного
оскарження, посилається на лист ДПА
України "Щодо узгодження податкових
зобов'язань при зверненні платника
податків до суду" від 08.08.2006 року
№14961/7/10-1317/3516. Разом з тим, згідно до
даного листа ДПА України "Щодо
узгодження податкових зобов'язань при
зверненні платника податків до суду"
від 08.08.2006 року №14961/7/10-1317/3516 визначено,
що порядок узгодження сум податкових
зобов'язань, оскарження рішення
контролюючих органів та визначення
податкового боргу встановлено ст. 5
Закону України № 2181-III (а.с. 66).

Відповідно до пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5
Закону України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
(абзац підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 у
відповідності із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 26.12.2002 р.
№ 397-IV) день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Відтак, пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону
України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
(абзац підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 у
відповідності із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 26.12.2002 р.
№ 397-IV) чітко передбачено, що при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до розгляду судом справи
по суті та прийняття відповідного
рішення.

Отже, оскільки позивачем
податкове повідомлення-рішення від 10
серпня 2007 року №338/23-0/22101670/10812
оскаржувалося в судовому порядку, а
саме: до господарського суду
Закарпатської області та в подальшому
до Львівського апеляційного
адміністративного суду та Вищого
адміністративного суду України, а тому,
відповідно до пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону
України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) дане
податкове повідомлення-рішення було
неузгоджене до розгляду судом справи
по суті та прийняття відповідного
рішення.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону
України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Таким чином, при зверненні
позивача до господарського суду
Закарпатської області з позовом щодо
оскарження податкового
повідомлення-рішення від 10 серпня 2007
року №338/23-0/22101670/10812, податковий борг по
даному податковому
повідомленню-рішенню втратив статус
податкового боргу, в розумінні п. 1.3 ст. 1
Закону України № 2181-III (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) та
набув статусу неузгодженого
податкового зобов'язання.

Отже, днем виникнення у позивача
податкового боргу по податковому
повідомленню-рішенню від 10 серпня 2007
року за №338/23-0/22101670/10812, є 30 квітня 2009
року, а саме: день набрання рішенням
господарського суду Закарпатської
області від 18.06.2008 року законної сили.

За наведених обставин, позовні
вимоги щодо визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.03.2009 року за №
228/15-50/01, за № 229/1550/01 та за № 230/1550/01 - є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення, оскільки у відповідача
були відсутні правові підстави для
застосування до позивача штрафних
санкцій за затримку сплати не
узгодженої суми податкового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі вище вказаного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, позовні вимоги
підтверджено належними та допустимими
доказами.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "СІО-К" до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
26.03.2009 року за № 228/15-50/01 про
застосування штрафних санкцій по
податку на прибуток в розмірі 1327,50 (одна
тисяча триста двадцять сім гривень
п'ятдесят копійок) грн.

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
26.03.2009 року за № 229/1550/01 про застосування
штрафних санкцій по податку на
прибуток в розмірі 3605,00 (три тисячі
шістсот п'ять гривень) грн.

4. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
26.03.2009 року за № 230/1550/01 про застосування
штрафних санкцій по податку на
прибуток в розмірі 22754,60 (двадцять дві
тисячі сімсот п'ятдесят чотири гривні
шістдесят копійок) грн.

5. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "СІО-К" (смт.
В.Березний, вул. Фізкультурна, 11 а,
Закарпатська область, 89000, ) витрати зі сплати судового збору
в сумі 8,50 (вісім гривень п'ятдесят
копійок) грн.

6. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 9 квітня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 11
квітня 2014 року.