Справа № 754/15944/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на Постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 04.11.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
Головного управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
Головного управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві, в якому просила,
визнати неправомірними дії
відповідачів щодо відмови позивачці у
перерахунку пенсії за віком з
включенням у розрахунок пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та надбавку за вислугу років.

Постановою Деснянського районного суд
м. Києва від 04.11.2013 року в задоволені
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати Постанову суду
першої інстанції. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що оскаржуване рішення
є необґрунтованим та прийнято з
порушенням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та винагорода за вислугу років не
включаються в структуру заробітної
плати, з якої визначається розмір
пенсії державного службовця.

З такими висновками суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 05.01.2012 року позивачу
призначено пенсію за віком згідно зі
ст. 37 Закону України «Про державну
службу». Обчислення розміру
призначеної їй пенсії було здійснено
на підставі поданих довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та довідки про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці або за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та відповідно до
Постанови Правління пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-4753/09/2670».

Позивач отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу», довічно, в розмірі
3307,78 грн. Однак, в суму призначеної
пенсії не було враховано суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та надбавку за вислугу років (за 60
календарних місяців роботи) з графи
«інші виплати», що передбачені в
довідці від 04.01.2012 року № 17/ф/05-21, з яких
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне ст. рахування, а до 01.01.2011 року
- страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Позивач звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва з
відповідною заявою, однак їй було
відмовлено в перерахунку пенсії.

Не погодившись з такою відповіддю,
позивач звернулась зі скаргою до
Головного Управлення Пенсійного фонду
України в м. Києві, яке у своїй
відповіді також відмовило їй у
перерахунку пенсії із включенням до
складу заробітної плати сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та надбавку за вислугу років, що і
змусило її звернутися до суду з даним
позовом.

Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів
України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» посадовий оклад, надбавка за
ранг або кваліфікаційні класи, класний
чин або спеціальне звання, вислугу
років при призначенні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» враховується в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами, які
вказані позивачем, та матеріальна
допомога в розумінні статті 33 Закону
України «Про державну службу» належать
до додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються при
нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.37-1 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та надбавка за вислугу
років входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.244-2 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що види оплати праці та
інших виплат, які враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.37-1 Закону
України «Про державну службу».

Що стосується стягнення витрат
пов'язаних з розглядом справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» від 20.12.2011
року № 4191-VІ, розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі за годину
участі особи, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні,підчас
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Враховуючи те, що позивачем надано суду
звіт про виконання договору про
надання правової допомоги від 25.07.2013
року, а також беручи до уваги квитанцію
№06-07/13 від 25.07.2013 року на суму 453 грн., що
свідчить про внесення позивачем коштів
за надання правової допомоги, суд
приходить до висновку про задоволення
стягнення таких витрат.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі
позивача, знайшли своє підтвердження, а
Постанова суду першої інстанції
прийнята за неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202,
205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на
Постанову Деснянського районного суд
м. Києва від 04.11.2013 року - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суд
м. Києва від 04.11.2013 року - скасувати.

Постановити по справі нову постанову,
якою адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
Головного управління Пенсійного Фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії -
задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві щодо відмови в
перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням середньомісячної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та надбавку за вислугу років, з якої
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 пенсії, з урахуванням у складі
заробітної плати середньомісячної
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та надбавку за вислугу
років, починаючи з 02.10.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві на користь
ОСОБА_2 понесені витрати у розмірі 676,68
грн. (шістсот сімдесят шість гривень) 68
коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.