Справа № 2а-5175/10/2270
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Справа № 33142/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у
Хмельницькій області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06.09.2010 року
по справі №2а-5175/10/2270 за позовом
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Хмельницькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

28.07.2010 року Регіональне управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у
Хмельницькій області звернулось в суд
з адміністративним позовом про
стягнення з приватного підприємця
ОСОБА_1 на користь регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Хмельницькій
області заборгованість по нарахованих
фінансових санкцій у вигляді штрафу у
розмірі 1700 гривень.

Адміністративний позов обгрунтовує
тим, що позивачем 07.06.10 р. проведено
перевірку відповідача за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій про, що складено Акт №
0254/22/25/23//5459. Перевіркою
встановлено порушення відповідачем
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а саме: зберігання тютюнових
виробів у місцях не внесених до єдиного
державного реєстру місць зберігання.
На підставі вказаного акту перевірки
позивачем прийнято рішення № 221021 від
22.06.10 р. про застосування фінансових
санкцій до відповідача в сумі 1700 грн.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06.09.2010 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною та необгрунтованою,
Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Хмельницькій
області подано апеляційну скаргу.
Зокрема, зазначає, що під час розгляду
справи в суді першої інстанції
встановлено, що мало місце порушення
ст..15 Закону України від №481 від 19.12.1995
року, а саме зберігалися тютюнові
вироби в місцях не внесених до єдиного
державного реєстру. Приватний
підприємець ОСОБА_1 в судовому
засіданні визнав свою вину у
виявленому правопорушенні щодо
зберіганні тютюнових виробів у місцях
не внесених до єдиного державного
реєстру місць зберігання. Крім того,
вказує, що вина у вчиненому
правопорушенні підтверджується також
частковою сплатою відповідачем
фінансових санкцій, на момент розгляду
справи приватним підприємцем ОСОБА_1
фінансова санкція сплачена, частково у
розмірі 500,00 гривень із застосованих
1700,00 гривень.

Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задоволити позов у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задоволити, а
оскаржувану постанову - скасувати.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Частиною 30 ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» встановлено, що
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, не залежного від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
підприємницької діяльності таке місце
зберігання було внесено до Єдиного
реєстру.

Дана норма встановлює обов'язок
суб'єктів господарювання зберігати
спирт, алкогольні напої та тютюнові
вироби виключно в спеціальних місцях
зберігання.

Абзацом 21 ст. 1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» визначено, що місце
зберігання - місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання.

Відповідно до ч. 31 ст. 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» внесення даних до
Єдиного реєстру проводиться на
підставі заяви суб'єкта
підприємницької діяльності з
обов'язковим зазначенням
місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, а також: для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження, коди
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 28.05.2002 № 251.

Зокрема, п. 2.1 Порядку визначено, що для
внесення до Єдиного реєстру місць
зберігання роздрібних партій
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів суб'єкти підприємницької
діяльності подають заяву до
регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України за
місцезнаходженням місця зберігання.

Згідно абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» відповідальність
за зберігання спирту, або алкогольних
напоїв, або тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру - 100 відсотків вартості товару,
який знаходиться в такому місці
зберіганні, але не менш 1700,00 грн.

Слід зазначити, що об'єктивною стороною
встановленого правопорушення є
зберігання спирту, алкогольних напоїв
або тютюнових виробів у місцях, не
внесених до Єдиного реєстру.

Водночас, згідно абз. 14 ст. 1 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» місце
торгівлі - це місце реалізації товарів,
у тому числі на розлив, в одному
торговому приміщенні (будівлі) за
місцем його фактичного розташування,
для тютюнових виробів - без обмеження
площі, для алкогольних напоїв -
торговельною площею не мене 20 кв.м.,
обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

Виходячи з вищевикладеного,
вбачається, що законодавець не
ототожнює поняття «місце зберігання»
та «місце торгівлі», тобто, об'єкти
роздрібної торгівлі не належать до
місць зберігання, які включається до
Єдиного реєстру.

Згідно з п. 27-1 Переліку органів
ліцензування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.11.2000 № 1698, органом ліцензування
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами
визначені територіальні підрозділи
регіональних управлінь Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації у містах, районах,
районах у м. Києві та м. Севастополі за
місцем торгівлі суб'єкта
господарювання.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, ліцензія на право
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами серії АГ №? 092920 видана
позивачу 12.08.2209 року, терміном дії з
12.08.2009 року по 12.08.2010 рік.

Однак, в ході проведення позапланової
перевірки ОСОБА_1 не надав документів,
які підтверджують внесення до Єдиного
реєстру місць зберігання тютюнових та
алкогольних напоїв як це передбачено
ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

При аналізі наведених вище обставин
суд апеляційної інстанції виходить із
законодавства чинного на момент
вчинення правопорушення.

Згідно із ч.1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 4 статті 202
КАС України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 197, ст. 198, ст.202, ст.207,
254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В
:

апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПА України у Хмельницькій області
задоволити, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
06.09.2010 року по справі №2а-5175/10/2270
скасувати.

Прийняти нову постанову якою
адміністаритвний позов Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПА України у Хмельницькій області
задоволити повністю. Стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1
заборгованість з нарахованих
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 1700 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний
І.І.